Справа №463/4476/23
Провадження №1-кс/463/3842/23
У Х В А Л А

08 червня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, ОСОБА_4 від 28.03.2023 про відмову у задоволенні клопотання,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова зі скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, ОСОБА_4 від 28.03.2023 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000022 від 31.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, пердбачених ч.1 ст.365, ч.2 ст.382, ч.1 ст.364 КК України.

ОСОБА_3 звернувся до слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, із клопотанням про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000022 від 31.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, пердбачених ч.1 ст.365, ч.2 ст.382, ч.1 ст.364 КК України. За результатами розгляду клопотання винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, яку вважає необґрунтованою та незаконною, оскільки не містить обґрунтованих мотивів відмови у клопотанні та не враховано обставин, викладених у заяві, тому просить скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого. Окрім цього просив поновити строки на оскарження постанови.

В судове засіданні скаржник не з`явився, подав заяву від 08 червня 2023 року про розгляд скарги у його відсутності.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про розгляд скарги був належним чином повідомлений. Матеріалів кримінального провадження не представив. У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного висновку.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

За таких обставин, враховуючи нетривалість пропуску строку, відсутність можливих негативних наслідки його відновлення для інших осіб, слід виходити з того, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення, а тому суд поновляє строки на звернення зі скаргою.

Як вбачається з матеріалів скарги першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 31.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, пердбачених ч.1 ст.365, ч.2 ст.382, ч.1 ст.364 КК України.

Так ОСОБА_3 звернувся до слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові із клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000022 від 31.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, пердбачених ч.1 ст.365, ч.2 ст.382, ч.1 ст.364 КК України. За результатами розгляду клопотання винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Як вбачається зі змісту постанови слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, ОСОБА_4 від 28.03.2023 у задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовлено з тих підстав, що у вказаному провадженні станом на даний час відсутні докази, що ОСОБА_3 завдано майнової чи моральної шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У відповідності до положень ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Аналізуючи наведене у скарзі та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя зазначає, що постанова повинна бути обґрунтованою. Окрім цього, як вбачається зі змісту вказаної постанови, у такій можливе допущення описки, про що засвідчує дата винесення постанови (28.03.2023) та опис клопотання яке необхідно розглянути відповідно до ухвали суду, яка надійшла на адресу органу досудового слідства від 16.05.2023. Враховуючи наведене, суд не може оцінювати доводи постанови, оскільки не встановлено із яким саме клопотанням звертався ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а скарга до задоволення.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, ОСОБА_4 від 28.03.2023 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000022 від 31.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, пердбачених ч.1 ст.365, ч.2 ст.382, ч.1 ст.364 КК України.

Зобов`язати слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000022 від 31.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, пердбачених ч.1 ст.365, ч.2 ст.382, ч.1 ст.364 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1