ЄУН № 337/1456/23
Провадження 1-кп/337/167/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000293 від 10.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Запоріжжі, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 18.01.2010 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 08.06.2011 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст. 186 ч.2, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 07.06.2012 року по відбуттю строку покарання; 26.11.2012 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 04.07.2013 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.. 15 ч.2, 115 ч.1, 71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 22.06.2020 року; 05.03.2021 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст. 296 КК України до штрафу у розмірі 17 000 грн.; 14.06.2022 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки

за ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.03.2023 року, о 16 години 35 хвилині, ОСОБА_6 , раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022шляхом відкритого доступу, здійснив крадіжку майна, яке належало ОСОБА_7 , а саме: ноутбук марки «DELL Dell Precision M6500», в корпусі сірого кольору, вартістю 9750 грн., чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму .

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою провину визнав у повному обсязі, у скоєному покаявся, суду пояснив, що дійсно вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення при зазначених обставинах, повідомивши, так 9 березня 2023 року він під вечір перебував в квартирі своєї знайомої ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_4 , де на її прохання намагався починити розетку. Розетку вчинити не вдалося. Коли він виходив з квартири таємно узяв ноутбук, який вважав, що належить ОСОБА_9 . Ноутбук відніс до себе додому, після того, як до нього завітали поліціанти він одразу повернув ноутбук. У скоєному щиросердечно кається, сумує, що так сталося, просить надати йому можливість виправлення.

Потерпілий ОСОБА_7 надав суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, в якій просить винести покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Інші докази у судовому засіданні не досліджувалися, оскільки учасниками провадження було визнано їх дослідження недоцільним. З реєстрів матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 фактично визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, обвинувачений не оспорював фактичних обставин провадження, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності його позиції відсутні, роз`яснивши про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням думки сторін , визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням наданих стороною обвинувачення на підтвердження предмету злочину та матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, у скоєнні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені, відбував покарання в місцях позбавлення волі, але на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, звільнившись з місця позбавлення волі, знову вчинив кримінальне правопорушення, під час іспитового строку, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особистості, офіційно не працевлаштований, офіційних джерел доходу немає, має місце проживання, де характеризується позитивно , під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Заподіяна шкода потерпілому відшкодована на досудовому слідстві.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

З урахуванням всіх обставин справи, даних про особу обвинуваченого, враховуючи, думку прокурора, керуючись принципами справедливості, співмірності й індивідуалізації, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді мінімального строку позбавлення волі, перебачений санкцією статті. Призначення такого покарання на думку суду, буде адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування положень ст.ст. 75,76 КК України суд не вбачає, оскільки раніше ОСОБА_10 призначалося покарання з іспитовим строком, яке не вплинуло на його виправлення та не запобігло вчиненню останнім нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_6 утримується в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», затриманий 17 березня 2023 року, тому строк відбування покарання. слід обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільні позови не заявлені.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання частково невідбутого покарання остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання відраховувати з дня затримання ОСОБА_6 з 17 березня 2023 року.

До набрання законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази: ноутбук марки «DELL Dell Precision M6500», що перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 залишити у останнього за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та надіслати потерпілому.

Суддя : ОСОБА_1