печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

25.05.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що було вилучене в ході проведення 24 травня 2023 року обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Iphone 6S», рожевого кольору, IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 .

25 травня 2023 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000222 від 09.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що засновники та службові особи ПАТ «Завод Фрунзе» ( ), ТОВ «Фрунзе Солар» (), ВАТ «Харківський завод електротранспорту» (), ТОВ «ХВО-РОСТ» ( ЄДРПОУ- 34859554), ТОВ «Фрунзе Холдинг» ( ), ПАТ «Укрсантехпроект» ( ЄДРПОУ- 02494940) налагодили вивезення та збут деталей для міського електротранспорту через низку підконтрольних комерційних структур, в м. Харків, а також російській федерації, Республіці Казахстан та республіці білорусь.

Крім того вбачається, що грошові кошти отримані від реалізації продукції вказаними суб`єктами господарювання, накопичуються у засновників наведених підприємств, після чого використовуються в рф.

Крім того в ході виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України, співробітниками Служби безпеки України, встановлено що продукція ПАТ «Завод Фрунзе» ( ) завозяться на підконтрольні комерційні структури в російській федерації за наступною схемою: ПАТ «Завод Фрунзе» (м. Харків) ООО «Гоммельмаш» (м. Гомель Республіка Білорусь)- ООО «Завод імені Фрунзе «ТД»- регіональні філіали ООО «Завод імені Фрунзе «ТД», а в подальшому вищевказані матеріали транспортуються з території Краснодарського краю (рф) через керченський міст до ТОТ АР Крим.

Зокрема, засновником ПАТ «Завод Фрунзе» ( ) не зазначено дохід від підконтрольних комерційних структур в рф та республіці білорусь в е-декларації за 2020 рік. Також, засновники та співробітники вище зазначених підприємств мали відношення до ТОВ «Проммашпостач Сервіс» (ЄДРПОУ- 411720, юридична адреса: м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 12, ліквідатором підприємства працівник ПАТ «Завод імені Фрунзе» ОСОБА_5 ( начальник юридичного сектору ПАТ Завод Фрунзе» (до 2015 року - ВАТ «Завод імені Фрунзе», засновником ООО «Завод імені Фрунзе» (інн-, юридична адреса: рф м. Воронеж, вул. Волгоградська, буд. 30, оф. 206, фактична адреса: рф, м. Воронеж, вул. Красний Октябрь, буд. 1-А, генеральний деректор ОСОБА_6

24 травня 2023 року було проведено санкціонований обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого разом з речами та документами зазначеними в ухвалі слідчого судді було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 6S», рожевого кольору, IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 .

24.05.2023 вище зазначені речі визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження у зв`язку з тим, що використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому вони відповідають критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України.

Прокурор вказує, що наявні усі підстави для накладення арешту на майно про яке йдеться у клопотанні з метою запобігання його знищення або відчуження третім особам та попередження настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 24.05.2023 вище зазначені речі визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження у зв`язку з тим, що використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому вони відповідають критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України.

Слідчим доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою конфіскації майна, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що було вилучене в ході проведення 24 травня 2023 року обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Iphone 6S», рожевого кольору, IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1