Березівський районний суд Одеської області
14.06.2023
Справа № 494/956/23
Провадження № 1-кп/494/107/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 06.05.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Березівка, Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час дії на території України воєнного стану, який оголошено Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, що затверджений Законом України від 21.04.2022 №2119-ІХ, продовжено Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, що затверджений Законом України від 21.04.2022 №22212-ІХ, продовжено Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, що затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, що затверджений Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, продовжено Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, що затверджений Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, продовжено Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, що затверджений Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ вагітна ОСОБА_4 06.05.2023 приблизно о 15-00 годині, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у торговій залі на другому поверсі ТЦ «Тріумф» за адресою: вул.Грушевського, буд.З-А, м.Березівка Одеської області, пройшла до кабінки для примірювання одягу №2, де на стільці помітила мобільний телефон марки «Redmi Note» моделі «11S», 1МЕ1 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 . Упевнившись, що за вказаним майном ніхто не спостерігає, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вищезазначеного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 під час перебування у вказаному вище місці та у вказаний час, з прямим умислом та з корисливих мотивів, протиправно, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю законного власника та інших осіб, які могли би викрити її злочинні дії, усвідомлюючи незаконний характер своїх дй, а також те, що законний власник вказаний мобільний телефон забув у кабінці для примірювання одягу та в подальшому зможе за ним повернутися, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Redmi Note» моделі «11S» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , бувший у користуванні, вартістю 5000 грн. помістивши його до правової передньої кишені своїх штанів.

У подальшому ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишила та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 5000 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надала наступні покази.

Так, дійсно 06.05.2023 року о 15 год. в магазині «Тріумф», що знаходиться в м. Березівка Одеської області вона з чоловіком, сином і дочкою купували одяг. Коли вона зайшла у примірочну кабінку №2, то побачила мобільний телефон марки «Redmi Note», в подальшому поклала такий до правої кишені штанів, розрахувалась за речі та поїхала з сім`єю з магазину. Чехол від телефону викинула по дорозі. При викраденні телефону усвідомлювала, що за телефоном може повернутися власник. Зазначила, що коли приїхала додому, то до неї телефонували з магазину на рахунок телефону, однак вона відповіла, що такий не бачила. Коли приїхали працівники правоохоронних органів за місцем її проживання, телефон повернула. Пояснити чому не повідомила охорону магазину про знайдений телефон, повідомити суду не змогла.

У скоєному щиро розкаялась, запевнила, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про судовий розгляд. Надала суду заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 без її участі, претензій до обвинуваченої немає.

Оскільки обвинувачена повністю визнала вину у вчиненому, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченою зазначеного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих матеріалів. Провівши допит обвинуваченої з дотриманням положень ст.351 КПК України, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченої у скоєному є доведена повністю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні винність обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд виходить із встановлених положеннями ст.50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття та вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, немає.

Обираючи покарання обвинуваченій, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судима, у вчиненому розкаюється, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, спричинені потерпілій матеріальні збитки відшкодовано в повному обсязі, відсутність претензій матеріального чи морального характеру з боку потерпілої, тому суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст.75,79 КК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлений.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченій під час судового розгляду не заявлялось.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 14.06.2023 року.

Речові докази по кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Redmi Note» моделі «11S» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , бувший у користуванні та коробку від нього вважати поверненим за належністю - власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Якщо апеляційну скаргу не подано, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно вручити засудженій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1