справа № 488/2421/21
номер провадження № 1-кп/488/113/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 ,

неповнолітнього ОСОБА_9 ,

законного представника ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві, громадянин України, освіта середня, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

раніше судимий 01 липня 2019 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст.185 ч.3, ст.ст.75, 104 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,

13.05.2020 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_4 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 09.05.2021 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за попередньою змовою скоїли розбій за наступних обставин:

у вказаний день близько 14:00 ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_4 та біля будівлі військкомату зустріли інших малолітніх осіб разом із неповнолітнім потерпілим ОСОБА_9 , коли вступили у попередню змову та керуючись виниклим протиправним корисливим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння майном потерпілого, вирішили заволодіти майном останнього.

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 здійснили напад на ОСОБА_9 із застосуванням насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. В ході реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , під час якого ОСОБА_4 попросив мобільний телефон у потерпілого для здійснення телефонного дзвінка. Після того, як ОСОБА_9 надав ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy All», обвинувачені почали відходити до території покинутого військкомату, при цьому ОСОБА_4 здійснював телефонну розмову, ігноруючи ОСОБА_9 , який просив ОСОБА_6 та ОСОБА_4 повернути йому мобільний телефон. Перебуваючи в середині будівлі колишнього військкомату, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 здійснювали дії, щодо залякування ОСОБА_9 , після чого почали вибігати з покинутої будівлі в сторону річкового моста. ОСОБА_9 побіг вслід за останніми, та коли наздогнав їх, на чергове прохання повернути йому мобільний телефон, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, здійснили на нього напад із застосуванням фізичного насильства, в ході якого ОСОБА_4 наніс як мінімум один удар рукою в область нижньої щелепи потерпілого, а ОСОБА_6 наніс як мінімум один удар ногою в область потиличної ділянки голови потерпілого ОСОБА_9 , від чого останній отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. З викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1700 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, суду показав, що в цей день вони зустрілись з ОСОБА_11 біля Жуківського кільця. Надалі зустріли потерпілого з компанією, ОСОБА_11 запропонував забрати у того телефон мобільний. Підійшли до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 попросив подзвонити, потерпілий передав йому телефон. Вони зайшли у покинути будівлю військомату, ОСОБА_13 почав дзвонити та розмовляти по телефону, надалі передав телефон ОСОБА_11 , а той пішов з ним, щоб надалі його забрати у потерпілого. ОСОБА_12 став наздоганяти обвинувачених, коли наздогнав, став просити повернути телефон, на що вони відмовили, при цьому у будівлі військкомату вони з ОСОБА_11 погрожували потерпілому розправою. ОСОБА_13 вдарив потерпілого у щелепу, щоб той не мав змоги забрати телефон, ОСОБА_11 - вдарив потерпілого 2 рази, не знає, куди саме. Потерпілий присів та почав кричати, а вони пішли. Телефоном користувався ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, суду показав, що в цей день вони зустрілись з ОСОБА_13 біля Жуківського кільця. Надалі зустріли потерпілого з компанією. Вони вирішили забрати телефон мобільний у потерпілого. Підійшли до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 попросив подзвонити, потерпілий передав йому телефон. Вони зайшли у покинуту будівлю військкомату, ОСОБА_13 почав дзвонити та розмовляти по телефону, надалі передав телефон ОСОБА_11 , а той пішов з ним, щоб надалі його забрати у потерпілого. ОСОБА_12 став наздоганяти обвинувачених, коли наздогнав, став просити повернути телефон, на що вони відмовили, при цьому погрожували йому розправою, що поб`ють його у разі, якщо він звернеться до поліції. Вийшли з будівлі та почали бігти, ОСОБА_12 їх наздогнав, став знову просити телефон, ліз до нього, щоб відібрати телефон. ОСОБА_13 став відштовхувати від нього потерпілого та наніс йому удар кулаком у грудину, ОСОБА_14 - удар в спину ногою та удар ногою по голові в потиличну частину, на що потерпілий присів та став кричати, що йому боляче.. Вони стали уходити. Вони викинули сим картку, телефоном користувався він

Провина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, заявлених прокурором - показаннями потерпілих та письмовими доказами:

потерпілий ОСОБА_9 , допитаний у присутності законного представника ОСОБА_10 , суду показав, що в день пригоди з компанією вони гуляли в районі покинутої будівлі колишнього військкомату, де зустріли обвинувачених. Ті стали просити у них подзвонити мобільний телефон, на що він погодився та передав ОСОБА_13 мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy All», належний його матері. ОСОБА_13 став дзвонити і уходити в бік, з ОСОБА_11 вони зайшли в будівлю війсккомату, він з друзями йшли за ними, він піднявся за обвинуваченими на 2 поверх. На його прохання повернути телефон, обвинувачені стали погрожувати йому розправою, щоб він не телефонував до поліції, казали, що поб`ють його, потім спустились вниз, а йому наказали чекати. Він сприйняв погрозу реально, побоювався обвинувачених. Потім побіг за ними, кричав, щоб повернули телефон. Наздогнав та став знову просити телефон, хтось із них відштовхнув його - руками в грудину. Потім обидва обвинувачені пару раз його вдарили, чим, не пам`ятає, один наніс удар у щелепу, інший в живіт. Тіло усе в нього онеміло, потемніло в очах, він упав, а потім пішов до друзів. Претензій до обвинувачених не має, вони все відшкодували його матері, на суворому покаранні не наполягає.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що належним їй телефоном марки «Samsung» моделі «Galaxy All» користувався її син ОСОБА_9 09.05.2021 року син повернувся додому із співробітниками поліції, скаржився на головний біль. Він розповів, що двоє підлітків відібрали у нього мобільний телефон, який спочатку попросили, щоб подзвонити та надалі побили його. Обвинувачені їй повністю відшкодували заподіяну матеріальну шкоду, вона не має до них жодних претензій та просить суворо не карати;

заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy All»;

протоколом огляду мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy All» від 13.05.2021 року;

зберігальною розпискою потерпілої ОСОБА_8 про отримання на відповідальне зберігання мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy All»;

висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/6346-ТВ від 14.05.2021 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy All», який був у використанні, станом на 09.05.2021 року могла становити 1 700 грн.

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та даючи правову оцінку діям обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 приходить до наступних висновків.

Хоча наприкінці судового розгляду сторона захисту не оспорювала фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинувачених, однак першочергово зазначала на те, що дії обвинувачених слід кваліфікувати як шахрайство та завдання тілесних ушкоджень окремо, тому суд звертає увагу на наступне.

В ході розгляду справи судом дійсно було встановлено, що дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 фактично були розпочаті, як шахрайство, оскільки останні, керуючись корисливим умислом, направленим на заволодіння майном потерпілого шляхом обману, першочергово звернулися до ОСОБА_9 з проханням про передачу їм мобільного телефону під приводом здійснення телефонного дзвінка, на що потерпілий, не здогадуючись про злочинний умисел останніх, передав їм свій мобільний телефон.

Таким чином, у даному випадку обман потерпілого для обвинувачених був лише способом отримання ними доступу до майна потерпілого.

Та надалі, обвинувачені, реалізуючи свій злочинний умисел, продовжили заволодіння майном потерпілого вже відкрито, та такі дії обвинувачених потерпілий розумів та усвідомлював, попри що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 майном потерпілого заволоділи відкрито, супроводивши свої дії застосуванням до потерпілого насильства, небезпечного для його життя та здоров`я.

При цьому, фізичне насильство до потерпілого, обвинуваченими було застосовано саме задля негайного вилучення його майна, що і є нападом у розумінні ст.187 КК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за ч.2 ст. 187 КК України - у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує повне визнання вини, каяття у скоєному, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого, активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину, відшкодування шкоди потерпілім та відсутність з їх боку матеріальних претензій до обвинуваченого, думку потерпілих, які просили суворо обвинуваченого не карати, а також вчинення обвинуваченим злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та дані щодо його особи - раніше судимого неодноразово, у тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів, судимість за попередні злочини якого не знята та не погашена у встановленому Законом порядку, інкримінований злочин вчинено обвинуваченим під час призначеного судом звільнення від покарання та встановленого іспитового строку; при цьому обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом соціалізований розлад поведінки.

Врахувавши конкретні обставини справи, дані про особу ОСОБА_4 , наявність у нього незнятої та непогашеної судимості, вчинення інкримінованого злочину в період призначеного судом іспитового строку, що безпосередньо вказує на його схильність до вчинення злочинів та небажання ставати на шлях виправлення, суд приходить до висновку що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.187 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 інкримінований злочин скоїв після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання в період встановленого йому судом іспитового строку, остаточно покарання йому слід визначити за правилами ст.71 КК України - за сукупністю вироків та у вигляді позбавлення волі.

Разом із тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , вчинення обвинуваченим злочину у неповнолітньому віці, обставини, що пом`якшують вину обвинуваченого, який повністю визнав свою провину і розкаявся в скоєному, перед потерпілими вибачився, активно сприяв органам досудового слідства у розкритті злочину, повністю відшкодування потерпілім матеріальну шкоду, відсутність з їх боку до обвинуваченого жодних претензій, та прохання суворо не карати, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України і призначити покарання нижче нижчої межі, зазначеної в санкції статті 187 ч.2 КК України та без конфіскації майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує повне визнання вини, каяття у скоєному, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого, активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину, відшкодування шкоди потерпілім та відсутність з їх боку матеріальних претензій до обвинуваченого, думку потерпілих, які просили суворо обвинуваченого не карати.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - відсутні.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, його молодий вік, який за місцем проживання характеризується посередньо та з ВПУ суднубудування м.Миколаєва, де навчався з 01.09.2018 по 27.02.2022 рік - виключно позитивно, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягуваний, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває та має хронічне тяжке захворювання - відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 21.11.2022 року - ВІЛ інфекцію; обставини, що пом`якшують вину обвинуваченого, який повністю визнав свою провину і розкаявся в скоєному, перед потерпілими вибачився, відсутність тяжких наслідків від його злочинних дій, відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого з боку потерпілих, збиток яким обвинуваченим відшкодовано повністю, та їх думку - просили суворо обвинуваченого не карати, вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України і призначити покарання нижче нижчої межі, зазначеного в санкції статті 187 ч.2 КК України та без конфіскації майна.

З урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, тому для досягнення цілей покарання суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без реального відбування покарання, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.

Вартість експертизи слід стягнути з обвинувачених у дольовому порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.368-371, 373, 374, 376, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст.187 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

У відповідності зі ст. 71 КК України до новопризначеного покарання приєднати частково не відбуту частину покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.05.2020 та остаточно визначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до фактичного виконання.

ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст.187 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України, від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, у відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в дольовому порядку судові витрати на користь держави по 686,48 грн. з кожного за проведення судової експертизи.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки «Samsung», модель «SM-J510H/DS», переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_8 , залишити останній, як власниці.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1