справа № 619/4585/23
провадження № 1-кс/619/826/23
УХВАЛА

іменем України

14 вересня 2023 року м.Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , внесеного до ЄРДР № 0002031 від 10.09.2023 за ч.1 ст.289 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

встановив:

12 вересня 2023 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , внесеного до ЄРДР № 0002031 від 10.09.2023 за ч.1 ст.289 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в період часу з 06.09.2023 по 07.09.2023 невстановлена особа, перебуваючи за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Безруки, вул. Шевченко незаконно заволоділа автомобілем марки «Москвич-412» д.н.з. НОМЕР_1 , 1983 року випуску, що належить ОСОБА_4 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 09.09.2023 старшим слідчим СВ ВП № З ХРУП № З ГУ НП в Харківській області майором поліції ОСОБА_5 було здійснено виїзд з метою огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення вказаної слідчої дії було виявлено та вилучено: 1 СПВ (слід папілярного візерунку) на 1 ВЛС (відрізок липкої стрічки), викрутка, автомобіль торгівельної марки «Москвич-412», д.н.з. НОМЕР_1 , 1983 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрації належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкала в АДРЕСА_2 та який фактично належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень ст.ст.167-169 КПК України вказане вище майно, що вилучене в ході огляду місця події 09.09.2023 - є тимчасово вилученим майном.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що на даний момент виникла необхідність у проведенні по кримінальному провадженню судових експертиз, встановлення обставин, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні та являтимуться доказовою базою по ньому, а також те, що вилучені предмети під час вищевказаного огляду місця події є тимчасово вилученим майном, для запобігання знищенню виявленого речового доказу, виникла необхідність в накладанні арешту на тимчасово вилучені предмети.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому, та судовий розгляд провести у його відсутність.

Особа, майно якої тимчасово вилучено ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої просив клопотання розглядати без його присутності.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, оскільки прокурор та слідчий надали до канцелярії суду відповідні заяви про слухання справи у їх відсутність, на задоволенні клопотання наполягали.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділенням ВП № З ХРУП № З ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0002031, внесеному 10 вересня 2023 року ЄРДР за ч.1 ст.289 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В клопотанні прокурор зазначає, під час огляду місця події 09 вересня 2023 року слідчим СВ було виявлено та вилучено: - автомобіль «Москвич-412», д.н.з. НОМЕР_1 , 1983 року випуску, фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ; - з внутрішньої лівої поверхні скла дверей, з водійського боку вказаного транспортного засобу 1 СПВ (слід папілярного візерунку) на 1 ВЛС (відрізок липкої стрічки) ; - викрутку.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно зазначене в клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.

Зазначений транспортний засіб, як речовий доказ, необхідний судовому експерту для проведення відповідних експертиз, а також для встановлення слідів вчинення кримінального правопорушення.

Також слідчим суддею враховується, що на підставі постанови слідчого від 11.09.2023 вказане майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002031 від 10.09.2023(а.с.06-07).

В клопотанні прокурор зазначив, що по кримінальному провадженню триває досудове розслідування, на даний час призначені експертизи, транспортний засіб на даний час експертами не оглянутий, експертизи не проведені.

Отже, вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст.170 КПК України.

Вилучене майно повинно бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема, для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Оцінюючи доводи клопотання прокурора, суд дійшов висновку про те, що існує потреба в перевірці чи має вилучене майно відношення до цього кримінального провадження, чи може воно бути доказом у кримінальному провадженні, містити у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також могли зберегти на собі сліди злочину.

Метою накладення арешту у поданому клопотанні орган досудового розслідування зазначив забезпечення збереження речових доказів, необхідних для подальшого проведення слідчих дій та криміналістичних експертиз.

Статтею 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зазначає, що арешт майна з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Враховуючи, що вилучене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про те, воно відповідає критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, на яке відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів необхідність арешту тимчасового вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Отже, виходячи з вищевикладеного, з урахуванням фактичних обставин справи, слідчий суддя вважає, що арешт транспортного засобу, автомобіля «Москвич-412», д.н.з. НОМЕР_1 , 1983 року випуску, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження майном, на час проведення експертних досліджень в межах строку досудового розслідування є доцільним. Саме такий спосіб та місце зберігання арештованого майна є ефективним, оскільки буде сприяти дієвості кримінального провадження, завданням досудового розслідування. При цьому належить врахувати, що арешт майна має тимчасовий характер, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст.219 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0002031 від 10.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України на тимчасове вилучене майно, а саме: - транспортний засіб марки «Москвич - 412», д.н.з. НОМЕР_1 , 1983 року випуску, який фактично належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; - 1 СПВ (слід папілярного візерунку) на 1 ВЛС (відрізок липкої стрічки); - викрутку, на час проведення експертних досліджень в межах строку досудового розслідування.

Арешт накласти на транспортний засіб шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування автомобілем марки «Москвич-412», д.н.з. НОМЕР_1 , 1983 року випуску, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання арештованого транспортного засобу марки «Москвич - 412», д.н.з. НОМЕР_1 , 1983 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 визначити спеціально обладнаний майданчик тимчасового затриманих автотранспортних засобів ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м.Дергачі, вул. 1-го Травня, буд. 10; - викрутку - камера схову речових доказів ВП №3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м.Дергачі, вул. 1-го Травня, буд. 10; -1 СПВ (слід папілярного візерунку) на 1 ВЛС (відрізок липкої стрічки) - зберігати в матеріалах кримінального провадження за № 0002031 від 10.09.2023.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали слідчого судді негайно після її оголошення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності слідчого, прокурора, володільця майна під час оголошення судового рішення його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали покласти на прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1