Провадження № 1-кп/592/171/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №000147 від 15.06.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, Лебединського району, с.Катеринівка, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255-3 КК України,

установив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що влітку 2019 року, більш точний час під час досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , ремонтуючи автомобіль на станції технічного обслуговування по вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 151 в м. Суми, познайомився з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дізнався номер телефону останнього НОМЕР_1 .

Внаслідок знайомства ОСОБА_3 стало достовірно відомо, що ОСОБА_6 , який у кримінальних колах має прізвисько « ОСОБА_7 », тривалий час підтримує тісні зв`язки з криміналітетом та завдяки своєму авторитету має вплив на осіб, які неодноразово судимі за вчинення різних кримінальних правопорушень та відбували покарання у місцях позбавлення волі, тобто перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу.

У подальшому 10.12.2020 близько 17 год. 40 хв. перебуваючи в одному із закладів для відпочинку «Второе дыхание» неподалік зупинки громадського транспорту «Компресорний завод» та будинку № 121 по пр-ту Курському в м. Суми, між ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з іншої сторони виник словесний конфлікт.

Розуміючи, що словесний конфлікт може перерости у бійку, з метою запобігання негативних наслідків, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на звернення до ОСОБА_6 , який завідомо для нього перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, з метою застосування такого впливу всупереч встановленому у суспільстві порядку вирішення цивільно- правових спорів для спонукання двох невстановлених осіб до припинення конфлікту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на звернення до суб`єкта підвищеного злочинного впливу - ОСОБА_6 на прізвисько « ОСОБА_7 », з метою застосування такого впливу до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_3 о 17 год. 40 хв. 10.12.2020, використовуючи мобільний термінал в якому активований номер телефону НОМЕР_2 , зателефонував на номер телефону НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_6 та повідомив йому про конфліктну ситуацію, яка сталася у нього під час вживання спиртних напоїв з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . При цьому він попрохав останнього застосувати свій злочинний вплив до таких осіб з метою припинення конфлікту і позитивного вирішення спору. У такий спосіб, ОСОБА_3 звернувся до особи, яка завідомо для нього може здійснювати злочинний вплив, метою застосування такого впливу.

Після цього, з метою застосування ОСОБА_6 злочинного впливу до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_3 не роз`єднуючи телефонний зв`язок з ОСОБА_6 передав свій мобільний телефон ОСОБА_9 , з яким у нього виник спір для спілкування з ОСОБА_6 . В ході спілкування ОСОБА_6 представився ОСОБА_9 , з якими у ОСОБА_3 виник конфлікт, та, користуючись своїм авторитетом вказав йому не чіпати останнього, та у такий спосіб вирішив зазначений конфлікт.

Тобто у такий спосіб ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_6 , якого вважав таким, що може здійснювати злочинний вплив, для застосування злочинного впливу відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255-3 КК України, а саме у звернені до особи, яка завідомо для винного може здійснювати злочинний вплив, зокрема до особи, яка перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, у тому числі «вора в законі» з метою застосування нею такого впливу.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю та у судовому засіданні пояснив, що дійсно скоїв кримінальне правопорушення при зазначених обставинах та щире кається у вчиненому.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 255-3 КК України, а саме у звернені до особи, яка завідомо для винного може здійснювати злочинний вплив, зокрема до особи, яка перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, у тому числі «вора в законі» з метою застосування нею такого впливу.

13 червня 2023 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності його захисника була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, яку сторони просять розглянути та затвердити.

Згідно угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 як обвинувачений, та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.255-3 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 у виді штрафу.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор у присутності захисника в ході судового провадження досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання - суд розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст.ст. 468-475 КПК України, та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-3 КК України, який згідно ч.5 ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 суду заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення угоди про визнання винуватості і згоден з призначеним покаранням у виді штрафу із застосуванням ст.69 КК України, враховуючи, що він щиро каяться, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 цього Кодексу: характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом (ч.5 ст. 474 КПК України).

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (обвинуваченим, прокурором) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а саме із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки у наявності є обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, сприяння активне розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні батьків похилого віку, як особа позитивно характеризується за місцем проживання, що надає можливості перейти до іншого виду покарання, не зазначеного у санкції ч.1 ст. 255-3 КК України, а саме до штрафу.

Відповідно до ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядається судом після того, як буде заслухана думка щодо нього інших учасників судового провадження.

У ході судового провадження матеріалів кримінального провадження за №0000147 з обвинувальним актом щодо обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.255-3 КК України та клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, сторони та його захисник підтримали заявлене, прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає положенням діючого законодавства та підлягає до затвердження, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди до задоволення.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст. 255-3 КК України з призначенням останьому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового провадження та судового розгляду не обирався

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 371-374 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості між прокурором Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 укладену 13 червня 2023 року - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченню за ч.1 ст. 255-3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу розміром 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн у дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1