Справа № 204/6870/23
Провадження № 1-кс/204/1760/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000900 від 10.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000900 від 10.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Відділом розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000900 від 10.11.2022.

Під час досудового розслідування встановлено, що приблизно на початку червня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно зайняв посаду «начальника ИВС Краснолиманского городского отдела министерства внутренних дел ДНР в специальном звании підполковник полиции», та знаходячись у приміщені так званого «Краснолиманского городского отдела МВД ДНР» за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Свободи, 27, де будучи одягнутим у камуфльований формений одяг так званої «Полиции ДНР», маючи при собі табельну вогнепальну зброю, почав виконувати функціональні обов`язки згідно посади, а саме опитування осіб при проведенні фільтраційних заходів.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.04.2023 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

27.04.2023 повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістка про виклик на 01.05.2023, 02.05.2023 та 03.05.2023 до СУ ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 22 опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, з моменту публікації повідомлення про ОСОБА_7 в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, та у зв`язку з неявкою для отримання такого повідомлення, будучи попередженим належним чином, ОСОБА_5 є офіційно повідомленим про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

01, 02 та 03 травня 2023 ОСОБА_8 за викликом до СУ ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 22 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

04.05.2023 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

У ході розслідування встановлено, що згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_9 зареєстроване право власності на об`єкт нерухомості, а саме на 1/3 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12-ти до 15-ти років та з конфіскацією майна, у зв`язку з чим з метою забезпечення можливої конфіскації майна, належить арештувати майно, яке перебуває у власності ОСОБА_10 , а саме 1/3 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Судом встановлено, що Відділом розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000900 від 10.11.2022 року. ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить нерухоме майно, а саме: 1/3 частина двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, беручи до уваги викладене, а також те, що санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацію майна, а незастосування арешту на зазначене майно може призвести до його втрати чи відчуження, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання є обґрунтованими, у зв`язку з чим, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 107, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 376 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000900 від 10.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на 1/3 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони володіння, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно направити власнику майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1