Провадження №1-кс/127/5818/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 22.05.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено: 21.05.2023 працівниками УПП у Вінницькій області ДПП за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 175, було зупинено автомобіль марки «OPEL», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На запитання працівників поліції чи є у нього при собі заборонені речі ОСОБА_4 повідомив, що є, у зв`язку з чим було викликано СОГ.

В ході проведення огляду місця події від 21.05.2023, за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 175, ОСОБА_4 добровільно видав наступні речі: порошкоподібну речовину, що знаходилась у фольговому згортку, який знаходився у пластиковій коробці, який було упаковано у спеціальний пакет «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» № 7356804; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , яке було упаковано у спеціальний пакет «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ» № FPS5007999; транспортний засіб марки «OPEL», моделі «VECTRA», ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області, що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 17-А.

Крім вказаного в ході огляду у ОСОБА_4 було відібрано змиви з рук, які було поміщено до спеціального пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» № 7356886.

Вилучені речі мають важливе значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин даного кримінального провадження, тому дізнавач просив клопотання задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено необхідність накладення арешту на порошкоподібну речовину та змиви з рук ОСОБА_4 , оскільки вказані речі містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події, а тому в цій частині вимог клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В частині вимог клопотання про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 та транспортний засіб марки «OPEL», моделі «VECTRA», слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Враховуючи, що в матеріалах клопотання та додатках до нього відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вказане майно відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98, ч. 1 ст. 170 КПК України, а також дізнавач у своєму клопотанні належним чином не обґрунтував доцільність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в цій частині клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 21.05.2023 майно, що проводився за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 175, а саме: порошкоподібну речовину, що знаходилась у фольговому згортку, який знаходився у пластиковій коробці, який було упаковано у спеціальний пакет «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» № 7356804; змиви з рук ОСОБА_4 , які було поміщено до спеціального пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» № 7356886, шляхом заборони використання вищевказаного майна іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна доручити дізнавачу сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя