Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1721/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Овручі в режимі відеконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000183 від 26.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з початковою вищою освітою, директора НВПП «ЕВЕРЕСТ», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436 -2 КК України, з угодою про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131(ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

20 лютого 2014 РФ розпочато збройну агресію проти України шляхом порушення ЗС РФ всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням РФ порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і РФ про статус та умови перебування Чорноморського флоту РФ на території України від 28 травня 1997 року, для блокування військових частин ЗСУ.

У подальшому 24.02.2022 о 5 год. президентом РФ ОСОБА_6 оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. ЗС РФ, що діяли за наказом керівництва РФ здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань, після чого війська РФ сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України.

На виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом застосування зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 № 58/2023 продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 орієнтовно, але не пізніше ніж у 2022 році (точної дати у ході досудового розслідування не встановлено), будучи активним користувачем міжнародної комп`ютерної мережі «Internet», створив власну веб-сторінку (акаунт) у соціальній мережі «Одноклассники» з мережевим ім`ям (нікнеймом) « ОСОБА_7 », що розміщується за URL-адресою в мережі Інтернет: https://ok.ru/profile/97, доступ до перегляду змісту якої будь-якими іншими користувачами соціальної мережі «Одноклассники» не обмежено, та як єдиний користувач мав у ньому функціональні можливості безпосередньо публікувати та видаляти пости, публікації, фото, відеоматеріали відповідно до функціоналу вказаної соціальної мережі.

При цьому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про блокування доступу до соціальної мережі «Однокласники» на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» введеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 № 133 та продовженого на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2020, затвердженого Указом Президента України від 14.05.2020 № 184, використовуючи для його обходу, встановлений на власному мобільному телефоні Meizu, веб-браузер «Браузер» із спеціалізованим розширенням «VPN», умисно, цілеспрямовано, будучи обізнаним про публічно комунікативний характер вказаної соціальної мережі через можливість поширення у ній інформації серед невизначеного кола осіб, користувався власною веб-сторінкою (акаунтом) у вказаній, російській соціальній мережі, зокрема ознайомлювався з текстовими та відео матеріалами, аудіо записами та зображеннями, розміщеними іншими її користувачами та поширював їх.

У подальшому, але не пізніше 03.09.2022, у ОСОБА_4 , з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, виник злочинний умисел, направлений на поширення серед невизначеного кола осіб користувачів соціальної мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 03.09.2022, перебуваючи за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед невизначеного кола осіб, використовуючи власний мобільний телефон Meizu, через встановлений на ньому веб-браузер «Браузер» із спеціалізованим розширенням «VPN» для обходу блокування, через телекомунікаційну мережу «Internet», з власної веб-сторінки (акаунту) соціальної мережі «Одноклассники», будучи обізнаним з умовами та функціональними можливостями її використання, попередньо ознайомившись, шляхом проставлення відмітки «Класс», розмістив на власній веб-сторінці під мережевим ім`ям (нікнеймом) « ОСОБА_7 » за URL-адресою в мережі Інтернет: https://ok.ru/profile/97, публікацію зі сторінки профілю « ОСОБА_8 », за URL-адресою https://ok.ru/video/542 з назвою: «Эксклюзив с передовой под ІНФОРМАЦІЯ_2 » на передовой под Авдеевкой. Бойцы интернационального батальона «Пятнашка» 8 лет плечом к плечу воюют против армии Украины. Источник: ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Виходячи з функціоналу соціальної мережі «Одноклассники», внаслідок поширення ОСОБА_4 вищевказаної публікації вона була візуально сприйнята невизначеною кількістю користувачів соціальної мережі «Одноклассники», зокрема, 71 його друзями та 5 підписниками.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році.

04 травня 2023 року між начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншої сторони, у присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468 - 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду разом з обвинувальним актом. За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 добровільно ініціював укладення даної угоди та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 сторонами віднесено щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням особистих даних ОСОБА_4 , обставин, що пом`якшують покарання, сторони узгодили вид та міру покарання в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році.

Прокурор та захисник обвинуваченого вважали наявними підстави для затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Шкода вчиненим даним кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 436-2 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу винного, та його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як обставини, що пом`якшують покарання.

Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4. ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 та призначення покарання, узгодженого сторонами.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжні заходи до ОСОБА_10 під час досудового розслідування не застосовувалися і в підготовчому судовому засіданні клопотань про їх застосування не надійшло.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 473 476, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 травня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000183 від 26.09.2022 року, укладену між начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: мобільний телефон Meizu з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 - конфіскувати в дохід держави.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1