490/3410/23 26.05.2023
н/п 1-кп/490/634/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3410/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 30.03.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Василівка Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, має середню освіту, неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи мету на керування транспортним засобом та не бажаючи навчатись в спеціалізованих закладах, з метою використання підробленого документу, а саме водійського посвідчення категорії "В" у незаконний спосіб, вирішив придбати підроблене посвідчення водія через невстановлену особу (анкетних даних якої в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим).

Виконуючи задумане, ОСОБА_3 через інтернет листування в мобільному месенджері "Viber", домовився з невстановленою в ході досудового розслідування особою про оплатне замовлення підробленого посвідчення водія. В інтернет-листуванні надав невідомій особі всі свої анкетні дані (прізвище, ім`я, по-батькові, число, місяць, рік народження, місце народження), а також свої фото зображення, чим як пособник усунув перешкоди на шляху вчинення кримінального проступку та сприяв виготовленню невстановленою особою підробленого посвідчення водія на його ім`я, з метою подальшого використання даного документа у власних цілях.

В подальшому, в ході дізнання встановлено, що відповідно до ст.15 Закону України "Про дорожній рух" кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України №844 від 16.09.2020 року "Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" затверджено форму, реквізити та спосіб виготовлення посвідчення водія.

Таким чином, посвідчення водія є офіційним документом, оскільки може бути використане як документ, що складається та видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади, та складений з дотриманням визначених законом форм та містить передбачені законом реквізити.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив умисний кримінальний проступок, за наступних обставин.

У ході дізнання встановлено, що у листопаді 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи у місті Новий Буг, Миколаївської області, познайомився з чоловіком, анкетних даних якого в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим з метою придбання посвідчення водія. У подальшому, ОСОБА_3 придбав підроблене посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_1 на своє ім`я та почав використовувати його з дня отримання, а саме з 29.11.2022 року.

При цьому, ОСОБА_3 було достеменно відомо про порядок отримання дійсного посвідчення водія, проходження навчання в спеціалізованих навчальних закладах та подальшого проходження тестування в сервісному центрі.

Після чого, 29.03.2023 року близько о 17:00 годині, більш точного часу в ході проведення дізнання не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у Центральному районі міста Миколаєва, а саме на території блокпосту "Купол", що розташований на перетині трас М-14 та Н-24, керуючи транспортним засобом - автомобілем червоного кольору марки "ВАЗ 21013", державний номерний знак НОМЕР_2 , під час перевірки документів згідно "Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 29.11.2022 року на його ім`я є підробленим, пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія працівникам патрульної поліції з метою підтвердження своєї особи, тобто використав завідомо підроблене посвідчення водія.

В свою чергу, згідно Єдиного реєстру МВС, інформації щодо видачі посвідчення водія серії НОМЕР_1 - наявна інформація про видачу посвідчення 04.02.2023 року ТСЦ 3541 РСЦ ГСЦ МВС в Кіровоградській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Посвідчення водія, яке ОСОБА_3 пред`явив працівникам поліції, не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів, внаслідок чого ОСОБА_3 використав завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія.

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків та кваліфікує його дії за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документа (посвідчення водія), та за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, його особу, а саме те, що він є раніше не судимим, неодружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" та Комунальному некомерційному підприємстві "Очаківська багатопрофільна лікарня" Очаківської міської ради не перебуває, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкцій ч.ч.1, 4 ст.358 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 06.04.2023 року №СЕ-19/115-23/4656-ДД) в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп..

Крім того, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 06.04.2023 року №СЕ-19/115-23/4656-ДД) в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп..

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.04.2023 року на майно, вилучене 30.03.2023 року в ході проведення огляду місця події на території блокпосту "Купол", а саме: посвідчення водія, з серією та номером НОМЕР_1 від 29.11.2022 року, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речовий доказ:

- посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_1 , видане 29.11.2022 року ТСЦ 80421 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1