Справа №523/9011/19
Провадження №1-кп/523/358/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси - ОСОБА_3 , підсудного - ОСОБА_4 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0001708, внесеному до ЄРДР 10.05.2019 року, за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого та офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання в межах іншого кримінального провадження проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого та засудженого: -31.05.2018 року Кодимським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, за звільненням від відбування призначеного покарання на строк 1 рік 6 місяців, -12.09.2022 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходяться означені матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та останньою за часом ухвалою суду від 23.02.2023 року до вказаного підсудного продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 23.04.2023 року.

Прокурор ОСОБА_3 в порядку ст.331 КПК України звернувся до суду із письмовим клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_4 , мотивуючи його тим, що строк тримання підсудного під вартою спливає, останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та судовий розгляд ще не завершений, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та потерпілу, знищення, сховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин події).

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, вислухавши заперечення підсудного ОСОБА_4 , дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за яке законом визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_4 забезпечений місцем реєстрації та проживання в Одеській області та м.Одесі, відповідно, але останній офіційно неодружений та непрацевлаштований, суспільно-корисною працею на час затримання в межах іншого кримінального провадження не займався, є раніше неодноразово судимою особою за вчинення злочинів корисливої спрямованості, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину проти власності, що мав місце в період іспитового строку за вироком Кодимського районного суду Одеської області від 12.09.2022 року.

Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини підсудного ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до восьми років, підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення підсудного від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей та документів, що мають значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудним процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, та запобігти означеним ризикам.

Оцінюючи ж доводи підсудного ОСОБА_4 щодо обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованим вказаному підсудному кримінальним правопорушенням, тяжкістю висунутого йому обвинувачення та його наслідками, а ураховуючи запровадження воєнного стану та збройну агресію рф проти України, працівники органу внутрішніх справ задіяні у вжитті заходів з протидії агресії та суттєво обмежені у виконанні своїх повноважень з перевірки житла, під арештом в якому має перебувати особа, та з перевірки питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, тощо.

У свою чергу слід зауважити на тому, що за ухвалою суду від 23.02.2023 року, підсудному ОСОБА_4 визначено альтернативний триманню під вартою більш м`який запобіжний захід - заставу, у зв`язку з чим та зважаючи на особисті дані останнього, суд вважає, що у даному випадку суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом права зазначеного підсудного на його свободу, але одночасно нівелює доводи прокурора щодо неможливості застосування до цієї особи запобіжного заходу у вигляді застави.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого підсудному ОСОБА_4 кримінального правопорушення, характер, суспільну небезпечність і наслідки кримінально-протиправного діяння, зважаючи на характеризуючі особу підсудного дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного підсудного не зможе забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Втім, виходячи з того, що за ухвалою від 23.02.2023 року, при застосуванні до підсудного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якості альтернативного запобіжного заходу, судом визначено розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який встановлено ч.5 ст.182 КПК України, а тому, в разі внесення підсудним або заставодавцем визначеного у вказаній ухвалі розміру застави, внаслідок чого підсудний має бути звільненим з-під варти, на останнього мають бути покладені відповідні обов`язки за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 194, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, - задовольнити частково.

Продовжити застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 10.08.2023 року.

У разі внесення застави, визначеному ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 23.02.2023 року (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень), покласти на підсудного ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі м.Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватись від спілкування із потерпілою та свідками в даному провадженні.

Додатково роз`яснити підсудному ОСОБА_4 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підсудним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудний звільняється з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, також роз`яснити підсудному ОСОБА_4 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого (підсудного) запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 10.08.2023 року.

Копії ухвали направити для виконання начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор», а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя : ОСОБА_1