Справа № 487/3095/23
Провадження № 1-кс/487/2113/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання начальника відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 16.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч.ч. 1, 2 ст. 204 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2023 року начальник відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 16.10.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395, звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації,а саме: автомобіль «Renault Kangoo», д.н. НОМЕР_1 .

Прокурор у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи подав заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000395 від 16.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч.ч. 1, 2 ст. 204 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його брат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 організували незаконне виготовлення та розфасовку для подальшого збуту на території міста Херсона та Херсонської області підакцизних товарів (алкогольних напоїв та тютюнових виробів).

До функцій останніх входить оренда складських приміщень з метою виготовлення, зберігання та фасування підакцизних товарів, підшукування суб`єктів господарської діяльності, яким можна збувати незаконно виготовлену продукцію.

Безпосередніми виконавцями, які, за вказівками останніх, займаються транспортуванням з місць отримання продукції та сировини каналами «Нової пошти» до орендованих складських приміщень, виготовленням алкогольних напоїв, збутом продукції до торгових магазинів, збором грошових коштів, є: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Одним зі складських приміщень, де незаконно виготовляються та зберігаються до збуту підакцизні товари є складське приміщення, розташоване на території виробничої бази, яка перебуває в користуванні ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане складське приміщення ОСОБА_7 надав братам Банішевським для виготовлення та зберігання алкогольних напоїв, а також тютюнових виробів. Також останній діючи за попередньою змовою з іншими учасниками групи допомагає у перевезенні цієї алкогольної продукції та тютюнових виробів на автомобілі «TATA LPT613», д.н. НОМЕР_2 до місць подальшої їх реалізації.

Причетність ОСОБА_7 до вищевказаної злочинної діяльності підтверджується проведеними слідчими (розшуковими діями), зокрема протоколом про результати проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи від 05.05.2023 №3/37-1025, відповідно до якого зафіксовано як 19.04.2023 близько 14:30 год. ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Херсон, вул. Паровозна, 7, здійснює завантаження у автомобілі «TATA LPT613», д.н. НОМЕР_2 палетів з коробками різного розміру (тютюнові вироби).

Відповідно до довідки з ІПНП власником транспортного засобу «RENAULT KANGOO» д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.07.2023 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду

м. Миколаєва проведено обшук автомобіля «Рено Кангу», д.н. НОМЕР_1 , за результатами якого вилучено вказаний автомобіль.

04.07.2023 вилучений автомобіль «Рено Кангу», д.н. НОМЕР_1 , в рамках кримінального провадження визнано речовим доказом, оскільки він безпосередньо використовувався для перевезення незаконно виготовлених підакцизних товарів (алкогольних напоїв та тютюнових виробів) для подальшої їх реалізації, сам по собі може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також містить інформацію про умови, обставини вчинення кримінального правопорушення та причетних осіб, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Відповідно до вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України спеціальна конфіскація майна застосовується зокрема за умови вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, якщо це майно було підшукане, використане, пристосоване або використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Накладення арешту на вищеописане майно не призведе до негативних наслідків для інших осіб.

Таким чином є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту майна, вилученого під час проведення обшуку.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 961 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначений в клопотанні матеріальний об`єкт зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю прокурором наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та наявності достатніх підстав вважати, що майно підлягатиме спеціальній конфіскації, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації,а саме: автомобіль «Renault Kangoo», д.н. НОМЕР_1 , із забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити начальнику відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1