У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 травня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Могильне Гайворонського району Кіровоградської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000526.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 травня 2023 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29.06.2023 р. (включно), з визначенням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 268 400 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу суду скасувати та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на неї відповідних обов`язків.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі захисник вважає, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не підтверджені належними доказами, а продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не може ґрунтуватись лише на можливому покаранні у вигляді позбавлення волі.

Захисник зазначає, що відносно ОСОБА_5 , яка позитивно характеризується, має постійне місце мешкання, утримує двох неповнолітніх дітей, один з яких хворіє на аутизм, може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Під час судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а саме у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинених повторно, організованою групою, в особливо великих розмірах, крім того, обвинувачена ухилялась від суду, перебувала у розшуку, що свідчить пронаявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недоцільність застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, дані про особу обвинуваченої, яка переховувалась від суду, внаслідок чого перебувала у розшуку, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики переховування від суду та продовження злочинної діяльності не зменшились, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченої та виконання нею процесуальних обов`язків.

Від сторін кримінального провадження клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участю не надходило, тому розгляд апеляційної скарги здійснюється за їх відсутності, на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України.

Вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

Вирішуючи питання про необхідність продовження застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, не працює, перебувала у розшуку у цьому кримінальному провадженні. Судове провадження на даний час триває.

Наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності чи продовжити кримінальну діяльність, тобто ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

За наведеного, доводи захисника про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.

З урахуванням наявних ризиків, тяжкості кримінального правопорушення та покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Доводи захисника про те, що обвинувачена має постійне місце мешкання та певні соціальні зв`язки не спростовують висновків суду про можливість вчинення нею дій, передбачених ст. 177 КПК України.

За наведеного, правових підстав для зміни обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд не вбачає і вважає, що рішення суду про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлене з дотриманням вимог закону, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченої, а відтак підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 не має, ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 травня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3