ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1515/23 Справа № 185/6855/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

власника майна ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000980 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000980 від 25.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна.

Накладено арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на вилучений в ході огляду місця ДТП 25 травня 2023 року о 13-20 год. вантажний автомобіль КАМАЗ 55111, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається на приватній стоянці для великогабаритних транспортних засобів за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 194.

Рішення суду обґрунтовано тим, що слідчим доведено, наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також з метою збереження речового доказу, слідчий суддя вважав необхідним накласти арешт на майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на вилучений в ході огляду місця ДТП 25 травня 2023 року вантажний автомобіль КАМАЗ 55111, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони користування ним.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, вважає, що ухвала є незаконною та необгрунтованою.

Зазначає, що слідчий суддя не надав оцінки доводам сторони захисту, а саме на те, що даний вантажний транспортний засіб використовувався для здійснення законної підприємницької діяльності з перевезення вантажів та його вилучення та встановлення заборони на його користування позбавить власника майна засобів для існування.

Апелянт зазначив, що згідно протоколу огляду місця ДТП було встановлено, що ДТП сталося шляхом наїзду на пішохода ОСОБА_10 , який отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. В ході огляду не було встановлено будь-яких механічних або візуальних пошкоджень вантажного автомобіля, які могли б містити доказову та слідову інформацію.

Слідчий не надав жодних обґрунтувань правової підстави зберігання транспортного засобу на приватній території, та не повідомив яким чином стороння приватна особа зможе забезпечити схоронність майна.

Також зазначив, що ризику, що вказане майно може бути приховано, знищено чи перетворено стороною обвинувачення не доведено, оскільки транспортний засіб вже оглянуто, ОСОБА_7 як власник майна не має статусу підозрюваного та не має відношення до ДТП. Вважав, що було б достатнім накладення арешту на транспортний засіб з забороною його відчуження та розпорядження.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення власника майна ОСОБА_7 , його представника адвоката ОСОБА_6 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні, просили скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч. 3 ст. 132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону судом дотримано не в повній мірі з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду поданого слідчим клопотання, слідчий суддя дійшов до законного та обґрунтованого висновку про необхідність накласти арешт на вилучений під час огляду транспортний засіб «КАМАЗ 55111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , як такий, що відповідає критеріям зазначених у ст. 98 КПК України та підпадає під критерії зазначені у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди вчинення злочину. Проте, на переконання судової колегії, враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов передчасного висновку про обмеження права власника майна ОСОБА_7 на користування арештованим майном.

Як вбачається із клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 24 травня 2023 року, близько 21:56 год. невстановлений водій, керуючи невстановленим автомобілем, рухаючись по вулиці Тернівській у м. Павлограді з боку міста Тернівка у напрямку вул. Дніпровської, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який стояв на полосі його руху. Після скоєння наїзду, невстановлений водій зник з місця події. Внаслідок ДТП, пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, ВЧМТ. ЗГМ - 3 ст. Вдавлений уламковий перелом правої тім`яної кістки. Пневмоцефалія. Перелом гілки нижньої щелепи. Забійні рани м`яких тканин голови, верхньої третини лівого передпліччя та кисті. Садна обличчя, тулуба. Закрита травма грудної клітини. Множинні переломи лівої лопатки. Переломи ребер справа зі зміщенням відламків. Компресійні переломи тіл хребця Тh4-Th5. Перелом нижнього суглобового відростку хребця С5 зі зміщенням хребця. Закрита травма черевної порожнини.

За вказаним фактом внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000980 від 25 травня 2023 року, з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, оперативним шляхом встановлено вантажний автомобіль «КАМАЗ 55111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 .

25 травня 2023 року після надання власником дозволу для проведення огляду транспортного засобу, о 13:20 год. слідчим СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, на оглядовій спеціальній ямі проведено огляд вантажного автомобіля «КАМАЗ 55111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під днищем якого на передній поверхні металевій балці з лівої сторони виявлено відсутність верхнього шару ґрунту, на куту вихлопного коліна виявлено зразки мікрочастинок (волосся), які було опечатано у паперовий конверт.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 10.06.2015, VIN НОМЕР_3 , належний ОСОБА_7 зареєстрований за адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Однак, матеріали клопотання не містять доказів, а сторона обвинувачення в ході його розгляду не навела достатніх обґрунтувань та не надала належних і допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що вказаний транспортний засіб, перебуваючи у користуванні ОСОБА_7 , може зазнати ризиків приховування, знищення, перетворення або втрати його як речового доказу і унеможливить проведення запланованих слідчих дій, зокрема, і експертиз, про що слушно зауважено апелянтом в поданій апеляційній скарзі.

Як вбачається з матеріалів провадження, у них містяться письмові пояснення власника транспортного засобу ОСОБА_7 , який, як встановлено судом, використовує його для здійснення законної підприємницької діяльності з перевезення вантажів. Крім того в ході апеляційного розгляду провадження ОСОБА_7 показав про те, що без арештованого транспортного засобу не зможе забезпечити свої потреби та потреби своєї родини.

Такі пояснення залишилися поза увагою слідчого судді, а органом досудового розслідування жодним чином спростовані не були.

Крім того судом апеляційної інстанції встановлено, що підозру у даному кримінальному провадженні жодній особі не оголошено, у тому числі і ОСОБА_7 .

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна та розумність й співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання апеляційного суду, підстави для обмеження права володільця майна користуватися арештованим автомобілем КАМАЗ 55111 реєстраційний номер НОМЕР_1 відсутні.

Частиною третьої вказаної статті визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту, який не призведе до таких наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Таким чином, враховуючи пояснення власника майна ОСОБА_7 , відсутність існування ризиків приховування, знищення, перетворення або втрати арештованого майна як речового доказу, апеляційний суд вбачає наявність законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення слідчого судді про арешт майна в частині заборони ним користуватися власнику ОСОБА_7 .

У зв`язку з наведеним вище, апеляційну скаргу власника майна слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу слідчого судді у зазначеній частині скасувати.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000980 від 25.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000980 від 25.05.2023 року на вилучене в ході огляду місця ДТП 25 травня 2023 року о 13-20 годині вантажний автомобіль КАМАЗ 55111, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається на приватній стоянці для великогабаритних транспортних засобів за адресою: Дніпропетровська область місто Павлоград вул. Дніпровська, 194, шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000980 від 25.05.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна в частині заборони користування вантажним автомобілем КАМАЗ 55111, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернувши вказане майно власнику майна ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4