Справа № 594/628/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу щодо кримінального провадження, внесеного 16 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панівці Борщівського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в :

15 травня 2023 року біля 17 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи навпроти входу до господарства потерпілої ОСОБА_4 , яке знаходиться в АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки, яка переросла у конфлікт, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи характер своїх дій, та бажаючи і, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс останній дерев`яною палицею, яку тримав у правій руці, один удар в область передпліччя, чим спричинив легке тілесне ушкодження у вигляді синця на лівому передпліччі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердивши час, місце та спосіб спричинення потерпілій тілесних ушкоджень. При цьому, показав, що господарство, в якому проживає межує з господарством, де проживає потерпіла. Проте, вже тривалий час між ними існують неприязні відносини, з приводу чого між ними постійно виникають різного роду суперечки, а то і конфлікти. Так, 15 трвня 2023 року зранку, коли коли виганяв на пасовище худобу, проходячи повз господарство потерпілої спіткнувся об камінь, який ОСОБА_4 поклала на дорозі біля своєї огорожі, чим фактично створила певні перешкоди у русі. Близько 17 год. того ж дня знову проходив повз господарство потерпілої, і оскільки камінь знаходився на попередньому місці, відкинув його до огорожі потерпілої, так як вона неодноразово заявляла, що то її камінь. Після чого продовжив рух по вулиці, але потерпіла на такі його дії вибігла з господарства та почала наближатись до нього. Таку ситуацію оцінив як намагання потерпілої завдати йому удару, тому, діючи на упередження вдарив один раз потерпілу палицею, яку тримав у руках.

В своїх діях щиро розкаявся. Правильно розуміє зміст фактичних обставин справи і вважає недоцільним їх дослідження.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що проживає у с. Панівці по сусідству з обвинуваченим та його дружиною, з якими у неї склались неприязні стосунки останні постійно пред`являють їй претензії щодо ведення господарства, звинувачують у тому, що внаслідок саме її дій у них виникають різного роду проблеми. Протягом двох останніх років такі суперечки відбувались дуже часто, нерідко переходили у конфліктні ситуації, призводили до спричинення тілесних ушкоджень. Зважаючи на вік обвинуваченого та його дружини, намагалася уникати таких ситуацій, але вони продовжували вести себе по відношенні до неї неприпустимо. У своєму господарстві вони утримують також і велику рогату худобу, виганяють її на випас дорогою повз її господарство. Худоба при цьому, нерідко зачіпає її огорожу, браму, таким чином завдає шкоди, тому і поклала перед ними на дорозі камінь, щоб таких ситуацій не було. 15 травня 2023 року, біля 17 год., перебуваючи у дворі почула якийсь удар, а коли вийшла на дорогу побачила, що камінь лежить вже біля огорожі, а на вулиці були обвинувачений та його дружина. З цього приводу між ними виникла суперечка, під час якої обвинувачений наніс йї удар палицею, яку тримав у руках. Після події обвинувачений лише в приміщенні суду заявляв про вибачення, його дружина таких дій не вчиняла. Оскільки за таких обставин хоче упередити обвинуваченого від подібних дій у майбутньому, просила суд притягнути його до кримінальної відповідальності.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 125 КК України, за відсутності заперечень інших учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 своїми діями, які виразились в умисному спричиненні потерпілій ОСОБА_4 легкого тілесного ушкодження у вигляді синця на лівому передпліччі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального діяння, яке є проступком, особу винного, який є раніше не судимим, пенсіонером, особою похилого віку, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується як особа, щодо якої неодноразово надходили скарги від сусідів на його поведінку.

Крім того, суд враховує мотиви проступку, поведінку винного та потерпілої, що передували події, характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно-небезпечного діяння, обстановку, в якій діяв обвинувачений, знаряддя кримінального правопорушення, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення протиправних дій, наявні тривалі неприязні стосунки між сторонами.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеного вище, враховуючи думку прокурора, який просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, думку потерпілої, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання відповідно до санкції ч. 1 ст.125 КК України у виді штрафу, яке у даному випадку суд визначає як достатнє для його виправлення та попередження нових проступків.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 373,374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумівдоходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Речові докази :

- флеш накопичувач, наданий ОСОБА_4 , що зберігається при матеріалах справи, - залишити при матеріалах справи;

- дерев`яну палицю, яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, - знищти.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: