Справа №463/8258/22
Провадження №1-кс/463/2967/23
У Х В А Л А

03 травня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0001727 від 01.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0001727, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2022, в якому адвокат просить змінити запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання; повернути заставодавцю ОСОБА_6 заставу в розмірі 169 480 (сто шістдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят) грн., внесені згідно ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 17.03.2023 року (справа № 463/8258/22, провадження 1-кс/463/1922/23) за підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Решту коштів за заявою ОСОБА_6 перерахувати на спеціальні рахунки для потреб ЗСУ.

Своє клопотання мотивує тим, що у провадженні слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, знаходиться кримінальне провадження №0001727 від 01.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.307, ч.3 ст.305 КК України.

17.03.2023 ОСОБА_5 було оголошено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17.03.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів. Розмір застави визначено у межах 70 (сімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 187 880 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці.

Заставодавцем ОСОБА_6 визначена судом сума застави була внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА у Львівській області.

Щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, зазначає, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.03.2023 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави. Застава внесена, відповідно до підозрюваного застосовуються покладенні ухвалою суду обов`язки передбаченні ст.194 КПК України Так, ОСОБА_5 сумлінно виконує покладені на нього обов`язки, не має на меті жодним чином ухилятися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, що беззаперечно свідчить про його відповідальне ставлення та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме, особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_4 просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання, просив задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання. Вказав, що підстав для зміни запобіжного заходу немає.

Заслухавши адвоката, підозрюваного, прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємному зв`язку, слідчий суддя вважає відмовити у задоволенні клопотання з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, знаходиться кримінальне провадження №0001727 від 01.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.307 КК України.

17.03.2023 року ОСОБА_5 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17.03.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів. Розмір застави визначено у межах 70 (сімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 187 880 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці.

Заставодавцем ОСОБА_6 визначена судом сума застави була внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА у Львівській області.

Відповідно до ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість підозрюваного, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Разом з цим, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє протии Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійко проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

При вирішенні питання можливості зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на особисте зобов`язання, слідчий суддя приходить до висновку, що виключних обставин для зміни підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави немає, оскільки даних, які б свідчили про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчому судді не надано. Отже, суд вважає, що запобіжний захід особисте зобов`язання не є достатнім запобіжним заходом, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування/суду та такий обумовлений можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а також існування умов для життя підозрюваного ОСОБА_5 в умовах розшуку, можливості його переховування як на території України, так і за межами України (в тому числі на непідконтрольній Україні території). Крім цього, характеризуючі дані на підозрюваного свідчать про те, що він не одружений, немає стійких соціальних зв`язків, що підтверджує існування наведеного ризику і в даному випадку.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному проваджені слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Відповідно ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо ризику того, що ОСОБА_5 може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, слід зазначити, що на даний час органом досудового розслідування відпрацьовуються можливі версії вчиненого кримінального правопорушення, вживаються заходи щодо встановлення можливих співучасників вчиненого кримінального правопорушення, вживаються заходи щодо документування злочинної діяльності осіб, причетних до незаконного збуту наркотичних засобів, відтак, будучи знайомим з вказаними особами, ОСОБА_5 може вжити дієвих заходів, спрямованих на уникнення такими особами кримінальної відповідальності за свою діяльність.

Ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працює, а отже не має постійного та стабільного доходу.

Так, станом на час розгляду цього клопотання, об`єктивних даних щодо зменшення встановлених при застосуванні запобіжного заходу до ОСОБА_5 ризиків слідчому судді не надано, водночас, дані, які характеризують особу підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, місце проживання, а також ступінь тяжкості та характер вчиненого кримінального правопорушення враховувалися при застосуванні до нього запобіжного заходу, а тому посилання на ці обставини не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу.

Аналізуючи викладене вище, обставини, що слугували підставою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави, на даний час не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.

В силу змагальності сторін кримінального провадження, захистом не спростовано тверджень прокурора, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також не надано належних обґрунтувань та доказів, того, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, зменшились чи перестали існувати.

Таким чином, враховуючи характер інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, наявність ризиків, які не зменшилися, а також інші обставини у їх сукупності і взаємному зв`язку, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, а тому в задоволенні даного клопотання потрібно відмовити.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176, 177, 178, 179, 193, 194, 315, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.05.2023.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1