Справа № 991/5740/23
Провадження № 1-кс/991/5761/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

03 серпня 2023 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - слідчий суддя), секретар судового засідання ОСОБА_9.

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) 12 червня 2018 року за № 0000546.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1?4].

Інформація у клопотанні про скасування арешту майна відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Кримінальні правопорушення, за ознаками ч. З ст. 209, ст. 366-1, ч. 3 ст. 212 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].

Представник власника майна (третьої особи, щодо майна якої вирішене питання про арешт) ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 листопада 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12 червня 2018 року за № 0000546.

Питання про скасування арешту майна вирішується за клопотанням представника власника майна (третьої особи, щодо майна якої вирішене питання про арешт) ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 .

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив таке.

У провадженні детективів Національного антикорупційного бюро України знаходиться кримінальне провадження № 0000546 від 12 червня 2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 209, ст. 366-1, ч. З ст. 212 КК України.

Адвокат зазначає, що 22 жовтня 2019 року слідчим суддею Вищого антикорупційного суду постановлено ухвалу, якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 , а саме нерухомого майна (квартири), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення речей та документів.

28 жовтня 2019 року за вищевказаною адресою, детективами НАБУ було проведено обшук, за результатом якого в порядку ст. 233 КПК України було виявлено мобільний телефон iPhone X ІМЕІ: НОМЕР_1 , який у подальшому був вилучений, та вважався, як тимчасово вилучене майно.

30 жовтня 2019 року слідчим суддею Вищого антикорупційного суду постановлено ухвалу, якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме нерухомого майна квартири, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , та право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення мобільного телефону iPhone X ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картами абонентських номерів, що використовувався ОСОБА_2 та можуть містити дані про листування (спілкування) із директором ТОВ «Корпорація КРТ» на час вчинення злочину ОСОБА_5 , особами-громадянами Республіки Кіпр та Латвійської Республіки, іншими невстановленими слідством особами стосовно руху коштів по рахунках та діяльності, яка стосується ТОВ «Енергія - Новий Розділ», ТОВ «Енергія - Новояворівськ», ТОВ «Корпорація КРТ», ТОВ «ЛІГ АГРО», ТОВ «Цетуля Солар», ТОВ «Львівбудмакс-Інвест», ТОВ «ТЦ «Роксолана», а також ES Energy Invest LTD (Кіпр), Suntown Projects LTD (Кіпр), Baltinvest Holding (Латвія), KRT Investments LTD (Кіпр), але не виключно.

13 листопада 2019 року слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, постановлено ухвалу, якою накладено арешт на майно вилучене в ході проведення 28 жовтня 2019 року обшуку житла ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон Apple iPhone А1901 ІМЕІ: НОМЕР_1 , s/n: НОМЕР_2 .

Адвокат вважає, що станом на день подання даного клопотання потреба накладення арешту на вказане майно повністю відпала, а тому є всі підстави для скасування арешту з вказаного вище майна та повергнення його власнику.

Адвокат звертає увагу, що з моменту вилучення вказаного вище майна - 28 жовтня 2019 року, до дня подання даного клопотання до слідчого судді минуло вже більше 3-х (трьох) з половиною років, та жодної мети, з підстав якої арештовувалось майно, станом на сьогодні не досягнуто, не встановлено та не підтверджено.

За таких обставин, адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить скасувати арешт, накладений 13 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 , постановленої в рамках справи № 4910/23/19-к (провадження 1-кс/991/2101/19), за клопотанням детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором четвертого відділу Управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , на майно: мобільний телефон Apple iPhone А1901 IMEI: НОМЕР_1 , s/n: НОМЕР_2 , вилученого детективами Національного антикорупційного бюро України в ході проведення 28 жовтня 2019 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 , а саме нерухомого майна квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_4 .

На підтвердження зазначених у клопотанні обставин до нього додані копії документів, зокрема: витяг з ЄРДР; ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 листопада 2019 року.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Детектив НАБУ у судове засідання не прибув, надіслав слідчому судді письмові заперечення , де зазначив, що зазначений вище мобільний телефон ОСОБА_2 , містить відомості, які мають доказове значення для досудового розслідування, а тому арешт накладено обґрунтовано, а в подальшому застосуванні цього заходу потреба не відпала.

Слідчий суддя дослідив клопотання з доданими матеріалами, письмові заперечення детектива НАБУ та заслухав думки учасників судового провадження.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 і 3 ст. 26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33-1 КПК України: «Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України: «Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: арешт майна».

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України: «Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.».

Зі змісту вказаної вище норми видно, що арешт може бути скасований повністю або частково, якщо іншим власником або володільцем майна буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У поданому клопотанні ОСОБА_3 просить скасувати арешт майна, а саме мобільного телефону Apple iPhone А1901 ІМЕІ: НОМЕР_1 , s/n: НОМЕР_2 , накладеного на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12 листопада 2019 року.

В той же час, детектив НАБУ у своїх запереченнях зазначив, що арештований мобільний телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна потреба не відпала, оскільки вказаний речовий доказ містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя враховує, що оскільки кримінальне провадження грунтується на принципах диспозитивності та змагальності сторін (за якими кожна зі сторін повинна довести суду обставини, на які вона посилається), а також і на принципі безпосередності дослідження показань, речей і документів (за яким суд досліджує докази безпосередньо, у тому числі і речові), зазначені у клопотанні адвоката речові докази можуть бути досліджені судом за встановленим ним порядком за ініціативою будь-якого учасника як зі сторони обвинувачення, так і зі сторони захисту (якої не існує у цьому кримінальному провадженні станом на час розгляду цього клопотання, що не виключає можливості її існування у майбутньому), а питання вирішення долі речових доказів має бути вирішене у порядку ст.100 КПК України.

Слідчий суддя також приймає до уваги детектива НАБУ, про те, що вміст вилученого у ОСОБА_2 мобільного телефону містить значну кількість відомостей, які мають значення для цього кримінального провадження, а скасування арешту та повернення мобільного телефону може вплинути на хід досудового розслідування, оскільки є ризик знищення та зміни інформації, яка в ньому міститься.

Слідчий суддя погоджується з доводами адвоката ОСОБА_3 про те, що вміст мобільного телефону був скопійований, а інформація в ньому була оглянута, а також були проведені експертні дослідження за результатами яких складено експертний висновок. Проте, з огляду на те, що мобільний телефон арештований як речовий доказ та з урахуванням зазначеного вище, арешт майна не втратив своєї актуальності на цій стадії досудового розслідування, що дає слідчому судді підстави для висновку про те, що на теперішній час потреба в арешті майна не відпала, а скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження може зашкодити подальшому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000546 від 12 червня 2018 року та на даному етапі досудового розслідування не сприятиме досягненню дієвості цього провадження.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, загальні засади кримінального провадження, а також керуючись положеннями ст. ст. 131, 170-174, 372, 376 КПК України дійшов висновку про те, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна (третьої особи, щодо майна якої вирішене питання про арешт) ОСОБА_2 про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].

Слідчий суддя постановив.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна (третьої особи, щодо майна якої вирішене питання про арешт) ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 листопада 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12 червня 2018 року за № 0000546 - відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1