Справа № 344/8779/23
Провадження № 1-кс/344/3478/23
У Х В А Л А

24 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про часткове скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження за №0000547 від 15.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, 16.08.2022 року слідчим суддею винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль марки «Honda Accord», чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ до нього і пультом, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номером НОМЕР_2 , які були вилучені згідно протоколу огляду події від 14.08.2022 року у водія ОСОБА_4 . Володільцем даного транспортного засобу, є ОСОБА_5 , свідоцтво та транспортний засіб були вже предметом дослідження в кримінальному провадженні № 0000045 від 19.03.2021. Відповідно до ухвали слідчого судді від 16.08.2022 року, метою зазначеного арешту є збереження речового доказу до проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз. 21.07.2021 в кримінальному провадженні № 0000045 ухвалою слідчого судді було скасовано накладений арешт ухвалою від 23.03.2023 в частині правомочності володіння автомобілем марки «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номером НОМЕР_2 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 . Транспортний засіб зберігався ОСОБА_5 за місцем його проживання та не піддавався користуванню чи доступу інших осіб, але в результаті ДТП ОСОБА_5 травмувався і з 28.07.2022 по 14.08.2022 знаходився в реанімаційному відділенні ОКЛ та в торакальній хірургії даного закладу. В результаті чого виникла необхідність використання транспортного засобу для придбання додаткових препаратів та мед. засобів, мати ОСОБА_6 , попросила ОСОБА_4 , скористатись даним транспортним засобом, ОСОБА_7 не знав про наявність обмежень щодо автомобіля по дорозі до лікарні був зупинений працівниками поліції, внаслідок чого було внесені відомості до ЄРДР за №000547 від 15.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та в подальшому вилучено та арештовано майно. Вилучений транспортний засіб поміщений на майданчик в м. Коломия, Івано-Франківської області, весь комплекс необхідних експертиз проведено, жодній особі не повідомлено про підозру, протягом 9 місяців вилучений автомобіль утримується на майданчику без жодної потреби та в неналежних умовах для його зберігання, через що піддається дії природних явищ, що призводить до корозії, псування та нищення автомобіля. Представник скаржника просить частково скасувати арешт та передати вказане майно на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

Адвокат в судовому засіданні підтримала клопотання з підстав, що в ньому наведені.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином.

16.08.2022 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського суду Івано-Франківської області на транспортний засіб марки «Honda Accord», чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ до нього і пульт, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номером НОМЕР_2 , які були вилучені згідно протоколу огляду події від 14.08.2022 року у водія ОСОБА_4 , накладено арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Транспортний засіб марки «Honda Accord», чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , було поміщено для подальшого зберігання на територію спеціального майданчика, що за адресою: вул. Горбаша, у м. Коломия.

21.07.2021 в кримінальному провадженні № 0000045 ухвалою слідчого судді було скасовано накладений арешт ухвалою від 23.03.2023 в частині правомочності володіння автомобілем марки «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номером НОМЕР_2 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5

15.08.2022 року внесені відомості до ЄРДР за №000547 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та в подальшому вилучено та арештовано майно. Вилучений транспортний засіб поміщений на майданчик в м. Коломия, Івано-Франківської області.

Представник скаржника зазначає, що враховуючи знаходження автомобіля на відкритому штрафмайданчику, вважає за потрібним частково скасувати арешт та передати на належне зберігання власнику ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так суб`єкт клопотання не оспорював і не заперечив правових підстав накладення відповідного арешту.

Отже судом раніше встановлено, що арешт на майно накладено обґрунтовано; майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Таким чином, перед судом не доведено тієї обставини, що арешт відповідного майна здійснено без правових підстав, не доведено, що необхідність в збереженні речового доказу відпала.

При цьому арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення збереження речового доказу у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

Отже для вирішення питання повернення речового доказу заявник зобов`язаний був звернутися до уповноваженого кримінальним процесуальним законом суб`єкта, якому належить право на підтримання обвинувачення за опосередкуванням відповідних доказів, яким є прокурор.

Крім цього, до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідженні речового доказу судом. Таким чином потреба, з якою було встановлено арешт речового доказу все ще не відпала.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту речового доказу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С ТА Н О В И В:

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1