ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 638/6527/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/919/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого підозрюваного, належним чином повідомленої про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні ( в режимі відеоконференції) в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 06 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0001478 від 23.06.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Проходи Дергачівського району, Харківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення ч. 2 ст. 307 КК України.

До ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" строком 60 (шістдесят) днів - до 21 серпня 2023 року та одночасно визначено заставу в розмірі 0 (сорока) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме у розмірі 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн., при внесенні якої, ОСОБА_7 вирішено з-під варти звільнити та покласти на нього обов`язки:

1. прибувати до слідчого Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківської області із встановленою ним періодичністю чи за викликом;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді, захисник підозрюваного, - адвокат ОСОБА_8 ,подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилається на недоведеність вказаних в клопотанні ризиків, передбачених п.п 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що підозрюваний мав намір переховуватися, а саме - він жодного разу не був оголошений у розшук, квитків або інших проїзних документів у нього вилучено не було, спроби втекти під час затримання не було. Крім того, захисник вважає, що було порушено право на захист підозрюваного, оскільки його було затримано 23.06.2023, близько 17-55 год., а в Регіональний центр з надання правової допомоги повідомлено лише о 22-00 год.

Також вважає, що судом не враховано наявності у підозрюваного місця проживання у АДРЕСА_1 ,, а також відсутність судимості, що свідчить про те, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, не порушуючи норми КПК України.

Крім того, захисник вважає, що судом при визначенні застави, не було враховано матеріального становища підозрюваного, матеріальний стан якого, не дозволяє йому внести таку суму і є завідомо непомірним для його родини, у зв`язку з чим, просить зменшити її розмір до 20 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник та підозрюваний підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, підозрюваного, думку прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001478 від 23.06.2023 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме - у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Як в встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 15 год. 55 хв. 23.06.2023, використовуючи власний мобільний телефон марки «Apple», модель «Iphone 13 Pro Max», IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет», через програму системи миттєвих повідомлень «Telegram», зв`язався та попередньо узгодив умови здійснення вищевказаної протиправної діяльності з невстановленою під час досудового розслідування особою, згідно яких, повинен був отримувати у зазначених невстановленою особою місцях особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, в розфасованому стані та у подальшому збувати його, шляхом залишення так званих «закладок» у різних місцях на території Шевченківського району міста Харкова, після чого, ОСОБА_7 , виконавши вищевказані дії повинен був повідомляти невстановленій досудовим розслідуванням особі координати місць залишення так званих «закладок» для подальшої передачі інформації покупцям, в результаті чого отримував прибуток у вигляді попередньо обумовленої оплати.

Реалізуючи свій злочинний умисел на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, ОСОБА_7 перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час але не пізніше 17 год. 55 хв. 23.06.2023, отримав на власний мобільний телефон марки «Apple», модель «Iphone 13 Pro Max», IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , через програму системи миттєвих повідомлень «Telegram», від невстановленої в ході досудового розслідування особи повідомлення з координатами місця отримання посилки з канабісом, яку в подальшому повинен був збути.

Далі, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час але не пізніше 17 год. 55 хв. 23.06.2023, ОСОБА_7 прослідував до невстановленого в ході досудового розслідування місця та забрав посилку, з канабісом, як це було обумовлено із невстановленою в ході досудового розслідування особою, тим самим незаконно придбав та почав зберігати з метою подальшого збуту на території міста Харкова. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, маючи при собі вже заздалегідь заготовлені так звані «закладки» з канабісом, пересувався пішим ходом по вулиці Дерев`янка в м. Харкові, де був зупинений співробітниками поліції в порядку ЗУ «Про Національну поліцію». Під час усної бесіди ОСОБА_7 повідомив, що має при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який зберігав при собі з метою подальшого збуту.

23.06.2023, у період часу з 21 год. 32 хв. до 22 год. 33 хв., під час складання протоколу затримання особи ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину та обшуку останнього на відкритій ділянці місцевості біля буд. №19-А по вул. Дерев`янка в м. Харкові, старшим слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області виявлено сумку належну ОСОБА_7 , в середині якої виявлено та вилучено 1 (один) зіп-пакет з рослинною речовиною зеленого кольору, з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою 8,7691 г., в перерахунку на масу наданої на дослідження речовини, складає 7,6494 г, згідно висновку експерта №СЕ-19/121-23/1369-НЗПРАП від 24.06.2023, за результатами судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», яку ОСОБА_7 придбав, зберігав при собі з метою збуту для подальшого отримання покупцем.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи умисел на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, діючи за попередньою змовою із невстановленою під час досудового розслідування особою, використовуючи власний мобільний телефон марки «Apple», модель «Iphone 13 Pro Max», IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет», через програму системи миттєвих повідомлень «Telegram», замовляв цю речовину, яку за попередньою узгодженістю з невстановленою в ході досудового розслідування особою, отримував у невстановлених в ході досудового розслідування місцях, у розфасованому у визначених дозах й кількості у вигляді, так званих «закладок», які залишав в різних місцях на території Шевченківського району м. Харкова для подальшого отримання покупцями.

Реалізуючи свій умисел на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, використовуючи власний мобільний телефон марки «Apple», модель «Iphone 13 Pro Max», IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет», через програму системи миттєвих повідомлень «Telegram» у невстановлену під час досудового розслідування дату та час але не пізніше 17 год. 55 хв. 23.06.2023, за попередньою домовленістю з невстановленою в ході досудового розслідування особою, замовив у останньої цю речовину, яку в подальшому отримав у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці та почав зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний намір на збут канабісу, у невстановлений в ході досудового розслідування час але не пізніше 17 год. 55 хв. 23.06.2023, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості біля будинку №19-А по вулиці Дерев`янка в м. Харкові, на території Шевченківського району, ОСОБА_7 збув один згорток, всередині якого знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, шляхом приховування для подальшого отримання покупцем.

У подальшому, 23.06.2023, під час проведення огляду місця події у період часу з 23 год. 18 хв. до 23 год. 56 хв., на відкритій ділянці місцевості біля будинку №10 по пров. Річковому в м. Харкові, ОСОБА_7 вказав співробітникам поліції, у присутності понятих, місцезнаходження одного згортку, який виявлено та вилучено, всередині якого, згідно висновку експерта №№СЕ-19/121-23/1369-НЗПРАП від 24.06.2023, за результатами судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою 3,9287 г., в перерахунку на масу наданої на дослідження речовини, складає 3,4270 г, згідно висновку експерта №СЕ-19/121-23/1369-НЗПРАП від 24.06.2023, за результатами судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», яку ОСОБА_7 збув шляхом приховування, для подальшого отримання покупцем особливо небезпечного наркотичного засобу за вказаною адресою.

24.06.2023 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 було оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

24.06.2023 слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , посилаючись на обґрунтованість повідомленої підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю підозрюваного переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищезазначені обставини, на думку слідчого, свідчать про неможливість запобіганню наявним ризикам у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, він просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену йому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,яка підтверджується зібраними у сукупності доказами, зокрема: допитами свідків, протоколом огляду місця події, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, протоколами допитів свідків, постановами про визнання речовими доказами, висновком судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів».

Слідчий суддя вважав доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до десяти років, а тому підозрюваний може з метою уникнення покарання переховуватись від органів досудового розслідування.

Крім того, суд врахував, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, з професійно-технічною освітою, раніше не судимий, малолітніх дітей на утриманні не має, неодружений,відповідно до копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 24 травня 2023 року молодшому сержанту ОСОБА_7 призупинено військову службу на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.02.2023 № 0001061.

Ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість підозрюваним незаконно впливати на свідків та вчинити інший злочин, слідчий суддя вважав не підтвердженим в судовому засіданні.

При цьому, слідчим суддею були відхилені доводи захисника підозрюваного ОСОБА_10 , щодо порушення його права на захист, з посиланням на вимоги, зазначені в п.3 ч.3 ст.42 КПК України, згідно яких, підозрюваний має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості та враховуючи, що з матеріалів наданих до суду, вбачається, що під час вручення підозри ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_8 була присутня, про що свідчить її підпис в повідомленні про підозру від 24 червня 2023 року.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінив сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, у зв`язку з чим, дійшов висновку, що застосування відносно ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, внаслідок чого, обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, який вирішив рахувати, з дня затримання ОСОБА_10 , тобто з 23 червня 2023 року.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дійшов висновку про можливість визначення підозрюваному застави, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, а саме - в розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя поклав на підозрюваного обов`язки, визначені у ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківської області із встановленою ним періодичністю чи за викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо підстав та мотивів обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням доведеного стороною обвинуваченням ризику, передбаченого п 1 ч.1 ст.177 КПК України і наявності обґрунтованої підозри, яка підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, протоколом огляду місця події, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, протоколами допитів свідків, постановами про визнання речовими доказами, висновком судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів».

Характер висунутої ОСОБА_7 підозри, дає достатні підстави вважати, що він може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, зокрема, є можливість підозрюваним вчинити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, беручи до уваги, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до десяти років, а тому може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи, що він офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей на утриманні не має, неодружений, тобто, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, існує вірогідність, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що передбачені п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яких, в даному випадку, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу буде неефективним.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Апеляційні вимоги захисника щодо зменшення розміру встановленої застави, зазначеної в оскаржуваній ухвалі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки слідчий суддя, вирішуючи питання про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків (ч.5 ст.182 КПК України).

При цьому, під час апеляційного розгляду захисником підозрюваного не надано будь-яких доказів на підтвердження матеріального та фінансового стану підозрюваного. А тому, підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доводи адвоката в апеляційній скарзі стосовно неврахування судом відсутності судимості у ОСОБА_7 та наявність місця проживання є необґрунтованими, оскільки судом вказані відомості були враховані, про що зазначено в ухвалі. Крім того, ці відомості не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 06 2023 року про застосування до підозрюваного за ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 21 08 2023 року, включно, з визначенням застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3