Справа № 932/5322/23
Провадження № 1-кс/932/2561/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпро клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000122 від 08.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000122 від 08.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.11.2022 року до Центральної окружної прокуратури міста Дніпра надійшли матеріали за заявою АТ КБ «Приватбанк» за фактом несанкціонованого втручання групою осіб в роботу акаутнтів Ітернет банкінгу клієнтів АТ КБ «Приватбанк» для подальшого викрадання шахрайським шляхом коштів клієнтів банку за допомогою незаконних операцій фішингових посилань та подальшого переведення коштів у готівку.

Допитаний в якості потерпілого представника АТ КБ «Приватбанк». який показав. що співробітниками напрямку Служба Безпеки банку встановлено шахрайську схему монетизації грошових коштів викрадених за допомогою фішингових посилань за допомогою віртуального POS-терміналу. Так у вересні 2022 року до банку звернулось 8 клієнтів котрі стали жертвами шахраїв, скористувавшись фішинговими посиланнями які надійшли їм в месенджерах. Переглядом фотоматеріалів встановлено. що карткою користується не власник картки. а група третіх осіб. які використовують інші картки які їм не належать. а саме до вказаної групи відносяться у т.ч. ОСОБА_5 . 23.11.1992.

В подальшому слідчим за погодженням з прокурором звернувся до суду з метою отримання дозволу на проведення обіуку за адресою: м. Дніпро. вул Маршала Малиновського. 38/57. та отримав дозвіл на проведення обшуку. За результатами обшуку, який проведено 28.06.2023 року за адресою: м. Дніпро. вул. Маршала Маліновського біля буд. 44, виявлено та вилучено у Клімук автомобіль марки: "BMW". модель: "Х5". д.н.з.: НОМЕР_1 . номер кузова: НОМЕР_2 : ключі від вказаного авгомобілю: свідоцтво про ресстрацію даного транспортного засобу та автомобіль марки: "BMW", модель: "X5". д.н.з. НОМЕР_3 . номер кузова: НОМЕР_4 .

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0000122 від 08.11.2022, з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 190 КК України.

28.06.2023 року автомобіль визнано речовим доказом та направлено для тимчасового зберігання до спеціального майданчику для тимчасового розміщення транспортних засобів.

Як зазначає слідчий у клопотанні, вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом та може містити відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, має істотне значення для встановлення важливих обставин, які підлягають доказуванню по кримінальному провадженню.

З наведених підстав, сторона обвинувачення просить накласти арешт з встановленням заборони відчуження, розпорядження та користування на транспортний засіб автомобіль марки "BMW", модель "X5", реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_4 ; ключі від вказаного автомобіля; свідоцтво про реєстрацію на цей автомобіль.

В судове засідання слідчий не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився. Представником власника майна подано клопотання, в якому просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, повернути автомобіль власнику, та провести судове засідання у відсутність власника та його представника.

Вважаю можливим розглянути клопотання у відсутність слідчого та власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000122 від 08.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що групою невстановлених осіб в м. Дніпро розроблена шахрайська схема, яка полягає у незаконному заволодінні персональними даними низки осіб за допомогою фішингових посилань. В подальшому невстановлені особи заволоділи грошовими коштами громадян, які монетизували за допомогою віртуального POS-терміналу. Так у вересні 2022 року до АТ КБ «Приватбанк» звернулось 8 клієнтів, котрі стали жертвами шахраїв, скористувавшись фішинговими посиланнями які надійшли їм в месенджерах. Переглядом фотоматеріалів встановлено. що карткою користується не власник картки. а група третіх осіб. які використовують інші картки які їм не належать, а саме до вказаної групи відносяться у т.ч. ОСОБА_5 . 23.11.1992.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від 07 червня 2023 року надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки "BMW", модель "X5", реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_4 , з метою виявлення та вилучення комп`ютерів та їх компонентів, обладнання, яке працює з комп`ютерами, електронних носії інформації, банківських карток, чорнових записів, мобільних телефонів, sim карток мобільних операторів.

В ході проведення обшуку вказаного автомобіля було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 автомобіль марки: "BMW", модель: "Х5", д.н.з.: НОМЕР_3 . номер кузова: НОМЕР_2 : ключі від вказаного авгомобілю: свідоцтво про ресстрацію даного транспортного засобу.

Правова кваліфікація даної події злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 28.06.2023, вказаний автомобіль визнаний речовим доказом.

Згідно з ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст.170-173 КПК України, для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна чи відмови в задоволенні такого клопотання про арешт майна. Вказане рішення має бути вмотивованим.

Так, частиною третьою ст. 190 КК України передбачена кримінальна відповідальність за шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шахрайство, вчинене з використанням електронно-обчислювальної техніки шляхом проведення незаконних операцій.

Як видно з матеріалів клопотання, слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 було проведено обшук автомобіля "BMW", модель: "Х5", д.н.з.: НОМЕР_3 , на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від 07 червня 2023 року.

При цьому слідчим суддею надано дозвіл на відшукання та вилучення комп`ютерів та їх компонентів, обладнання, яке працює з комп`ютерами, електронних носії інформації, банківських карток, чорнових записів, мобільних телефонів, sim карток мобільних операторів. Дозволу на вилучення безпосередньо автомобіля слідчим суддею не надавалось.

Однак слідчим прийнято рішення про тимчасове вилучення транспортного засобу автомобіля марки "BMW", модель: "Х5", реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Водночас матеріалами клопотання не доведено, яке значення для досудового розслідування має автомобіль, які обставини чи відомості про кримінальне правопорушення може містити на собі, чи є він знаряддям вчинення злочину, або здобутий кримінально протиправним шляхом. До клопотання не додано будь якого реєстраційного документу на автомобіль, не доведено, що автомобіль є місцем скоєння злочину, місцем події, або може мати будь-яке значення для цього кримінального провадження. Відтак, приходжу до висновку, що вилучений транспортний засіб не відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, а відтак правових підстав для накладення на нього арешту немає.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п.п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п.п. 69 і 73,). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Вирішуючи питання про накладення арешту на автомобіль марки "BMW", модель: "Х5", реєстраційний номер НОМЕР_3 , виходжу з того, що це майно не має ознак речового доказу, не містить будь-якої доказової інформації у кримінальному провадженні, розслідуваному за ч. 3 ст. 190 КПК України, не зберегло на собі відомостей про обставини скоєння даного злочину, тому не має істотного значення для досудового розслідування.

Отже, приймаючи до уваги вищеозначене, слід дійти висновку, що підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, у задоволенні клопотання сторони обвинувачення слід відмовити, а вилучене майно підлягає поверненню особі, у якої його було вилучено, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_3 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000122 від 08.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна, відмовити.

Транспортний засіб автомобіль "BMW", модель: "Х5", реєстраційний номер НОМЕР_3 , повернути власнику (володільцю).

Копію ухвали направити стороні обвинувачення та власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ