Провадження 1-кп/359/464/2023
Справа № 359/3849/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000678 від 28.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запорізька Балка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

28.03.2023 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, знаходився біля магазину «Мінімаркет», за адресою: вул. Головатого, 36-А, м. Бориспіль, Київська область, де побачив неповнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вигулювала собаку, розмовляючи по мобільному телефону марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 8T». В цей час у ОСОБА_4 виник кримінальний протиправний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна - мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 8T» належного ОСОБА_6 . Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, о 22 год. 02 хв. 28.03.2023 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно та в умовах воєнного стану, підбіг до ОСОБА_6 , відкрито вихопив з її руки належний їй мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 8T» вартістю 3615 грн., який був у силіконовому чохлі вартістю 90 грн., одразу після чого втік з місця вчинення злочину. О 22 год. 20 хв. ОСОБА_4 був виявлений неподалік будинку №76 по вул. Шевченка в м. Борисполі, та затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Своїми кримінально протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3705 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся, погодився з усіма фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті та підтвердив, що 28.03.2023 року близько 22 год. 00 хв. біля магазину «Мінімаркет», за адресою: вул. Головатого, 36-А, м. Бориспіль, Київська область, він дійсно побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка вигулювала собаку та розмовляла в цей час по телефону. З метою відкритого викрадення телефону він підбіг до потерпілої, вихопив з її рук телефон, після чого втік з місця злочину. Вартість викраденого та розмір майнової шкоди він не оспорює. Як стверджує обвинувачений, злочин він вчинив внаслідок збігу тяжких життєвих обставин.

Обвинувачений, прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 5 років 5 днів позбавлення волі. Судимість за це кримінальне правопорушення не погашена та не знята. За змістом примітки до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 КК повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності в діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Також, суд погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо вчинення злочину в умовах воєнного стану, оскільки відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. В подальшому Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Отже, судом визнається доведеним що ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Суд звертає увагу на те, що щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (аналогічна думка викладена в Постанові ВП ВС №629/847/15к).

У судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого злочину, у зв`язку із чим, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину суд визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання. Обидві сторони підтвердили, що під час досудового розслідування обвинувачений визнавав вину та активне сприяв розкриттю злочину.

Однак, суд відхиляє посилання сторони захисту щодо вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, тому що до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження існування будь-яких тяжких сімейних обставин та наявності зв`язку між такими обставинами і вчиненим злочином.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин проти власності в період війни, яка триває в Україні у зв`язку з нападом Російської Федерації. Вчиняючи грабіж в умовах воєнного стану, коли зусилля всієї країни спрямовані на подолання агресора, люди згуртувались, використовуючи, в тому числі, власні матеріальні ресурси, для надання відсічі ворогу та виживання, обвинувачений знехтував всіма моральними та загальнолюдськими цінностями і в надскладний для держави час, здійснив посягання на майно, тому ці обставини впливають на ступінь тяжкості вчиненого.

Встановлено, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності; згідно вимоги про судимість 19.10.2022 року був звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку із відбуттям строку покарання; відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває; з характеристики дільничного по місцю проживання вбачається, що характеризується з посередньої сторони, громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає, з сусідами підтримує дружні відносини, до адміністративної відповідальності не притягувався.

З огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Статтею 69 КК передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин. Частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи. При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити із системного тлумачення статей 66 та 69 КК і тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини у своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. При цьому, призначаючи засудженому більш м`який вид покарання, аніж встановлений санкцією статті (частини статті) Особливої частини КК, суд має належно обґрунтувати, що саме цей захід примусу дозволить досягти ключової мети покарання, а саме виправлення винної особи та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що стороною захисту належним чином не обґрунтовано, які саме обставини істотно зменшують суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину та слугують підставами для застосування статті 69 КК України. Стороною захисту не надано до суду жодних відомостей про особистість обвинуваченого, які б свідчили про втрату ним суспільної небезпечності. Отже, у даному випадку правові підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні. Також, суд не вбачає підстав для застосування ст. 69-1 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження. Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8T» (IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_1 ) в силіконовому чохлі - повернути законному представнику власника ОСОБА_7 .

З метою запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 28 березня 2023 року.

В строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28.03.2023 р. по 30.08.2023 року.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8T» (IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_1 ) в силіконовому чохлі - повернути законному представнику власника ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 240 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1