Єдиний унікальний номер 448/989/23
Провадження № 1-кп/448/190/23
У Х В А Л А

Іменем України

(повний текст)

21.08.2023 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000035 від 04.02.2020р., про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мостиська Львівської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Мостиського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 04.02.2020р. за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

З вищевказаного обвинувального акту слідує, що ОСОБА_4 , будучи відповідальним за здійснення технічного нагляду під час проведення будівельних робіт на об`єкті: «Реконструкція парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк короля Данила» у м. Судова Вишня Львівської області», будучи службовою особою, наділеною спеціальним повноваженням на здійснення технічного нагляду при проведенні будівельних робіт по вказаному об`єкту, зокрема, щодо контролю за відповідністю обсягу та якості фактично виконаних робіт, а також правом контролювати підрядника при виконанні робіт відповідно до вимог будівельних норм та діючих національних стандартів, вимагати усунення будівельними організаціями недоробок у випадку виявлення відхилень від проектних рішень та оформляти необхідну технічну документацію, маючи спеціальні знання, досвід роботи та реальну можливість забезпечити контроль якості і об`ємів робіт, в порушення пункту 1.2, 6.4.4 до Національного стандарту «Правила визначення вартості будівництва» ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затвердженого наказом Мінрегіону України від 05.07.13р. №293, із змінами та доповненнями, пунктів 21.1, 21.2 та пункту 44 таблиці 21.1 ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина II. Будівництво», умов договору підряду №5-10 від 04.10.2019, укладеного між Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської обласної та ТзОВ «Будівельна компанія «Будсервіс НК», неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не перевіривши належним чином обсягів виконаних робіт по вказаному об`єкту, у невстановлений під час досудового розслідування спосіб та місці, але не пізніше 01.11.2019, отримав та завізував акт №1 приймання виконаних будівельних робіт по вищевказаному об`єкту за жовтень 2019 року форми №КБ-2в, до якого внесені завідомо неправдиві відомості щодо обсягу робіт по улаштуванню основи тротуарів із щебеню за товщини 12 см (ЕН27-17-3) в кількості 798 м2 за зміни товщини на кожен 1 см додавати або вилучати до/з норми 27-17-3 (ЕН27-17-4) в кількості 7182 м2, а також довідку про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 форми №КБ-3, до якої внесені завідомо неправдиві відомості щодо вартості виконаних будівельних робіт по вищевказаному об`єкту, чим підтвердив якість та об`єми виконаних ТзОВ «Будівельна компанія «Будсервіс НК» робіт, зазначені у цих офіційних документах.

У той же час, встановлено, що обсяги та вартість фактично виконаних будівельних робіт не відповідають обсягам та вартості, зазначеним в акті приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в №1 за жовтень 2019 року. Фактично не виконані обсяги робіт на суму 115031,00 грн.

Разом з тим, на підставі підписаного ОСОБА_4 офіційного документу - акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року форми №КБ-2в, Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області, здійснила оплату ТзОВ «Будівельна компанія «Будсервіс НК», за виконання будівельних робіт по об`єкту «Парк короля Данила» у м. Судова Вишня Львівської області», в сумі 1 124 400.00 грн., в тому числі 115 031,00 грн. - за виконання підприємством будівельних робіт, які виконані не були, внаслідок чого держаним інтересам Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області завдано матеріальну шкоду в сумі 115 031,00 грн., що згідно примітки до ст.364 КК України, є істотною шкодою.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.367 КК України вчинення службової недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення його підзахисного (обвинуваченого ОСОБА_4 ) від кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення на підставі у зв`язку із закінченням строків давності. давності. В обґрунтування поданого клопотання вказав, що інкриміноване останньому кримінальне правопорушення кваліфікується як нетяжкий злочин та такий вчинено 01.11.2019році, і на даний час минуло більше 3 років з часу вчинення такого, а тому вважає, що наявні підстави для застосування положень п.2 ч.1 ст.49 КК України. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою похилого віку та відповідно до медичних документів хворіє на ряд важких захворювань.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав подане захисником клопотання та просив таке задовольнити.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що вказана обставина є нереабілітуючою підставою для закриття кримінального провадження, що в разі свого бажання доводити свою невинуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення він мав би наполягати на завершенні розгляду кримінального провадження по суті для ухвалення виправдувального вироку. Обвинувачений ОСОБА_4 наполягав на його звільненні від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, надав на це свою згоду та вказав, що правові наслідки такого звільнення йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставим звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України та ст.106 КК України строків давності; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4 ст.49 КК України).

У відповідності до змісту п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Тобто, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).

Так, діяння обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст.367 КК України та відповідно до висунутого обвинувачення, інкриміновані йому дії він вчинив до 01.11.2019 року.

Відповідно до ст.12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011), злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.

Санкцією ч.1 ст.367 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011р., яка діяла станом на 01.11.2019р.) передбачено покарання у вигляді штрафу від двохсот п`ятдесяти до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України (в редакції від 15.11.2011р.), вказане кримінальне правопорушення, а саме: за ч.1 ст.367 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Відтак, відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1183-VII від 08.04.2014р.), строк звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України становив три роки.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст.12 та частину першу ст.49 КК України.

Злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно з нормами ст.12 КК (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) відноситься до категорії нетяжкого злочину (ч.1 ст.367 КК України).

Строки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності ст.49 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року,) становить за ч.1 ст.367 КК України 3 роки (п.2 ч.1 ст.49 КК України).

Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому, враховуючи вимоги ст.ст.4 та 5 КК України суд вважає, що в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 слід застосувати положення статей 12 та 49 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення злочину, оскільки санкція ч.1 ст.367 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення) пом`якшує кримінальну відповідальність, а саме зменшує розмір штрафу.

Отже, із врахуванням положень у ст.12, ч.1 ст.49 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення) вказаний злочин, залежно від ступеня тяжкості, належав до злочинів невеликої тяжкості, та у разі вчинення такого, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки.

Так, початком перебігу строку давності є дата, коли злочин (кримінальне правопорушення) було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту датою вчинення вказаного злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України є час до 01.11.2019 року. Ці обставини сторонами не заперечуються.

Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Згідно з положеннями ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише закінчення відповідного строку давності, який сплинув до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає під час досудового розслідування, під час судового провадження та після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2, 3 ст.49 КК України.

З огляду на наведене, на час розгляду клопотання у даному кримінальному провадженні закінчився 3-х річний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду (Постанова від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к), за змістом ст.49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст.49 КК України.

Окрім цього, Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної, касаційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Згідно статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою ст.284 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким він обвинувачується є злочином невеликої тяжкості і з моменту скоєння такого минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає до задоволення, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення) та закриття відносно нього кримінального провадження за ч.1 ст.367 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Що стосується понесених процесуальних витрат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Частиною першою статті 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Отже, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

У висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17, який суд вважає за можливе врахувати при ухваленні рішення за клопотанням, зазначено, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

На підставі наведеного, судові витрати за проведення у кримінальному провадженні судових експертиз, слід віднести на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Так, згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 27.04.2023 року до обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов?язання, строк дії якого закінчився. Після закінчення цього строку, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до суду не звертався, а тому, як вважає суд, вказаний запобіжний захід припинив свою дію і вважається скасованим. Суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст.100, 284-286, 288, 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.367 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000035 від 04.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України - закрити.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз слід віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Мостиський районний суд Львівської області.

Ухвала суду, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 25.08.2023р.

Суддя ОСОБА_1