Провадження № 1-кс/344/5157/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , законного представника потерпілої ОСОБА_4 ; підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за № 0000407 від 19.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого посилався на те, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000407 від 19.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.07.2023 близько 04.00 год ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на автомобілі марки VolkswagenPassat червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 підвозив неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з її братами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 додому у АДРЕСА_1 .

У вказаний час у ОСОБА_10 виник умисел на вчинення щодо неповнолітньої ОСОБА_11 дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням.

Коли брати ОСОБА_7 вийшли з автомобіля, ОСОБА_5 перебуваючи на одинці з потерпілою, під приводом допомогти сестрі ОСОБА_12 запропонував дівчині повернутись назад до місця свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 ,на що остання погодилась.

Надалі, ОСОБА_5 відвіз неповнолітню ОСОБА_11 в поле між населеними пунктами Озеряни та Плужники, Олешанської ТГ, Івано-Франківського району, де в салоні вказаного автомобіля,діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки і свідомо бажаючи їх настання,приводячи свій злочинний умисел в дію, вчинив відносно неповнолітньої дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої, з використанням геніталій, без її добровільної згоди, тобто зґвалтував її.

20 липня 2023року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, у порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20 липня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителю АДРЕСА_1 , зареєстрованому у АДРЕСА_2 , не одруженому, з середньою освітою, батьку малолітньої дочки ОСОБА_13 , 2022 року народження, не працюючому, 08.02.2022 Тлумацьким районним судом засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 годин повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 152КК України.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, проведеними допитами: неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , визнавальними показаннями підозрюваного ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлюючи, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі та до нього може бути застосовано такий вид покарання у разі доведення його вини про що свідчить його поведінка, після вчинення злочину, а саме ОСОБА_15 скрився з місця події та переховувався від правоохоронних органів; п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ще не проведено всіх першочергових слідчих (розшукових) дій; п. 3 - незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків з якими добре знайомий та перебуває у родинних стосунках; п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, про що свідчить його скриття з місця вчинення злочину; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, джерело доходів його невідоме.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити без визначення застави.

Законний представник потерпілої просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник підозрюваного просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід в вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, законного представника, підозрюваноного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Окрім того у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

20 липня 2023 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, у порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушеннянезаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків з якими добре знайомий та перебуває у родинних стосунках, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та те, що він раніше судимий.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 16 вересня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1