НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

20 липня 2023 року ЄУ № 322/1031/23 (Провадження № 1-кс/322/112/23)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Новомиколаївського відділу Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2023 за №0000097, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Приморське Василівського району Запорізької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

до слідчого судді надійшло згадане клопотання, зі змісту якого випливає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у тому, що 17 липня 2023 року, близько 20 години 45 хвилин, вона перебуваючи за місцем свого постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно зі своїм співмешканцем потерпілим ОСОБА_9 вживали алкогольні напої.

Під час спільного вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_5 і потерпілого ОСОБА_9 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті. В ході вказаного конфлікту, ОСОБА_5 , яка перебувала на той час у стані алкогольного сп`яніння, у результаті раптово виниклого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, взявши з території вказаного домоволодіння господарсько-побутову сокиру, яку тримала у правій руці, підійшла до потерпілого ОСОБА_9 та лезом вказаної сокири нанесла останньому не менше чотирьох ударів в область голови, шиї та грудної клітини. Внаслідок вказаних ударів, потерпілому ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді рублених ран голови, шиї та грудної клітини від яких останній помер на місці події.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що кваліфікується як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про яке 18.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000097.

18.07.2023 о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , було затримано в порядку ст.208 КПК України, на підставі того, що безпосередньо після вчинення злочину, сукупність очевидних ознаку на тілі, одязі та місці події вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

19.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Обрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчинення інкримінованого їй злочину, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1) протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу події від ОСОБА_10 , в якій вона вказує про те, що просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка співмешкала з її сином ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та 17.07.2023 року спричинила йому тілесні ушкодження несумісні з життям, від яких він помер;

2) оглядом місця події від 18.07.2023, проведено огляд місця події, а саме території домоволодіння, житлових та господарчих споруд за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було зафіксовано обстановку вчиненого кримінального правопорушення, оглянуто труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і де було виявлено та в подальшому вилучено: сокиру з слідами речовини бурого кольору (далі РБК); джинсові шорти з слідами РБК; футболку сірого кольору; простирадло з нашаруванням РБК; наволочку з подушки; змив РБК та контроль до нього; дві тканинні доріжки з слідами РБК; змив та контроль до нього з правої кисті трупа ОСОБА_9 ; змив та контроль до нього з лівої кисті трупа ОСОБА_9 ; мікрооб`єкти з обох кистей рук трупа ОСОБА_9 ;

3) речовими доказами, вилученими 18.07.2023 під час проведення огляду місця події, а саме з території домоволодіння, житлових та господарчих споруд за адресою: АДРЕСА_1 ;

4) протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_10 , яка зазначила, що її син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , останні два роки підтримував відносини з мешканкою с. Нововолодимирівка Запорізького району Запорізької області ОСОБА_5 , і мешкали разом в АДРЕСА_1 . Вони офіційно ніде не працювали, на життя заробляли різними підробітками на території Новомиколаївської ОТГ, всі отримані гроші витрачали на їжу та алкоголь, яким постійно зловживали. Неодноразово ОСОБА_5 , скаржилась їй, що її син ОСОБА_9 , її б`є, та інколи вона бачила на її обличчі синці. Останній раз подібний конфлікт мав місце приблизно 10-11 липня, у цей час вона приїжджала до них у гості, та бачила як вони сварились, але не бились, при цьому ОСОБА_5 , казала їй, що ОСОБА_11 її побив. Останній раз свого сина вона бачила 16.07.2023 коли він приїжджав до неї у гості. 18.07.2023 від колишньої дружини її чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , їй стало відомо про те, що співмешканка її сина ОСОБА_13 , вбила його сокирою;

5) протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 , яка вказала про те, що вона на протязі останніх 4-х років мешкала разом з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому офіційно ніде не працювали, на життя заробляли різними підробітками. Спочатку між ними ніяких конфліктів не було, але останні півроку їх сумісного проживання неодноразово відбувались сварки коли він був у стані алкогольного сп`яніння, під час яких наносив їй різного роду тілесні ушкодження, і за даними фактами вона неодноразово зверталась до поліції. З осені 2022 року по лютий 2023 року ОСОБА_9 , проходив службу в ЗСУ, та коли повернувся став ще більше агресивним. 17.07.2023 вони зранку порались по господарству після чого поїхали на ставок, де ОСОБА_9 , вживав алкогольні напої, та коли повернулись додому, вони вже разом стали вживати алкогольні напої, а потім ще продовжували разом з її братом ОСОБА_14 . Близько о 19:00 годині, після того як її брат пішов додому, ОСОБА_9 , знаходячись у стані сильного алкогольного сп`яніння ліг спати, але не спав, а постійно вставав і ходив, та приставав до неї. Приблизно о 20:30 годин, коли він знову ліг на ліжко, вона вирішила нанести йому тілесні ушкодження, оскільки вона не хотіла з ним більше проживати із-за його поведінки та постійних побоїв, для чого вона пішла у господарську будівлю, де взяла сокиру, повернувшись з якою до будинку, вона підійшла до ліжка де спав ОСОБА_11 , та сокирою нанесла три удари в область шиї та обличчя, куди саме била, вона не бачила оскільки було темно. Далі, випивши ще спиртного, вона лягла спати поряд з ОСОБА_9 . На наступний день, вона зранку продовжила вживати алкогольні напої разом зі своїм братом, після чого, повідомила йому та сусіду ОСОБА_15 , про те, що вона вбила свого співмешканця;

6) протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_14 , який зазначив, що його сестра ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкала останні приблизно 4 роки, разом із ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкала останні приблизно 4 роки разом із ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вони офіційно ніде не працювали, на життя заробляли різними підробітками, та зловживали спиртними напоями. Як вказує свідок, у період їх спільного мешкання, ОСОБА_9 , постійно бив його сестру на ґрунті неприязних відносин та іноді ревнощів, від чого вона часто втікала до нього додому. 17.07.2023 приблизно о 14:00 годин, він приходив у гості до своєї сестри де разом з нею та її співмешканцем ОСОБА_9 , вживали спиртні напої, при цьому у цей час, між ними ніяких конфліктів не було, пішов він від них приблизно о 18:00 годин. На наступний день, приблизно о 05:00 годин, прийшла його сестра ОСОБА_5 ,. яка запросила його до себе додому, куди вони разом прийшли, та де разом вживали спиртні напої. У ході вживання спиртного, ОСОБА_5 повідомила йому, що вона зарубала сокирою свого співмешканця ОСОБА_9 та прохала його допомогти сховати тіло закопавши його на присадибній ділянці. На вказану пропозицію свідок відмовився. Потім ОСОБА_14 зайшов до будинку сестри та побачив, що у ліжку лежав ОСОБА_9 у якого були тілесні ушкодження на правій стороні обличчя та шиї, та останній був без ознак життя. Далі, після побаченого та спілкуванні з ОСОБА_5 , остання запитала в нього, що їй робити далі, чи тікати кудись чи повідомити в поліцію про свої дії. На її запитання свідок рекомендував повідомити про вказану подію в поліцію;

7) протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_15 , який зазначив, що напроти його будинку, мешкають ОСОБА_5 , разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 , які постійно зловживають алкогольними напоями, постійно між ними виникають сварки та конфліктні ситуації, ведуть антисоціальний образ життя. Як стверджує свідок ОСОБА_15 , 17.07.2023 він даних осіб не бачив, та ніяких сварок не чув. 18.07.2023 близько о 10:30 годин, до нього прийшла ОСОБА_5 , яка у цей час перебувала у стані алкогольного сп`яніння, та попрохала його викликати поліцію, оскільки вона вбила свого співмешканця ОСОБА_9 , що він і зробив, та коли приїхали працівники поліції, йому стало відомо про те, що дійсно ОСОБА_5 , вбила свого співмешканця ОСОБА_9 сокирою;

8) іншими доказами в їх сукупності, зібраними у ході проведення досудового розслідування.

У клопотанні наведені ризики передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, зазначені доводи, які на переконання слідчого, свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.

Враховуючи вказані обставини слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах досудового розслідування, строком на 60 днів.

Слідчий і прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання про застосування підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі з підстав викладених у ньому, просили його задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, вважав, що кваліфікації дій ОСОБА_5 є неправильною, оскільки її дії доречно кваліфікувати за ст.116 КК України. Відповідно підозра у вчиненні його підзахисною кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України є необґрунтованою. Ризики наведені у клопотанні формальні, тому просив застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт у нічний час доби.

Підозрювана також заперечувала проти задоволення клопотання, вважала, що ОСОБА_9 своєю поведінкою фактично призвів до наслідків, які сталися. Переховуватися від правосуддя, чинити тиск на свідків чи потерпілу у неї намірів не має.

Вислухавши пояснення підозрюваної, думку захисника, доводи слідчого і прокурора, а також вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 згаданого кримінального правопорушення.

Доводи захисника і підозрюваної не спростовують обґрунтованості підозри, оскільки вона підтверджується доданими до клопотання документами, а також поясненнями самої підозрюваної, згідно з якими у день вбивства ОСОБА_9 не застосовував насильства щодо неї. На даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Кваліфікація кримінального правопорушення, на теперішній час не є остаточною і за умови наявності відповідних доказів може бути змінена.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 віднесено до категорії особливо тяжкого злочину, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Доводи захисника в контексті того, що частина з доказів на підтвердження причетності ОСОБА_5 до інкримінованого їй злочину зібрана з процесуальними порушеннями (допити ряду свідків проведені оперуповноваженими, а не слідчими у провадженні, відсутня заява від потерпілої), слідчий суддя не бере до уваги, оскільки сторона захисту не заперечує того факту, що саме ОСОБА_5 наносила тілесні ушкодження ОСОБА_9 наслідком яких стала смерть останнього. До того ж сторона захисту не клопотала про дослідження усіх матеріалів кримінального провадження для з`ясування наявності чи відсутності відповідно доручення.

На ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України насамперед свідчить той факт, що ОСОБА_5 усвідомлює суворість покарання яке їй загрожує, в разі доведення вини і не бажає опинитися в місцях позбавлення волі.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім цього ОСОБА_5 хоча проживає і на тій самій вулиці де зареєстрована, однак все ж таки не за місцем реєстрації. Будинок в якому вона проживає їй не належить. Остання не має постійного місця роботи, на життя заробляє тимчасовими заробітками, зловживає алкоголем, не має міцних соціальних зв`язків. Проживає ОСОБА_5 на території населеного пункту, який розташований неподалік з територіями на яких відбуваються активні бойові дії.

Отже ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України є достатньо високим.

На ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України вказує те, що підозрюваній добре відомі і потерпіла і усі свідки, відповідно, остання за умови наявності у неї відпорних намірів матиме можливість вжити дії направлених на зміну показань останніх. Крім цього одним із свідків є брат підозрюваної - ОСОБА_14 , якому згідно з протоколами допитів, як підозрюваної так і цього свідка, остання пропонувала допомогти позбутися трупа. Процесуальні документи за участю ОСОБА_5 підписані без зауважень, а факт того, що в судовому засіданні підозрювана вказала, що обставини щодо прохання адресоване брату в контексті приховання трупа, не відповідають дійсності, можуть свідчити про її наміри якимось чином вплинути на цього свідка для зміни його показань. Водночас вказаний ризик не є високим, адже саме брат відмовив підозрювану закопувати труп і порадив її повідомити про вчинене поліцію. Втім на суть підозри зміна показань ОСОБА_14 в цілому б не вплинула, а скоріш було направлено на приховання намірів підозрюваної приховати наслідки або сліди злочину, що є іншим ризиком (п.2 ч.2 ст.177 КПК України), який не заявлявся стороною обвинувачення. Потерпіла не була очевидцем події і про злочин дізналася зі слів іншої людини. Аналогічне можна зазначити і щодо показань решти свідків (які дізналися про вчинене або від самої підозрюваної, або від інших свідків). Тому складно уявити для зміни в якій частини показань потерпілої чи свідків ОСОБА_5 мала б чинити на них вплив.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 дані про її особу, вік, стан здоров`я, відсутність відомостей про міцні соціальні зв`язки, офіційне працевлаштування і джерело доходів, те, що вона підозрюється у вчиненні злочину, наслідком якої настала смерть людини.

У відповідності до п.п.61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Зазначені обставини, наряду із існуванням високого ступеня ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно запобігти ризику переховування.

Отже слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначається.

Виходячи з вимог ст.115 КПК України строк дії запобіжного заходу слід обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 з 18.07.2023, та у відповідності до ст.197 КПК України, згідно з якою строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_5 до 15.09.2023 включно.

Водночас слідчий суддя вважає необхідним звернути увагу на те, що в разі здобуття додаткових доказів (як-то висновок судової психолого-психіатричної експертизи підозрюваної), які можуть бути підставою для перекваліфікації дій підозрюваної, зокрема на ту, на яку посилався захисник (ст.116 КК України), сторона захисту має право звернутися з клопотання про зміну чи скасування запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 206, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (в межах строку досудового розслідування) на 60 днів, які відраховуються з 18.07.2023 - з моменту фактичного затримання підозрюваної ОСОБА_5 .

Встановити строк дії ухвали в цій частині до 15.09.2023 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1