Справа № 132/281/21
Ухвала

Іменем України

19 червня 2023 року місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калинівка Вінницької області клопотання учасників судового провадження, заявлених в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 18.08.2020 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 18 серпня 2020 року, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, яке знаходиться на стадії судового розгляду.

Відповідно до пункту 1 частини 7 статті 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - заздалегідь повідомити про це.

Із системного аналізу наведеної норми убачається, що беззаперечним обов`язком обвинуваченого є його явка за викликом до суду, а в разі наявності поважних причин неможливості прибути за викликом до суду у визначений час, передбачених статтею 138 КПК України, обвинувачений зобов`язаний заздалегідь про це повідомити суд.

В порушення зазначених вище вимог процесуального закону, обвинувачена ОСОБА_6 в судове засідання, призначене на 19.06.2023 року не з`явилася, про причини неможливості прибути до суду у визначений час, не повідомила.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судове засідання, призначене на 19.06.2023 року, також не зявилася, подавши письмове клопотання, згідно якого просила відкласти розгляд справи у зв`язку з хворобою її підзахисної обвинуваченої ОСОБА_6 , документи на підтвердження чого надасть в наступне судове засідання.

Разом із цим, поважними причинами неприбуття особи на виклик згідно положень статті 138 КПК України, є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Отже, законодавцем у пункті 5 частини 1 статті 138 КПК України, чітко передбачено можливість неприбуття за викликом суду, що пов`язано саме із тяжкою хворобою або перебування у закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням, за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

КПК України, так само як інші нормативно-правові акти не містять визначення поняття «тяжка хвороба». З огляду на це, поняття «тяжка хвороба», зокрема, в оцінці поважності неявки особи за викликом суду належить розглядати як оціночне, що зумовлює його конкретизацію у кожному індивідуально визначеному випадку.

У пункті 1.1 Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями» від 03.06.2016 року зазначено, що тяжка хвороба - це фізичний стан особи, в якому вона перебуває тривалий час, внаслідок чого виникає імовірність того, що на час судового розгляду кримінального провадження вона може бути неспроможною брати участь у судовому засіданні.

У контексті викладеного можна дійти висновку, що визначення хвороби як тяжкої залежить від того, чи перешкоджає вона прибуттю особи на виклик до уповноваженої особи або суду, тобто чи наявна у особи фізична можливість з`явитись за викликом та брати участь у проведенні слідчих чи процесуальних дій.

Однак, в поданому клопотанні не зазначено хвороби, в зв`язку із якою обвинувачена не може з`явитись в судове засідання, не долучено документів, які б підтверджували наявність в обвинуваченої тяжкої хвороби, яка б унеможливлювала її прибуття в судове засідання.

Відповідно до частини 1 статті 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2 статті 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора ; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду. У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судове засідання, призначене на 19.06.2023 року не з`явилась, без поважних причин.

Суд також звертає увагу, що дане кримінальне провадження перебуває на розгляді Калинівського районного суду Вінницької області з 02.02.2021 року та не знаходить свого вирішення в розумні строки, в переважній більшості через неявку обвинуваченої ОСОБА_6 , до якої суд неодноразово застосовував привід та накладав на неї грошове стягнення, які не призвели до позитивних змін у її поведінці.

Така поведінка обвинуваченої ОСОБА_6 свідчить про явну зневагу до суду та небажання виконувати передбачені кримінальним процесуальним законом покладені на неї обов`язки.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 в черговий раз, без поважних причин не з`явилась у судове засідання, тому суд, приходить до висновку про необхідність накладення на неї грошового стягнення та застосування примусового приводу.

З обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 18.08.2020р. встановлено, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

З матеріалів кримінального провадження та документів наданих адвокатом на підтвердження його повноважень як захисника у цьому кримінальному провадженні, передбачених вимогами ст.50 КПК України, вбачається, що захист обвинуваченої ОСОБА_6 здійснює адвокат ОСОБА_7 .

Дане кримінальне провадження перебуває на розгляді Калинівського районного суду Вінницької області з 02.02.2021 року, та знаходиться на стадії судового розгляду.

У судові засідання призначені 29.11.2022р., 12.04.2023р. та востаннє на 13:00год. 19.06.2023р. захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 не прибула, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. Крім того, вказана дата була завчасно з нею погоджена (відповідно до рекомендацій, які містяться у п.8 Резолюції «Професійна етика правосуддя» від 21.09.2018 року, щодо врахування зайнятості сторін при призначенні дат судових засідань). Під час узгодження дати захисник ОСОБА_7 не повідомила про неможливість прибути у судові засідання, зокрема і 19.06.2023 року.

19.06.2023 року за вх.№Еп-1492/23-Вх. на електронну адресу Калинівського районного суду Вінницької області від захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про відкладення судового засідання. У вказаній заяві захисником було повідомлено про те, що вона просить відкласти судове засідання призначене на 13:00год. 19.06.2023р. у зв`язку із хворобою обвинуваченої.

З аналогічних підстав, захисник просила відкласти судові засідання 29.11.2022р. та 12.04.2023р., зокрема з підстав хвороби обвинуваченої та дитини останньої.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе визнати неповажними причини неприбуття захисника ОСОБА_7 і застосувати наслідки її неприбуття у призначене на 19.06.2023 року судове засідання, з огляду на таке.

Право підозрюваного, обвинуваченого на захист є невід`ємною складовою закріпленого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Кожен обвинувачений має право використовувати ефективну юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно положень ст.20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та покликані забезпечити, аби обвинувачений не залишався занадто довгий час під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Вемхофф проти Німеччини», «Карт проти Туреччини»).

Відповідно до ч.1 ст.47 КПК України, захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 2 ст.47 КПК України визначено, що захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

За ч.1 ст.138 КПК України, поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Відповідно до вимог ч.1 ст.324 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор або захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду. Одночасно, якщо причина неприбуття є неповажною, суд порушує питання про відповідальність прокурора або адвоката, які не прибули, перед органами, що згідно із законом уповноважені притягати їх до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на вимогу, визначену в ч.1 ст.324 КПК України, суд зазначає, що вжите слово «одночасно» не означає обов`язкового визнання неповажними причин неприбуття в судове засідання прокурора чи захисника в тому ж засіданні, в якому вони були відсутні, оскільки це позбавило б такого учасника судового провадження природнього права надати свої пояснення щодо підстав відсутності, а тому суд вважає можливим здійснювати встановлення фактичних підстав неприбуття в подальшому під час судового провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та Правил адвокатської етики.

Відповідно до положень ст.12-1 Правил адвокатської етики (затверджених рішенням з`їзду адвокатів України 09.06.2017 року (із змінами від 15.02.2019 року), адвокат повинен бути добропорядним, чесно та гідно виконувати свої професійні обов`язки. Адвокату заборонено робити завідомо неправдиві заяви стосовно суті доручення, фактичних обставин, що мають до нього відношення, їх правової оцінки, прав і обов`язків адвоката, клієнта, а також обсягу своїх повноважень щодо представництва інтересів клієнта.

Згідно ст.44 Правил адвокатської етики, під час здійснення професійної діяльності в суді адвокат повинен бути добропорядним, поводити себе чесно та гідно, стверджуючи повагу до адвокатської професії. Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи.

Також, відповідно до рішень ЄСПЛ, (зокрема у справах «Касадо Кока проти Іспанії», «Штойр проти Нідерландів», «Фераарт проти Нідерландів») роль адвокатів у системі правосуддя тягне за собою ряд обов`язків і обмежень, особливо у зв`язку з їх професійною діяльністю, яка повинна бути прямою, чесною і гідною. Професія адвоката є однією з професій, представники якої повинні дотримуватися вищих і більш суворих стандартів поведінки. Не лише загальні стандарти поведінки, але також спеціальні вимоги, встановлені законами, які регулюють діяльність колегії, та правила професійної етики, застосовуються до практики адвоката. Необхідність вимог, встановлених правилами професійної етики, є об`єктивною: лише особі з високою моральною репутацією можливо довіряти брати участь у процесі здійснення правосуддя.

Відповідно до вимог п.п.3.3 п.3 Рішення № 37 Ради адвокатів України «Про встановлення плати за організаційне забезпечення розгляду заяв (скарг) до кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури» від 18.06.2020 року, суди звільнені від плати за організаційне забезпечення розгляду заяв (скарг) до кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Згідно п.10 Положення «Про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність» із доповненнями, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 15.11.2019 року № 149, до заяв (скарг) щодо поведінки адвоката (далі узагальнено - заяви (скарги) слід відносити: заяви (скарги) громадян; рішення, ухвали, постанови, звернення суддів.

Суд, з урахуванням позиції ЄСПЛ («Санніно проти Італії», «Кускані проти Сполученого Королівства») вважає, що хоча ведення захисту по суті є справою обвинуваченого та його адвоката, національні суди не повинні пасивно спостерігати за випадками неефективного представництва.

Враховуючи викладене, суд визнає неповажною причину неприбуття захисника ОСОБА_7 у судове засідання 19.06.2023 року, оскільки про дату, час та місце судового засідання захисник була повідомлена завчасно та належним чином, а дата судового засідання була з нею узгоджена. Проте під час узгодження дати захисник ОСОБА_7 не повідомляла суд про неможливість прибуття у судове засідання 19.06.2023 року. Належних документів поважності причин неявки в судове засідання 19.06.2023 року не надала.

Перебування обвинуваченої на лікування, не є поважною причиною неявки захисника у судове засідання.

За таких обставин, своїми діями захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 фактично позбавила свою підзахисну основоположного права на захист, закріпленого у ст.63 Конституції України, порушила її право на розгляд цього провадження у розумні строки, а також своїми діями перешкодила суду завершити судовий розгляд кримінального провадження.

Враховуючи те, що в процесуальній поведінці адвоката наявні ознаки дисциплінарного проступку, а саме порушення Правил адвокатської етики, а саме неналежне виконання своїх професійних обов`язків та вчинення дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи, а тому клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Довести до відома Ради адвокатів Вінницької області, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області про дії адвоката ОСОБА_7 , які можуть свідчити про невиправдане затягування судового розгляду справи, з обставин викладених, в мотивувальній частині цієї ухвали, для відповідного реагування та прийняття рішення згідно визначеної компетенції.

Накласти на обвинувачену ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку села Нападівка Калинівського району Вінницької області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , грошове стягнення у розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 5368грн.00коп., у зв`язку з невиконанням процесуального обов`язку, а саме неприбуттям на виклик суду, яке стягнути на користь держави.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати на адресу обвинуваченої ОСОБА_6 , якій запропонувати добровільно сплатити зазначений розмір грошового стягнення на протязі десяти діб з моменту отримання цієї ухвали, в іншому випадку суд зверне його до примусового виконання.

Особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення.

Здійснити привід обвинуваченої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Нападівка Калинівського району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в судове засідання, яке відбудеться в приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області, за адресою: Вінницька область, місто Калинівка, вулиця В.Нестерчука, 70, під головуванням судді ОСОБА_11 22 червня 2023 року о 15год.00хв.

Відповідно до вимог ч.1 ст.140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Роз`яснити обвинуваченій, що згідно вимог ч.3 ст.143 КПК України, особа, рішення про здійснення приводу якої прийнято слідчим суддею, судом, зобов`язана прибути до місця виклику в зазначений в ухвалі про здійснення приводу час у супроводі особи, яка виконує ухвалу. У випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику.

Виконання ухвали про здійснення приводу доручити органу поліції за місцем проживання обвинуваченої.

Контроль за виконанням ухвали про здійснення приводу покласти на Хмільницьку окружну прокуратуру Вінницької області.

У разі неможливості здійснення приводу, відповідно до ч.4 ст.143 КПК України, особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.

Дана ухвала згідно вимог ч.2 ст.21 КПК України, ч.ч.2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання ухвали має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя