Справа № 357/297/23
У Х В А Л А

20 квітня 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя - суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, Київської області, в приміщенні суду, в залі судових засідань № 1, по кримінальному провадженню № 0000172 від 14.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

сторони кримінального провадження та учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

власник майна: ОСОБА_4

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 14.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт тимчасово вилученого 14.04.2023 під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_5 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Iphone 6s сірого кольору, мобільний телефон марки Iphone 11 білого кольору, ноутбук Apple MacBook серійним номер НОМЕР_1 , системний блок марки Asus серійний номер модель ATX-450 P4, 45 банківських карток, 52 стартових пакети операторів мобільного зв`язку, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речових доказів та запобіганням їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначає, що 13.01.2023 о 22:36 год. до ЧЧ Білоцерківського районного управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надійшло повідомлення про те, що поряд з буд. АДРЕСА_2 , виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з пораненням в області голови з права.

В рамках проведення досудового розслідування, 14.04.2023 на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_5 від 10.04.2023 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: 180 предметів зовні схожих на набої калібру 5.45 мм, 1 набой калібру 7.62 мм, мобільний телефон марки Iphone 6s сірого кольору, мобільний телефон марки Iphone 11 білого кольору, ноутбук Apple MacBook серійним номер НОМЕР_1 , системний блок марки Asus серійний номер модель ATX-450 P4, 45 банківських карток, 52 стартових пакети операторів мобільного зв`язку.

Виходячи з того, що на даний час у слідства винили підстави вважати, що вказані мобільні телефони, комп`ютерна техніка, стартові пакети та банківські картки можуть містити на собі інформацію щодо обставин вбивства, зокрема щодо замовлення або виконання вбивства ОСОБА_6 , або ж причетності до вказаних дій ОСОБА_4 , або інших осіб, які досудовим розслідування у вказаний час не встановлені. Про перерахунок грошових коштів за вбивство, пересилання на інші банківські рахунки грошових коштів з метою приховання руху грошових коштів, з подальшою метою уникнення кримінальної відповідальності. Вказані мобільні телефони, комп`ютерна техніка, стартові пакети та банківські картки потребують значної перевірки органом досудового розслідування, в тому числі із залучення судових експертів для проведення необхідних експертиз. Також, у органу досудового розслідування є необхідність звернення з клопотанням до банківської таємниці з метою встановлення руху коштів по вилученим банківським карткам. В зв`язку з чим, з метою збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на вилучене під час обшуку 14.04.2023 майно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив накласти арешт на вилучене під час обшуку 14.04.2023 майно з метою збереження речових доказів, в тому числі з метою в подальшому проведення необхідних судових експертиз з вказаним майном. Також, у органу досудового розслідування є необхідність звернення з клопотанням до банківської таємниці з метою встановлення руху коштів по вилученим банківським карткам.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання обґрунтовуючи це тим, що прокурором не доведено, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Слідчий суддя вислухавши доводи прокурора по заявленому клопотанню, позицію власника майна, дослідивши матеріали, які додані до клопотання приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Так, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що Білоцерківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000172 від 14.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом умисного вбивства ОСОБА_6 .

Згідно матеріалів клопотання вбачається, що 14.04.2023 на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_5 від 10.04.2023 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: 180 предметів зовні схожих на набої калібру 5.45 мм, 1 набой калібру 7.62 мм, мобільний телефон марки Iphone 6s сірого кольору, мобільний телефон марки Iphone 11 білого кольору, ноутбук Apple MacBook серійним номер НОМЕР_1 , системний блок марки Asus серійний номер модель ATX-450 P4, 45 банківських карток, 52 стартових пакети операторів мобільного зв`язку.

Так, прокурор просить накласти арешт на вилучені під час вказаного обшуку мобільні телефони, комп`ютерну техніку, стартові пакети та банківські картки, з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні 0000172 від 14.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, постановою слідчого Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу відносно вилучено 14.04.2023 майна, а саме комп`ютерної техніки.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, у досудового слідства вникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Так, прокурор зазначає, що підставою проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 була оперативна інформація оперативного підрозділу про наявність у ОСОБА_4 вогнепальної зброї та комп`ютерної техніки, а також інших засобів приховання своєї протиправної діяльності, яка була вилучена під час проведення обшуку.

Таким чином, прокурор вважає, що вилучені під час обшуку 14.04.2023 мобільні телефони, комп`ютерна техніка, банківські картки та стартові пакети можуть містити на собі інформацію щодо обставин вбивства, зокрема щодо замовлення або виконання вбивства ОСОБА_6 , або ж причетності до вказаних дій ОСОБА_4 , або інших осіб, які досудовим розслідування у вказаний час не встановлені.

Разом з тим, вогнепальної зброї при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 виявлено не було.

В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду клопотання повідомлення про підозру щодо конкретних осіб, якими скоєно злочин, за даним кримінальним провадженням органом досудового розслідування не виносилось.

Крім цього слідчим суддею встановлено, що після вилучення предметів та речей в ході обшуку 14.04.2023, мобільні телефони, комп`ютерна техніка до розгляду клопотання слідчим не оглянуті, інформації щодо обставин вбивства ОСОБА_6 або причетності до замовлення вбивства останньої в діях ОСОБА_4 не встановлено.

Таким чином внесене прокурором клопотання не відповідає вимогам закону, оскільки не містить достатніх відомостей для необхідності такого арешту. Під час розгляду клопотання, прокурором не наведено достатніх правових і фактичних підстав для необхідності накладення арешту на вказане майно.

Так, у клопотанні відсутні достатні відомості для висновку про співмірність заходів забезпечення кримінального провадження із межами потреб досудового розслідування у кримінальному провадженні. Висловлені прокурором доводи, на думку слідчого судді, не є правовою підставою для арешту вказаного майна у кримінальному провадженні, а потреби досудового розслідування можуть бути задоволені у інший, менш обтяжливий для власників спосіб.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вказане майно зберегло на собі сліди злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, чи набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже у слідчого судді відсутні підстави вважати, що речі та предмети, вилучені під час обшуку від 14.04.2023 відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягають арешту.

При цьому слідчий суддя зазначає, що слід врахувати неприпустимість свавільного втручання суду у здійснення права власності володільця майна, який не має у цьому кримінальному провадженні процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого, цивільного відповідача або юридичної особи, відносно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином накладення арешту на майно, за відсутністю передбачених для цього підстав, порушує права власників на вільне використання своєї власності, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Крім того, сам по собі факт наявності постанови про визнання вказаного майна речовим доказом не є ключовим фактором, адже якщо виходити з структурного змісту норми ч. 3 ст. 170 КПК України, то слідує, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно з даних підстав, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 указаного Кодексу, при цьому висновки слідчого судді не залежать від наявності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора є необґрунтованим, наведені прокурором обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою забезпечення збереження речового доказу, а іншої мети ініціатором клопотання не зазначено. З огляду на це слідчий суддя вважає, що підстави накладення арешту відсутні.

Отже, з урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що в задоволенні клопотання прокурора про накладання арешту на майно слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 167, 170-173, 175, 309, 392, 532, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000172 від 14.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений і проголошений о 08.45 год. 24.04.2023 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4 А.

Копію ухвали негайно скерувати прокурору - для виконання, власнику майна - для відома.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1