Справа № 297/1919/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово кримінальне провадження № 0000167 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та мешканеця АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючий, раніше неодноразово притягувався до відповідальності,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 будучи військовозобов`язаним та достовірно обізнаним про введення на підставі Указів Президента України на всій території України воєнного стану та запровадження загальної мобілізації, 02.03.2023 року, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому на АДРЕСА_2 , після проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, якою визнаний здоровим та придатним для проходження військової служби, не маючи передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, отримав повістку на відправку з`явитися 07.03.2023 року о 10 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому на АДРЕСА_2 , з подальшим направленням до військової частини Збройних Сил України.

Однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від мобілізації, 07.03.2023 року о 10 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому на АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини, не прибув, чим у такий спосіб ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, визнав повністю та пояснив, що точної дати та часу вже не пам`ятає, отримав повістку до військомату та після проходження медичного огляду військово-лікарської комісії, отримав повістку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з подальшим направленням до військової частини Збройних Сил України. Однак до такого не прибув, оскільки не може проходити військову службу. У вчиненому розкаявся, обіцяв у майбутньому подібного не вчиняти.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 336 КК України, тобто в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею, правильною.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Те, що ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, у вчиненому розкаявся, є раніше не судимим, активно прияв розкриттю злочину, суд відповідно до ст. 66 КК України, враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді, наданої Берегівським РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, ОСОБА_4 є раніше не судимим, до кримінальної та адміністративної відповідальності притягався та враховуючи спосіб життя останнього, інформацію, що характеризує його особистість, середній ризик вчинення повторного правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не можливе та становить високої небезпеки для суспільства (у.т.ч. окремих осіб).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, вину визнав, щиро розкаявся, а також з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого при призначенні покарання за ст. 336 КК України, слід застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 336 КК України.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Долю речових доказів, суд вважає вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався. Клопотань про обрання відносно останнього запобіжного заходу в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.

Речові докази: довідка військово лікарської комісії від 02.03.2023, картка обстеження та медичного огляду від 02.03.2023, повістка від 02.03.2023 - залишити при матеріалах провадження.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1