У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2023 Справа №607/16542/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000095 від 26 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця села Білявиці Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , одруженого, раніше не судимого, на утриманні одна малолітня дитина, на час інкримінованого йому кримінального правопорушення обіймав посаду заступника начальника Головного управління Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у Тернопільській області,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2023 року слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000095 від 26 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000095 від 26.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

31.08.2023 в даному провадженні в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, затримано ОСОБА_4 .

01.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу № 342-к від 17.06.2021 обіймає посаду заступника начальника Головного управління Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Тернопільській області (далі ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області).

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше червня-липня 2023 року працівники ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області (зокрема інспектори відділу фітосанітарних заходів на кордоні Управління фітосанітарної безпеки) створили штучні перешкоди в діяльності ТОВ «Лобелія», які полягали у затягуванні термінів відібрання зразків імпортуємих вказаним Товариством квітів на територію України для проведення їх лабораторних досліджень, з метою здійснення подальшого розмитнення.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше середини липня 2023 року ОСОБА_4 достеменно знаючи, що ОСОБА_7 допомагає у діяльності та фактично представляє інтереси директора ТОВ «Лобелія» ОСОБА_8 зв`язався із ОСОБА_7 та запропонував зустрітись.

Діючи за попередніми домовленостями, 14.07.2023 близько 21 години ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_7 у ресторані «Сапсан», що по вулиці Білецькій, 49А, в м. Тернополі.

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_4 висловив думку, що ТОВ «Лобелія» здійснює свою діяльність із порушенням норм визначеного законодавства. В свою чергу ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_4 , що ТОВ «Лобелія» функціонує виключно в межах чинного законодавства України, на що ОСОБА_4 відповів, що мета їх зустрічі якраз полягає у тому, щоб домовитись про подальшу співпрацю.

В цей час, у ОСОБА_4 виник умисел на одержання неправомірної вигоди у ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ТОВ «Лобелія».

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, виконуючи покладені на нього обов`язки, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи надані йому повноваження, всупереч інтересам служби, висловив ОСОБА_7 прохання про надання йому щомісячної неправомірної вигоди в сумі 5000 гривень за безперешкодне здійснення діяльності ТОВ «Лобелія» та не створення штучного затягування часу під час відібрання зразків імпортуємих вказаним Товариством квітів на територію України.

ОСОБА_7 , будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_4 умови, за яких він вимушений надати неправомірну вигоду, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо прав ТОВ «Лобелія», в інтересах якого він діє, а саме затягуванні часу відібрання зразків та як наслідок затягування у проведенні фітосанітарної експертизи об`єктів регулювання, які імпортуються на територію України ТОВ «Лобелія», погодився на таку протиправну вимогу ОСОБА_4 .

Однак, вже 01.08.2023 близько 17 години за ініціативою ОСОБА_4 останній зустрівся із ОСОБА_7 у АДРЕСА_3 .

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 на підтвердження взятих на себе обов`язків за одержання неправомірної вигоди вказав ОСОБА_7 , що він ( ОСОБА_4 ) особисто наказав інспекторам відділу фітосанітарних заходів на кордоні Управління фітосанітарної безпеки проводити перевірки (відібрання зразків рослин та квітів), які імпортуються на територію України ТОВ «Лобелія» без затягування у часі.

При цьому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 висловив ОСОБА_7 прохання про необхідність надання йому ( ОСОБА_4 ) неправомірної вигоди у розмірі по 1000 грн з кожного вантажного транспортного засобу, який імпортує на територію України квіти ТОВ «Лобелія» за забезпечення швидкого відібрання зразків квітів та 5000 грн. щомісячно за пришвидшення проведення фітосанітарної експертизи об`єктів регулювання.

В подальшому, 09.08.2023 близько 19 години діючи на попередні домовленості ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_7 у ресторані «Сапсан», що по вулиці Білецькій, 49А, в м. Тернополі.

Під час вказаної розмови, ОСОБА_4 , в черговий раз підтвердив ОСОБА_7 свій намір про отримання від останнього неправомірної вигоди, зауваживши, що він ( ОСОБА_4 ) особисто вказав підлеглим йому інспекторам відділу фітосанітарних заходів на кордоні Управління фітосанітарної безпеки відбирати зразки квітів, які імпортує ТОВ «Лобелія» без затягування у часі, а навпаки як можна швидше. Також, ОСОБА_4 зауважив, що попросив директора ДУ «Тернопільська обласна фітосанітарна лабораторія» не затягувати час при проведенні дослідження зразків квітів, які імпортує ТОВ «Лобелія» на територію України.

Таким чином, запевнивши ОСОБА_7 у виконанні взятих на себе обов`язків ОСОБА_4 підтвердив намір отримання неправомірної вигоди у розмірі у розмірі по 1000 грн з кожного вантажного транспортного засобу, який імпортує на територію України квіти ТОВ «Лобелія» за забезпечення швидкого відібрання зразків квітів та 5000 грн. щомісячно за пришвидшення проведення фітосанітарної експертизи об`єктів регулювання.

Підсумовуючи розмову ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що «розрахунок» останнього має бути за липень-серпень, під час особистої зустрічі в кінці серпня 2023 року.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 31.08.2023 о 19 год. 22 хв., перебуваючи у дворі кафе «Старий Млин», що за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 1А, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, одержав від ОСОБА_7 визначену ним ( ОСОБА_4 ) неправомірну вигоду в сумі 13000 (тринадцять тисяч) гривень, виходячи із розрахунку по 1000 грн з кожного вантажного транспортного засобу (13 транспортних засобів за серпень), якими ТОВ «Лобелія» імпортувала на територію України квіти за забезпечення швидкого відібрання зразків квітів.

В цей день, 31.08.2023 о 19 год. 43 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Під час проведення особистого обшуку, серед іншого, ОСОБА_4 добровільно видав грошові кошти у кількості 13 (тринадцять) купюр номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень кожна, наступних серій та номерів: АТ 1753083; ЕА 9462906; АГ 9784489; БП 3704550; БН 5563750; АЗ 1717636; ЕВ 1377281; АУ 5446986; БЛ 2703314; БМ 9671129; АЕ 0684160; ЕГ 5479980; ЕА 1175548.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням викладеного, даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий вважає, що є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , процесуальних обов`язків, тому йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , обґрунтованими.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , заперечили щодо задоволення клопотання слідчого та клопочуть про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту. Також захисник просить врахувати наявність на утриманні ОСОБА_4 малолітньої дитини та незадовільний стан її здоров`я, позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, міцні соціальні зв`язки підозрюваного.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000095 від 26 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

31.08.2023 в даному провадженні в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, затримано ОСОБА_4 .

01.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Зокрема, такими доказами є інформація, що міститься у витязі з ЄРДР №0000095 від 26 липня 2023 року; протоколі прийняття заяви ОСОБА_8 від 26.07.2023; заяві ОСОБА_7 від 01.08.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 01.08.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 08.08.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 25.08.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 30.08.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 30.08.2023; протоколі огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 31.08.2023.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, підозрюваним не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на його непричетність до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_4 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або підробити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

На думку слідчого судді, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки в ході досудового розслідування на даний час не вилучено всіх оригіналів документів, які мають вагоме доказове значення для встановлення обставин даного кримінального провадження, останній з метою приховання важливих для кримінального провадження доказів своєї протиправної діяльності, може сховати, спотворити або знищити їх, а також надати вказівку посадовим особам Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області знищити чи приховати вказані документи, внести в останні завідомо неправдиві відомості.

Доведеним є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та на інших свідків, які ще не були допитані в ході проведення досудового розслідування. Також, слідчий зазначає, що у даному кримінальному провадженні заплановані допити посадових осіб Держпродсподживслужби, з приводу відомих їм обставин вчинення кримінального правопорушення. Однак, у випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує реальний ризик впливу останнім на свідків, які є його підлеглими, зокрема інспектора Управління фітосанітарної безпеки головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області ОСОБА_10 ..

Поряд з цим, відповідно до положення ч.2 ст.23 КПК України, не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Також, ОСОБА_4 може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками та з особами, з якими, в подальшому, планується проведення слідчих дій, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

Втім, за наведених вище обставин, на переконання слідчого судді, застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, навіть у разі перебування під цілодобовим домашнім арештом.

Доводи сторони захисту не дають підстав слідчому судді для можливості застосування щодоОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки застосування таких запобіжних заходів не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Таким чином стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України. Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Будь-яких доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 виключає його утримання під вартою, слідчому судді не надано.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням встановлених в ході розгляду клопотання обставин та характеризуючих даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.1 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що застава у розмірі сімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків. При цьому, слідчий суддя враховує, що у підозрюваного на утриманні перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_11 , 2018 року народження, яка має незадовільний стан здоров`я.

Слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафну чи каральну функцію, що вплине на підозрюваного ОСОБА_4 .

Крім того слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч.5 ст.194 КПК України.

За наведених вище обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає до задоволення, а клопотання слідчого слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відмовити.

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000095 від 26 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий у АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27 жовтня 2023 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , заставу в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 187 880 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу застава за « ОСОБА_4 » у кримінальному провадженні №0000095 від 26 липня 2023 року за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2023 року.

У випадку внесення застави, звільнити ОСОБА_4 , 05 жовтня 1990 року з під варти та покласти на нього обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 , працівниками ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області у тому числі Управління фітосанітарної безпеки;

5) у випадку наявності здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 23 год. 59 хв. 27 жовтня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику та прокурору негайно після її оголошення та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1