Справа № 134/1380/23
Провадження № 1-в/134/70/2023
УХВАЛА

іменем України

14 серпня 2023 рокуКрижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 представника ДУ «Крижопільського ВЦ № 113» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт Крижопіль, Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, до засудження жителя АДРЕСА_1 , до засудження не працюючого, раніше судимого:

1.04.03.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області за ст.ст. 309 ч. 1, 2, 70 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі;

2.11.01.2016 Калинівським районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.3, 309 ч.2, 317 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

3.20.10.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ст.ст. 309 ч.2, 71, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі.

По даній справі засуджений: 21.12.2018 Калинівським районним судом Вінницької області за ст. ст. 309 ч.2, 75, 76 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2020 іспитовий строк скасовано та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 21.12.2018.

Згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 30.09.2020 вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 21.12.2018 відповідно до вимого Закону України №2617-8 змінено та засуджено за ст.309 ч.1 КК України до 4 років обмеження волі. Зарахувати в строк відбування покарання відбуте покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі з 04.06.2020 до дня прибуття у виправний центр,

про умовно - дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2023 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання засуджений мотивував тим, що під час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 , своє клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Представник ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» поклався на розсуд суду.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника установи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Отже законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосовано за певних умов (підстав).

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання, виписаний в ч. 3 ст. 154 КВК України, де також визначене право засудженого на умовно-дострокове звільнення і таке звільнення може бути застосоване при дотриманні умов, вказаних у ст. 81 КК України.

Виходячи зі змісту ст. 81 КК України, однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманню вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пунктами 2, 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

По даній справі ОСОБА_5 засуджений 21.12.2018 Калинівським районним судом Вінницької області за ст.ст. 309 ч.2, 75, 76 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2020 іспитовий строк скасовано та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 21.12.2018. Згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 30.09.2020 вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 21.12.2018 відповідно до вимого Закону України №2617-8 змінено та засуджено за ст.309 ч.1 КК України до 4 років обмеження волі. Зарахувати в строк відбування покарання відбуте покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі з 04.06.2020 до дня прибуття у виправний центр. Як вбачається з матеріалів справи, початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахується з 04.06.2020. З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи та характеристики вбачається, що станом на 14 серпня 2023 року засуджений ОСОБА_5 відбув 3 роки 4 місяці 10 днів призначеного судом покарання, що становить 1/2 частину призначеного строку покарання. Згідно наданої характеристики засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.06.2020. З 05.06.2020 по 18.06.2020 перебував в УВП №1 м. Вінниця, зарекомендував себе посередньо, порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав. З 18.06.2020 по 13.10.2020 відбував покарання в ДУ «Стрижавська (ВК №81)», зарекомендував себе посередньо, порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав. З 13.10.2020 по 14.11.2020 перебував в УВП №1 м. Вінниця, зарекомендував себе посередньо, порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав. З 14.11.2020 по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр (№113)». По прибутті в установу, працевлаштований не був у зв`язку з відсутністю паспорта громадянина України. За час відбування покарання характеризується посередньо, дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму утримання не допускає, заходи заохочення не застосовувались. Проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспільному житті відділення. Виконанує роботи по благоустрою установи, санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, підтримує належний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться відповідно, використовує їх за призначенням, здійснює за ними належний догляд. Законні вимоги персоналу установи виконує. В взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. Готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки проявляє, але в повній мірі ще не довів свого виправлення. Участь в заходах виховного характеру приймає, робить позитивні висновки. Залучений до секції «Духовне відродження». За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускав. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Подолання наркотичної залежності» та «Підготовка до звільнення». Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має. Згідно оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми КАСАНДРА єдиного реєстру засуджених та осіб узятих під варту у засудженого ОСОБА_5 , встановлено середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення. Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 1/3 строку покарання, а саме 24.04.2021. Рішенням комісії державної установи «Крижопільський ВЦ (№113)» протоколом №9 від 12.05.2021 відмовлено в застосуванні більш м`якого покарання, як особі , яка не довела свого виправлення. Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме: 25.12.2021. Рішенням комісії державної установи «Крижопільський ВЦ (№113)» протоколом №24 від 28.12.2021 відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення, як особі , яка не довела свого виправлення. Умовно - достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності. Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до довідки ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» встановлено, що заробітна плата засудженого ОСОБА_5 в ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» за період з 14.11.2020 по 01.08.2023 склала 0,00 грн.

Відповідно до наданої довідки про наявність стягнень та заохочень засуджений під час відбування покарання не отримав.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Таким чином процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, зобов`язані: виконувати в разі залучення роботу із самообслуговування та благоустрою виправного центру.

Статтею 60 КВК України визначено, що засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.

Праця засуджених до обмеження волі регулюється законодавством про працю, за винятком правил прийняття на роботу, звільнення з роботи, переведення на іншу роботу.

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою виправних центрів і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення виправних центрів продовольством.

До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_5 , може свідчити лише про його виконання обов`язку дотримуватися умов відбуття покарання а не про сумлінність його поведінки, оскільки дотримання умов відбуття покарання є обов`язком останнього, останній на даний час не працює, вважає що для доведення виправлення необхідно тільки відбуття частини покарання, дотримуватися умов відбуття покарання.

Разом із тим матеріалами справи не мають достатніх даних про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а його звернення із клопотанням було здійснено формально після відбуттю 1/2 строку покарання, також судом враховується.

Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд находить вищевказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів виправлення та перевиховання, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи відсутність однієї з підстав, передбачених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання, відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: