Справа№751/3759/23
Провадження №1-кс/751/908/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 09.07.2022 та покласти на нього певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №0000243 від 25.09.2022 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 03.06.2022 в с. Мамекине Новгород-Сіверського району Чернігівської області між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 укладено та підписано договір купівлі-продажу корпоративних прав (частки у статутному капіталі) приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» (далі Підприємство) у розмірі 10% статутного капіталу Підприємства.

Також 03.06.2022 в с. Мамекине Новгород-Сіверського району Чернігівської області між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 укладено та підписано договір купівлі-продажу корпоративних прав (частки у статутному капіталі) приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» у розмірі 90% статутного капіталу Підприємства.

Протоколом зборів засновників Підприємства № 1-2022 від 03.06.2022 прийнято рішення про погодження продажу та передачу частки у статутному капіталі ПП «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» на користь ОСОБА_7 у розмірі 90%, на користь ОСОБА_5 у розмірі 10% та у зв`язку з продажем та передачею часток в статутному капіталі Підприємства включено ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до складу засновників Підприємства.

Рішенням зборів засновників затверджено Статут Приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція», згідно

п. 2.1 якого Підприємство створено з метою одержання прибутку та серед іншого здійснює діяльність «прісноводне рибництво (аквакультура)», «прісноводне рибальство», «роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками».

Відповідно до п. 6.2 вищим органом управління Підприємства є збори засновників, до виключної компетенції якого відноситься визначення основних напрямів діяльності Підприємства, затвердження планів та звітів про його діяльність, призначення та звільнення директора, відсторонення його від посади, прийняття та вирішення будь-яких інших питань діяльності Підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Згідно п. «є» ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням серед іншого поділяються на категорію земель водного фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Земельного Кодексу України та ст. 4 Водного Кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Згідно ст. 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Земельного кодексу України землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту.

Статтею 1 Закону України «Про аквакультуру» визначено, що аквакультура (рибництво) - сільськогосподарська діяльність із штучного розведення, утримання та вирощування об`єктів аквакультури у повністю або частково контрольованих умовах для одержання сільськогосподарської продукції (продукції аквакультури) та її реалізації, виробництва кормів, відтворення біоресурсів, ведення селекційно-племінної роботи, інтродукції, переселення, акліматизації та реакліматизації гідробіонтів, поповнення запасів водних біоресурсів, збереження їх біорізноманіття, а також надання рекреаційних послуг.

Відповідно до ч.ч. 1,3 Цивільного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з п. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягає право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, групою осіб спільно з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, будучи співвласником та директором Приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція», діючи з корисливих мотивів, з метою забезпечення здійснення господарської діяльності Підприємства у сфері аквакультури, отримання прибутку від такої діяльності, діючи всупереч вищевказаним положенням законодавства, якими регламентовані порядок набуття і реалізації права користування землею, не маючи рішення органу місцевого самоврядування про надання у користування ПП «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» земельної ділянки, без належним чином оформленого правочину та зареєстрованого на його підставі речового права користування ПП «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» земельною ділянкою, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, проте не пізніше 03.06.2022, самовільно зайняли частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0909 площею 97,0473 га., розташовану за межами с. Мамекине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яка відноситься до земель водного фонду з цільовим призначенням «для рибогосподарських потреб» та на праві комунальної власності належить Новгород-Сіверській міській територіальній громаді в особі Новгород-Сіверської міської ради, яку зарибнили шляхом запуску риби в розташовані в межах вказаної земельної ділянки водойми загальною площею 97,0473 га. та упродовж 2022-2023 років використовували для рибництва, розведення та отримання прибутків від вирощування та реалізації сільськогосподарської продукції, заподіявши шкоду Новгород-Сіверській міській територіальній громаді в особі Новгород-Сіверської міської ради у розмірі 347 792,78 грн.

09.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчим визначені ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України для обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні прокурори клопотання підтримали, просили його задовольнити, з підстав, викладених у ньому.

Захисник вважав, що підстави для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу відсутні, підозра є необґрунтованою, ризики, зазначені у клопотанні, не доведені наданими до клопотання доказами, також посилався на доводи, викладені у письмових запереченням стороною захисту на клопотання слідчого.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.

У провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 25.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

09.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, а саме: у самовільному зайнятті земельної ділянки, вчиненому групо осіб.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з досліджених матеріалів кримінального провадження, а саме: листа ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 28.10.2022 № 10-25-0.2-3546/2-22; листів Новгород-Сіверської міської ради від 24.10.2022 № 04-18/1896 та від 16.01.2023 № 04-18/46; протоколу огляду місця події від 27.09.2022 з фототаблицею до нього; протоколу огляду від 27.03.2023; довідки спеціалістів Державної екологічної інспекції в Чернігівській області; листа Деснянського басейного управління водних ресурсів від 26.10.2022 № 721/3-1/ДС/25-22; листа Державного агентства водних ресурсів від 16.11.2022 № 4614/ЧР-30/11-22; листа Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 03.11.2022 № 3-6.1.1-9/4751-22; показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; висновків експерта від 27.04.2023; паспорту ставкового рибного господарства Новгород-Сіверська РМС 1989 року, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри (для даної стадії досудового розслідування) ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України і достатності підстав для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Однак, необхідно зазначити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

За змістом ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, які можуть переконувати, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється; тяжкість кримінального правопорушення; вік, сімейний та майновий стан, стан його здоров`я, доходить висновку, що в судовому засіданні доведено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 зареєстрований та проживає за межами Чернігівської області, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, а також може створювати штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини в даному конкретному випадку, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказані обставини є наявними і достатніми для цього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків встановити до 09 липня 2023 року включно.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий cуддя ОСОБА_1