Справа № 203/4434/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга, подана в порядку ст.303 КПК України, в якій заявники посилались на те, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.06.2023 року було скасовано постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 09.05.2023 року, про відмову у задоволенні клопотання потерпілого від 07.02.2023 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000024. 04.08.2023 року на адресу ОСОБА_3 надійшла постанова слідчого від 17.07.2023 року, якою повторно відмовлено в задоволенні клопотання від 07.02.2023 року. Посилаючись на те, що вказана постанова є незаконною, необгрунтованою та немотивованою, скаржники просили скасувати останню.

В призначене судове засідання скаржники не з`явились. В наданих письмових поясненнях просили розглянути справу за їх відсутності.

Слідчий в призначене судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

В зв`язку з цим, враховуючи положення ч.6 ст.9, ст.ст.26,28 КПК України, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дану скаргу без участі скаржників.

Також слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності слідчого, неявка якого в силу ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги за його відсутності.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, п.7 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Частиною 2 ст.9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ч.ч.1-3 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ч.ч.3,5 ст.110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000024, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.03.2021 року з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.365 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 до слідчого було подано клопотання від 07.02.2023 року, в якому поставлено питання про повідомлення його про права як потерпілого, допит в якості потерпілого, долучення до матеріалів кримінального провадження письмових документів, призначення експертизи та проведення одночасних допитів.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 09.05.2023 року, в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.06.2023 року було постанову від 09.05.2023 року було скасовано.

За наслідками повторного розгляду клопотання від 07.02.2023 року, постановою слідчого від 17.07.2023 року в задоволенні останнього знов було відмовлено.

Зі змісту постанови вбачається, що слідчий посилався на відсутність даних, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням будь-якої шкоди, а також ненадання до клопотання документів, які він просив долучити.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що відповідно до положень ч.2 ст.55 КПК України, ОСОБА_3 , як заявник, набув прав потерпілого з моменту подачі ним заяви про вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.5 ст.55 КПК України слідчим постанов про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні не виносилось.

Згідно заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, останній посилався на незаконне заволодіння його грошовими коштами в сумі 95500 доларів США, з використанням підробленого судового рішення.

При цьому, кримінальне провадження №0000024 було розпочато за ч.3 ст.365 КК України, за фактом перевищення влади або службових повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.

Вказаним обставинам слідчий будь-якої оцінки не надав, передчасно та невмотивовано відмовивши у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його допит в якості потерпілого, вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також проведенні слідчих дій у вигляд одночасних допитів та призначенні експертизи.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що згідно клопотання від 07.02.2023 року, останнє не містить відомостей про долучення до нього копії судового рішення та зроблений свідком ОСОБА_5 записів, які ОСОБА_3 просив долучити до матеріалів кримінального провадження.

В зв`язку з цим, слідчий обгрунтовано відмовив в задоволенні клопотання в частині їх долучення до матеріалів.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - частковому скасуванню в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07.02.2023 року з питань, поставлених в п.п.1,2,4,6 цього клопотання.

В іншій частині в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,26,303-307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від 17 липня 2023 року у кримінальному провадженні №0000024, про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 07 лютого 2023 року з питань, поставлених в п.п.1,2,4,6 клопотання.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1