печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

27.04.2023 року Прокурор третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, що визнано речовими доказами та вилучено під час проведення обшуку в службовому кабінеті старшого інспектора з особливих доручень 2-го відділу (аналізу відкритих джерел) 4-го управління (оперативно-аналітичного забезпечення та аналізу відкритих джерел) Департаменту кіберполіції Національної поліції України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «IPhone 11», який має IMEI 1: НОМЕР_1 , з сім-карткою абонентського номеру телефону НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Заборонити будь-яким особам користуватися, розпоряджатися товаром, на який накладено арешт до прийняття відповідного рішення щодо його скасування у встановленому КПК України порядку., з метою забезпечення запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має критерії речових доказів у зазначеному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у відсутність, просить задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000192 від 16.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України.

18.04.2023 вручено ОСОБА_5 письмове повідомлення про те, що він підозрюються у несанкціонованому збуті інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованих системах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України.

18.04.2023 з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, виявлення предметів або документів, які мають значення для даного кримінального провадження, а також відшукування знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва проведено обшук в службовому кабінеті старшого інспектора з особливих доручень 2-го відділу (аналізу відкритих джерел) 4-го управління (оперативно-аналітичного забезпечення та аналізу відкритих джерел) Департаменту кіберполіції Національної поліції України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone 11», який має IMEI 1: НОМЕР_1 , з сім-карткою абонентського номеру телефону НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету «Державне бюро розслідувань» №018297.

Постановою про визнання речових доказів від 18.04.2023 мобільний мобільний телефон марки «IPhone 11», який має IMEI 1: НОМЕР_1 , з сім-карткою абонентського номеру телефону НОМЕР_2 визнано як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000192 від 16.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Статтею 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Частиною п. 1 ч. 2 вищевказаної правової норми визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити. Накласти арешт на майно, що визнано речовими доказами та вилучено під час проведення обшуку в службовому кабінеті старшого інспектора з особливих доручень 2-го відділу (аналізу відкритих джерел) 4-го управління (оперативно-аналітичного забезпечення та аналізу відкритих джерел) Департаменту кіберполіції Національної поліції України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «IPhone 11», який має IMEI 1: НОМЕР_1 , з сім-карткою абонентського номеру телефону НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 ..

Ухвала підлягає виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні № 0000192 від 16.03.2023року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1