Справа № 755/5153/23
№ 1-кс/755/1061/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Павлоград, Дніпропетровської обл., українцю, громадянину України, із середньо-спеціальною освітою, одруженому, солдату військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України,зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому: 07.07.2014 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 21.11.2014 року вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, який відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 року змінено в частині призначеного іспитового строку із застосуванням ст. ст. 75, 76, 104 КК України на 2 роки іспитового строку; 05.05.2017 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 187, ст. ст. 71, 72 КК України до 7 років позбавлення волі та на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27.07.2017 року вирок змінено та засуджено до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14.01.2021 року, згідно ст. 82 КК України, невідбуту частину строку покарання замінено на 7 місяців 17 днів обмеження волі (покарання відбув), у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001375 від 13.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що 13.04.2023 року до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві звернувся ОСОБА_7 , який повідомив, що відносно нього здійснена погроза застосування вбивства з вимогою щодо передачі ним грошових коштів в особо великих розмірах.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак, не пізніше 04.04.2023 року, вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період дії ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року, а також Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 року № 2500-ІХ, з метою отримання грошових коштів, шляхом вимагання їх з погрозою застосування насильства за нерозголошення відомостей, які ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , бажає зберегти в таємниці. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 04.04.2023 року ОСОБА_4 зателефонував до потерпілого ОСОБА_7 та призначив зустріч у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак, на території м. Києва, де в подальшому, під час зустрічі, ОСОБА_4 висловив погрози застосування насильства над потерпілим, вимагав грошові кошти у розмірі 3000 Євро. Усвідомивши вказану погрозу як реальну, ОСОБА_7 перерахував на банківську карту № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_8 , грошові кошти у сумі 120000 гривень. У подальшому, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки, 09.04.2023 року, приїхавши за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , забрали останнього та направились на невстановленому автомобілі марки «Рендж Ровер» за межі міста Києва. У подальшому, перебуваючи за встановленими координатами ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме в лісосмузі, яка розташована неподалік с. Гребени, Кагарлицького району, Київської області, де ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , з погрозою позбавлення життя ОСОБА_7 , змусили останнього викопати собі могилу та здійснили постріл у бік потерпілого із невстановленої досудовим розслідуванням вогнепальної зброї. Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , будучи об`єднані єдиним корисливим умислом, діючи спільно, умисно, з корисливих мотивів, під погрозою позбавлення життя, висловили вимогу ОСОБА_7 передати грошові кошти у розмірі 1000000 гривень у строк до 10.04.2023 року. У цей час, продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , відкрито заволоділи грошовими коштами у сумі 12 000 грн., діставши їх з гаманця останнього. Закінчивши вказані дії, давши певний час потерпілому на збір грошових коштів, останні відвезли ОСОБА_7 додому. В обумовлений день, 10.04.2023 року ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив про неможливість передачі обумовлених грошових коштів у визначений час у зв`язку з їх відсутністю та домовився перенести зустріч на 12.04.2023 року. У подальшому, 12.04.2023 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , зустрівшись із ОСОБА_7 на пр-ті Лесі Українки у м. Києві (більш точної адреси не встановлено), отримав від потерпілого частину грошових коштів у розмірі 5000 грн. та висловив погрозу позбавити життя останнього з вимогою передати раніше обумовлені грошові кошти у розмірі 1000000 грн., після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 домовились про наступну зустріч на 17.04.2023 року. Реалізовуючи раніше обумовлений злочинний план, 17.04.2023 року, близько 16 години 27 хвилин, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та висловив вимогу щодо прибуття останнього на зустріч о 18 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 2. У подальшому, погодившись на вимогу ОСОБА_4 , ОСОБА_7 викликав автомобіль служби таксі та направився за вказаною адресою. Під час поїздки в автомобілі таксі, ОСОБА_4 здійснював неодноразові дзвінки ОСОБА_7 для контролю переміщення останнього та вимагав здійснити фотознімки грошових коштів, підтвердження дійсності наявності коштів у потерпілого. Пізніше, вході зустрічі за раніше визначеною адресою, близько 18 години 50 хвилин, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 1000000 грн., тим самим, незаконно отримав обумовлену суму щодо якої раніше було здійснено вимогу щодо її передачі за нерозголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти у таємниці, тим самим, здійснив усі дії для отримання майна потерпілого із загрозою застосування насильства за попередньою змовою із ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вимаганні чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства, за нерозголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти у таємниці, вчиненого в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

17 квітня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 квітня 2023 року, у порядку, передбаченому статтями 276-278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого; протоколами допитів свідків; протоколом особистого обшуку; протоколом слідчого експерименту; протоколом огляду та вручення імітаційних засобів; протоколом обшуку приміщення квартири; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

На даний час, існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, будучи обізнаним із санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років; може незаконно впливати на потерпілого, шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти його додачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій;може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже останній вже був неодноразово судимий за злочини проти власності, насильницького спрямування та проти статевої свободи.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобіганням наявним ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Крім того, більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні - щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та прохав його задовольнити з підстав, викладених у ньому, зазначивши, що підозра є обґрунтованою та підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами. Зокрема, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи обізнаний із санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілого, з метою надання останнім неправдивих показів, може перешкоджати досудовому розслідування іншим чином, а саме, не з`являтися за викликом до слідчого, може вчиняти нові кримінальні правопорушення. Таким чином, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначаючи, що підозра є необґрунтованою, ґрунтується лише на показах потерпілого, однак, немає жодного свідка, а наявні в клопотанні рапорти працівників поліції не можуть бути доказами, оскільки дані працівники є заінтересованими особами у кримінальному провадженні. Відповідно до повідомлення про підозру, злочин було вчинено за попередньою змовою групою осіб, однак, це нічим не підтверджується. Також, банківський рахунок, на який було перераховано грошові кошти, належить не його підзахисному та вони у ОСОБА_4 не вилучалися, зокрема, не було легалізовано проведені невідкладні обшуки. Таким чином, підозра нічим не обґрунтовується та не підтверджується. Щодо ризиків, на які посилається прокурор, то до клопотання не долучено жодного доказу на підтвердження наявності таких ризиків, а тому, це є лише припущення сторони обвинувачення. Його підзахисний є військовослужбовцем та перебував у Латвії на лікуванні після поранення, однак, повернувся до України, що вказує на те, що переховуватися від органу досудового розслідування та суду не буде, зокрема, потерпілий вже допитаний і з ним проведені всі необхідні слідчі дії, а тому, ОСОБА_4 не зможе впливати на останнього. Крім того, немає жодних доказів, що ОСОБА_4 може вчиняти нові кримінальні правопорушення і це також є лише припущеннями прокурора. Також, прохав долучити до матеріалів клопотання характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_4 , з яких вбачається, що останній характеризується позитивно, має маму та бабусю, яка хворіє, у зв`язку з чим, прохав застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а в разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прохав визначити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та зазначив, що з підстав, викладених захисником, не має наміру переховуватися.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Статтею 184 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 193 КПК України, будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Судом було встановлено, що 13.04.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001375 були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Клопотання слідчого погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

17 квітня 2023 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 квітня 2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, наявними доказами, що долучені до клопотання.

Крім того, у судовому засіданні стороною захисту, відповідно до положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак, відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Слідчий суддя, також враховує, що за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, впливу на потерпілого.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 191, 193-196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 14 червня 2023 року.

Суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: