Провадження 1-кс/193/137/23
У Х В А Л А

іменем України

12 червня 2023 року смт. Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ТОВ "Партнер Бізнес Груп" - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровської області капітана поліції ОСОБА_3 , який здійснює повноваження у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 від 01.06.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2023 року слідчий СВ ВП № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000142 від 01.06.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, зокрема просив накласти арешт з забороною будь-кому, буд-яким чином розпоряджатися та використовувати на таке майно:

- вантажний автомобіль «MAN» TGA 18.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , власником якого є ТзОВ «Техноград»;

- вантаж у вигляді металевих частин газообладнання, що міститься в напівпричепі з реєстраційним номером НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «Партнер Бізнес Групп»;

- автомобіль Fiat Qubo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , власником якого є ТОВ «АР ТІ АЙ ПРОДАКШН».

Оскільки це клопотання не відповідало вимогам ст. 171 КПК України, то за ухвалою слідчого судді від 02.06.2023 (п`ятниця) у відповідності до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, воно було повернуто прокурору з встановленням строку для усунення недоліків сімдесят дві години з дня отримання копії цієї ухвали.

Отримавши названу ухвалу слідчого судді 05.06.2023 (понеділок), прокурор повторно погодив слідчому СВ ВП № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_5 клопотання про арешт вище переліченого рухомого майна, датоване 07.08.2023, що надійшло після усунення недоліків до Софіївського районного суду Дніпропетровської області 08.06.2023, тобто у визначений слідчим суддею строк.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 31.05.2023 о 22:24 год. на автодорозі Н-11, сполученням Дніпро - Миколаїв, (32 км + 400 м.) біля с. Любимівка Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи вантажним автомобілем «MAN TGA 18.430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що завантажений газовим обладнанням, допустив випадіння названого вантажу з напівпричепа, який впав на зустрічну смугу руху, по якій рухався автомобіль Fiat Qubo, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого відбулося зіткнення.

Внаслідок ДТП постраждали військовослужбовці медичної роти в/ч НОМЕР_5 : водій «Fiat» ОСОБА_7 , попередній діагноз: поєднана травма ЗЧМТ, СІМ, забійна рана голови, забій лівого очного яблука, закрита травма грудної клітини, перелом 4 та 5 ребер праворуч, знаходиться у відділенні політравми та пасажир «Fiat» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 діагноз: забої, від госпіталізації відмовився.

Відомості, щодо вказаної події внесено до ЄРДР за № 0000142 від 01.06.2023 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В ході проведення 01.06.2023 огляду місця події були виявлені та вилучені: вантажний автомобіль «MAN» TGA 18.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом "WIELTON" NS34ST, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому містився вантаж та автомобіль Fiat Qubo, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Приймаючи до уваги, що оглянуті та вилучені 01.06.2023 вищевказані транспортні засоби та вантаж у даному кримінальному провадженні мають значення речових доказів, оскільки зберігають (можуть зберігати) на собі сліди кримінального правопорушення, постановою слідчого від 01.06.2023 вказане рухоме майно було визнано речовими доказами.

Під час досудового розслідування слідству необхідно перевірити технічний стан вищевказаних транспортних засобів, а також інженерно-технічні та транспортно-трасологічні дослідження, що викликає необхідність проведення відповідних судових експертиз, методика проведення яких передбачає надання експертам для дослідження відповідних об`єктів, у даному випадку вантажного автомобіля «MAN TGA 18.430» з напівпричепом "WIELTON" NS34ST та легкового автомобіля Fiat Qubo, у стані, який він мав на момент вилучення.

З цих причин слідству є вкрай важливим, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігти можливостям приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цих речових доказів, що можливо досягти лише шляхом позбавлення власників чи інших зацікавлених осіб права на їх відчуження, розпорядження чи користування ними. При цьому слідство вважає, що повернення речових доказів власникам жодним чином не гарантує можливості запобігання указаним вище ризикам, адже такі ризики можуть бути вчинені як самими власниками, так і третіми, в тому числі зацікавленими, особами з будь-якою метою (перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, відновлення транспортного засобу з метою його продажу, умисного пошкодження чи таємного викрадення майна і т.п.), тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити посилаючись на викладені в ньому доводи та додані до нього докази. При цьому щодо вилученого вантажу додатково пояснив, що на початковій стадії досудового розслідування встановлено, що фактична вага вантажу у напівпричепі не відповідає вазі цього вантажу зазначеній у товарно-транспортній накладні, зокрема замість 22,5 т., фактично після зважування установлено 24 т. Вказав, що у результаті випадання цього вантажу на проїзну частину мало місце пошкодження дорожнього полотна. При цьому, необхідно провести судову транспортно-трасологічну експертизу за допомогою якої з`ясувати з яким (-ми) саме фрагментом (-ми) вантажу (труби), зіткнувся автомобіль Fiat Qubo (якою його частиною), оскільки після контактування з дорожним покриттям та автомобілем вони порозкочувалися навсібіч. Крім того, необхідно з залученням відповідного спеціаліста провести детальний огляд вантажу, оскільки є небезпідставні сумніви того, що цей вантаж є саме газовим устаткуванням чи обладнанням. З огляду на це, слідчий вважає, що необхідно також накласти арешт і на цей вантаж.

Представник володільця майна (вантажу) ТОВ «Партнер Бізнес Групп» - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання частково, зокрема не заперечував проти арешту вантажу, але при цьому просив повернути його підприємству на відповідальне зберігання, залишивши для проведення всіх необхідних слідчих дій лише ту частину металевої труби, з якою власне відбулося безпосереднє контактування автомобіля Fiat Qubo. Наголосив, що цей вантаж перевозився для його продажу і саме по дорозі до покупця сталася така ДТП, відтак тривале зберігання вантажу може призвести до його псування, втратиться його товарний вид. Запевнив, що, підприємство, у разі повернення йому вантажу, у будь-який час забезпечить доступ до нього слідчого та експертів для проведення буд-яких процесуальних дій.

На судовий розгляд справи власники іншого майна, вилученого в ході огляду місця події від 01.06.2023, зокрема вантажного автомобіля «MAN TGA 18.430» та напівпричепу "WIELTON" NS34ST - ТзОВ "Техноград" та легкового автомобіля Fiat Qubo - ТОВ «АР ТІ АЙ ПРОДАКШН» повідомлялися належним чином, однак своїх представників у судове засідання не забезпечили. Про причини їхньої неявки чи відкладення розгляду клопотання суд не повідомили.

Згідно приписів ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, представника власника майна, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В судовому засіданні встановлено, що 31.05.2023 о 22:24 год. на автодорозі Н-11 сполучення м. Дніпро - м. Миколаїв, (32 KM.+400 м.) біля с. Любимівка Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, під час керування водієм ОСОБА_6 вантажним автомобілем «MAN TGA 18.430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом "WIELTON" NS34ST, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що завантажений газовим обладнанням, виникло випадіння цього вантажу з напівпричепа, який впав на зустрічну смугу руху по якій у цей час рухався автомобіль Fiat Qubo, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 в результаті чого відбулося зіткнення.

Внаслідок ДТП постраждали водій та пасажир Fiat Qubo, зокрема військовослужбовці ОСОБА_7 , якого з травмами голови, грудної клітини, госпіталізовано до лікарні та ОСОБА_8 , який маючи забої від госпіталізації відмовився.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено 01.06.2023 слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000142 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В ході проведення 01.06.2023 огляду місця події були виявлені і вилучені: вантажний автомобіль «MAN» TGA 18.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом "WIELTON" NS34ST, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому містився вантаж та автомобіль Fiat Qubo, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

01.06.2023 постановою слідчого ВП № 9 КПУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 всі вище перелічені транспортні засоби та вантаж визнано речовими доказами та визначено місце їх зберігання, зокрема вантажний автомобіль «MAN» TGA 18.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом "WIELTON" NS34ST, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому містився вантаж у вигляді металевих частин газообладнання, вагою відповідно накладної 22,5 т. передано на зберігання за адресою: вул. Меліоративна, 17, смт. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області, а легковий автомобіль Fiat Qubo, реєстраційний номер НОМЕР_3 - на територію майданчика для зберігання транспортних засобів ВП № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташований по вулиці Карпенка, 10А в смт. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області.

08.06.2023 на місці вищевказаного тимчасового зберігання вантажного автомобіля «MAN» TGA 18.430, з напівпричепом "WIELTON" NS34ST, у якому містився вантаж, було проведено огляд в ході якого встановлено, що наявний у причепі вантаж являє собою промислове устаткування для природного газу у вигляді металевих частин газообладнання у кількості 4-х штук, що візуально схожі на металеві труби різних розмірів, середньою довжиною 6 м. Після чого відбулося зважування вантажівки з напівпричепом і названим вантажем, яке склало загальною вагою 41620 кг.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів забезпечення, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна.

Доказами у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, діяльність, яка перевіряється під час досудового розслідування пов`язана з встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до отримання водієм та пасажиром одного з транспортних засобів тяжких травм.

Отже, як транспортні засоби так і сам вантаж, через випадання якого сталася дорожньо-транспортна пригода з постраждалими, вилучені 01.06.2023 під час проведеного огляду місця події, відповідають критеріям речових доказів, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Водночас ці обставини мають бути перевірені шляхом проведення їх дослідження в сукупності з отриманими іншими відомостями під час проведення слідчих дій, зокрема судових експертиз.

Зазначені обставини мають суттєве значення для кримінального провадження. Без їх отримання неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, встановити всіх осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень.

Слідчий суддя знаходить слушними доводи слідчого щодо неможливості на цьому етапі досудового розслідування повернути ТОВ «Партнер Бізнес Груп» належний йому вантаж у вигляді газового обладнання, оскільки слідству ще належить провести з ним низку слідчих дій, таких як судової транспортно-трасологічної експертизи, яка визначить з якою саме з металевих труб відбулося контактування легкового автомобіля, а також провести додаткові огляди цього вантажу з залученням спеціаліста для визначення призначення цього вантажу.

Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених п.1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Такий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власника та володільця майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження, з метою запобігання його зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

На переконання слідчого судді повернення металевих труб газового обладнання його власнику не може гарантувати його схоронності, оскільки як сам вказав у судовому засіданні представник власника цього майна, згаданий вантаж перевозився саме з метою його продажу і планів щодо його подальшого відчуження підприємство не залишає.

У зв`язку з цим, слідчий суддя дійшов висновку, що необхідність накладення арешту на речові докази є виправданою, більш суспільно значимою та превалює над принципом вільного володіння майном.

Слід зауважити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на всі вилучені транспортні засоби, у тому числі і на вантаж у вигляді газового обладнання, з метою забезпечення їх схоронності, як речового доказу, вважаю за необхідне накласти на них арешт, заборонивши будь-кому, будь-яким чином відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним, оскільки в іншому випадку є загроза його знищення, розпорядження та відчуження, а також ремонтування та користування, внаслідок чого можуть бути втрачені істотні ознаки та властивості цього майна, що зашкодить повноті розслідування.

За таких обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 98,170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого ВП № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровської області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні за №0000142 від 01.06.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 01.06.2023 на автодорозі Н-11 сполученням "Дніпро-Миколаїв" біля с. Любимівка Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, а саме на:

- вантажний автомобіль «MAN TGA 18.430", реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, з напівпричепом "WIELTON" NS34ST, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, які згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_6 та відповідно серії НОМЕР_7 , належать ТзОВ "Техноград" (вул. Волгоградська, 12 (вул. Мопрівська, 93), м. Кривий Ріг Дніпропетровська область);

- легковий автомобіль Fiat Qubo, реєстраційний номер НОМЕР_4 , червоного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_8 належить ТОВ «АР ТІ АЙ ПРОДАКШН» (м Київ, вул. Олегівська, 34 Б);

- вантаж у вигляді металевих частин газообладнаиня, що міститься у напівпричепі "WIELTON" NS34ST, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «Партнер Бізнес Груп» вагою відповідно накладної 22,5 т.

Заборонити будь-кому, будь-яким чином розпоряджатись та використовувати все вищеперелічене арештоване майно до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту, окрім слідчого та прокурора для забезпечення збереження вказаних речових доказу та подальшого вирішення питання по суті.

Визначити місце подальшого зберігання автомобіля Fiat Qubo, реєстраційний номер НОМЕР_4 , - територію ВП № 9 Криворізького РУП ГУТПТ в Дніпропетровській області за адресою: вул. Карпенка, 10А смт. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області, а вантажного автомобіля «MAN TGA 18.430", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 та вантажем у вигляді метаїевих частин газообладнання вагою 22,5 т, - за адресою; АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що згідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 14.06.2023 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Слідчий судя ОСОБА_1