Ухвала

29 червня 2023 року

м. Київ

справа № 752/9644/20

провадження № 51- 3891 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2022 року та ухвали Київського апеляційного суду від 11 квітня та 06 червня 2023 року,

встановив:

засуджений, не погоджуючись із постановленими стосовно нього судовими рішеннями, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в частині позбавлення права керувати транспортними засобами скасувати. Також засуджений у поданій скарзі висловлює вимогу про скасування ухвали Київського апеляційного суду від

06 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Як визначено ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга, окрім іншого, має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону засудженим не дотримано, оскількиним не наведено обґрунтування підстав саме для скасування судових рішень, про що він просить у касаційній скарзі.

Частиною 1 ст. 436 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий судовий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Проте викладена засудженим у касаційній скарзі вимога лише про скасування судових рішень не відповідає положенням указаної вище норми.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2022 року та ухвали Київського апеляційного суду від 11 квітня та 06 червня 2023 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3