Провадження № 1-кс/947/4472/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000160 від 25.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000160 від 25.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало надходження матеріалів з другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві про встановлення фактів систематичного зловживання з боку службових осіб керівної ланки ДМС України, що полягає у невжитті заходів та невиконанні форм контролю їх підлеглими під час здійснення митного оформлення товарів в режимі «експорт», а саме: вивезення з території України до Румунії товарів підакцизної групи (тютюнові вироби - цигарки).

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що 25.03.2023 року отримана інформація про факт затримання інспекторами Центрального апарату Митного управління Румунії та Регіонального митного управління м. Брашова вантажного транспортного засобу української реєстрації в якому серед вантажу кондитерських виробів були виявлені 4 000 000 цигарок з маркуванням «DUTY FREE» марок «COMPLIMENT BLUE», «KENT», «KENT KRISTAL» та «ASHIMA». Під час перевірки отриманої інформації, встановлено, що затриманий в Румунії вантажний автомобіль марки «DAF», р.н. НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 прибув до ПП «Орлівка» в напрямку виїзд з України близько 07:30 23.03.2023 року під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вантажем кондитерські вироби.

Вантаж у митному відношенні було оформлено 18.03.2023 року о 11:25 сектором митного оформлення митного поста «Вінниця» шляхом подачі електронної декларації. Огляд вантажу посадовими особами Одеської митниці, Держмитслужби України не проводився.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення, 4 відділом ГУ ЗНД Управління СБУ в Одеській області, отримано інформацію про те, що ймовірно співорганізаторами протиправної схеми контрабандного переміщення підакцизних товарів через державний кордон України (з України до країн Східної Європи, в тому числі Румунії) є громадяни України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В свою чергу, ОСОБА_6 є одноособовим засновником та бенефіціаром ТОВ «ОВС ТРАНС» (, адреса реєстрації: Хмельницька область, Хмельницький район, село Олешин, вул. Лесі Українки, буд. 29), основним видом економічної діяльності якого є надання послуг у сфері вантажного автомобільного транспорту. ТОВ «ОВС ТРАНС», як перевізник, надає послуги міжнародних вантажних перевезень кондитерських виробів корпорації «ROSHEN».

Протиправна схема ймовірно запроваджена ОСОБА_5 та

ОСОБА_6 полягає в тому, що вантажні автомобілі ТОВ «ОВС ТРАНС» на виконання договірних зобов`язань перед корпорацією «ROSHEN» завантажуються кондитерськими виробами однойменної торгової марки на складських приміщеннях заводу корпорації у м. Вінниця з метою подальшого їх перевезення через державний кордон України та доставки до складів дистриб`юторських центрів корпорації «ROSHEN» у країнах Східної Європи, в тому числі Румунії («ROSHEN ONE LTD»), після чого опломбовуються комерціи?ною пломбою «ROSHEN».

Однак, після завантаження кондитерськими виробами та оформлення товару на експорт у митному відношенні митним постом «Вінниця» Вінницької митниці вантажні автомобілі ТОВ «ОВС ТРАНС», замість того, щоб слідувати до пунктів пропуску на державному кордонні України з країнами Європи в тому числі Румунії, слідують до складських приміщень розташованих у с. Остриця Чернівецького району Чернівецької області.

В подальшому вантажні автомобілі ТОВ «ОВС ТРАНС» прибувають до складських вищевказаних складських приміщень, де вивантажують частину кондитерських виробів, після чого завантажують, або довантажують тютюнові вироби приховуючи їх серед кондитерських виробів залишених з цією метою.

Потім, вантажні автомобілі ТОВ «ОВС ТРАНС» завантажені тютюновими виробами прихованими серед кондитерських виробів торгової марки «ROSHEN» слідують до митного посту «Орлівка» Одеської митниці де за попереднім погодженням організаторів протиправної схеми з посадовими особами Державної митної служби України та Державної прикордонної служби України безперешкодно перетинають державний кордон України у напряму Румунії.

Надалі, по маршруту слідування до складських приміщень дистриб`ютора корпорації «ROSHEN» у Румунії («ROSHEN ONE LTD»), вантажні автомобілі ТОВ «ОВС ТРАНС» заїжджають до визначеного організаторами схеми місця, де здійснюється вивантаження тютюнових виробів переміщених контрабандним шляхом.

Всього ТОВ «ОВС ТРАНС» використовувалось 4 вантажних транспортних засобів для перевезення товарів корпорації «ROSHEN» під керуванням 5 водіїв, з жовтня 2022 по теперішній час здійснено 16 виїздів через пункт пропуск «Орлівка» Одеської митниці.

Так, слідчим 07.04.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за місцем проживання директора ТОВ «ОВС ТРАНС» ОСОБА_6 , а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було вилучено мобільний телефон марки Vivo, модель vivo 1915, imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 , з сім-карткою з н.т. НОМЕР_5 .

Постановою слідчого вилучений в ході вказаного обшуку мобільний телефон у відповідності до ст. 98 КПК України, було визнано речовим доказом, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що він імовірно зберіг на собі сліди вчинення зазначених протиправних діянь, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначив, що клопотання просить задовольнити та розглянути у його відсутність.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання у його відсутність.

Приймаючи до уваги заяви учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на даний час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 25.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, слідчим 07.04.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за місцем проживання директора ТОВ «ОВС ТРАНС» ОСОБА_6 , а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було вилучено мобільний телефон марки Vivo, модель vivo 1915, imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 , з сім-карткою з н.т. НОМЕР_5 .

Постановою слідчого від 07.04.2023 року вилучений в ході обшуку мобільний телефон, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що він міг зберегли на собі сліди вчинення зазначених протиправних діянь, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, додані в обґрунтування клопотання сторони обвинувачення приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речового доказу.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучений мобільний телефон може бути речовим доказом в рамках кримінального провадження.

При цьому, оскільки майно є речовим доказом в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучене майно.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавленої особи пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлена особа в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси особи, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000160 від 25.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на мобільний телефон марки Vivo, модель vivo 1915, imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 , з сім-карткою з н.т. НОМЕР_5 , вилучений 07.04.2023 року в ході проведення обшуку за місцем проживання директора ТОВ «ОВС ТРАНС» ОСОБА_6 , а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1