Справа № 569/8926/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

17 травня 2023 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне, клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 (далі слідчий), яке погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 (далі прокурор), в рамках кримінального провадження №0000019 від 17 квітня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 408 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 27 лютого 2022 року громадянин ОСОБА_5 згідно Указу Президента України №24 від 27 лютого 2023 року призваний до лав ІНФОРМАЦІЯ_1 під час мобілізації, після чого відправлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №125 від 16 травня 2022 року солдата ОСОБА_5 , який прибув із військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , на всі види забезпечення, вважається таким, що посаду солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_3 прийняв та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватися правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року, який затверджений Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, який затверджений Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX продовжено строк дії воєнного стану 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 від 17 травня 2022 року, який затверджений Законом України №2263-IX від 22 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 573/2022 від 12 серпня 2022 року, який затверджений Законом України № 2500-IX від 15 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, який затверджений Законом України № 2738-IX від 16 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, який затверджений Закони України № 2915-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною радою України приймає Президент України. Відповідних рішень Президентом України не приймалось, Таким чином, станом на квітень 2023 року в Україні діяв правовий режим воєнного стану.

Разом із тим, солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу на посаді солдата резерву 2-го взводу резерву солдатського складу 2-ої роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, 04 квітня 2023 року близько 06 години 50 хвилин, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , відправившись за місцем свого фактичного проживання у місто Рівне, де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби до 22 години 00 хвилин 17 квітня 2023 року, після чого повернувся у розташування військової частини та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Крім того, солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу на посаді солдата резерву 2-го взводу резерву солдатського складу 2-ї роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, 24 квітня 2023 року близько 18 години 00 хвилин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , проводить службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконує, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: матеріалами перевірки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.04.2023; актом службового розслідування військової частини НОМЕР_3 від 06.04.2023; матеріалами перевірки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.05.2023; актом службового розслідування військової частини НОМЕР_3 від 26.04.2023; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; матеріалами військової частини НОМЕР_3 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий доводить, що стосовно ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені у п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років, тому він у зв`язку із покаранням, яке загрожує за вчинення кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

16 травня 2023 року о 10 год. 40 хв. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на докази, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, обставин їх вчинення, в тому числі і тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим. Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_5 не має постійного місця для проживання, під час проходження військової служби проживав у військовій частині на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також за у місті Рівне у знайомих, у власності житла для проживання не території Рівненської області не має. Вказані обставини є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування та суду

Можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України.

Можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідча суддя вважає вірогідним, з огляду на те, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Можливість підозрюваного вчиняти інші кримінальні правопорушення, слідча суддя вважає вірогідним, з огляду на те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, хоча на даний час в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, однак, враховуючи його характеристики та спосіб життя, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Приймаючи до уваги існування ризиків передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, та дані про особу підозрюваного є необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України має право не визначати розмір застави під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 309 КПК України слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Павлово, Свалявського району Закарпатської області, громадянина України, українця, із професійно - технічною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації Збройних Сил України, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів без визначення розміру застави, до 15 липня 2023 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА