Провадження № 1-кс/161/4484/23
У Х В А Л А

про арешт майна

м. Луцьк 30 серпня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 23.08.2023 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з забороною користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Клопотання мотивує тим, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000281 від 14.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

Під час проведення обшуку 23.08.2023 була вилучена вказана картка, яка постановою слідчого від 24.08.2023 визнана речовим доказом, оскільки є засобом вчинення злочину і зберігає на собі його сліди.

Оскільки вищевказане майно, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування та в зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

В судове засідання прокурор, слідчий та власник майна не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, подали суду клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, слідчий та прокурор подане клопотання підтримують повністю, а власник майна не заперечує щодо накладення арешту на майно, а тому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, суд приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що вказані в клопотанні речі були вилучені під час проведення обшуку 23.08.2023, клопотання подано до суду 24.08.2023, що стверджується копією поштового відправлення, а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, дотримано.

Встановлено, що постановою слідчого від 24.08.2023 вказані у клопотанні речі визнано речовими доказами.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для арешту майна, а саме: банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , а тому з метою збереження речових доказів та дослідження органами досудового слідства, оскільки майно, у вигляді даних речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, може бути доказом вчиненого злочину, на нього слід накласти арешт, з забороною користування та розпорядження.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 23.08.2023 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1