КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 26 грудня 2022 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 1 рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, визначені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 в 2020 році на Куренівському ринку, за адресою: м. Київ, Петропавловська площа, 1, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог п. п. 1, 2 переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998року, придбав короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю, перероблену саморобним способом з сигнального пістолету «RETAY X Treme» - НОМЕР_1 та патронами до нього в кількості 11 штук, 7 з яких належать до боєприпасів вогнепальної зброї, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби. В подальшому вогнепальну зброю та боєприпаси, ОСОБА_6 зберігав за місцем свого проживання та носив при собі.

Після цього, з невстановленого під час досудового розслідування часу, ОСОБА_6 на території Голосіївського району міста Києва, зберігаючи при собі короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю, перероблену саморобним способом з сигнального пістолету «RETAY X Treme» № НОМЕР_2 та патронами до нього в кількості 11 штук, 7 з яких належать до боєприпасів вогнепальної зброї, носив вищевказану вогнепальну зброю та боєприпаси, без передбаченого законом дозволу.

10 травня 2022 року, близько 22 години 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 72, ОСОБА_6 дістав з-за ременя штанів короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю, перероблену саморобним способом з сигнального пістолету «RETAY X Treme» № НОМЕР_2 та здійснив один постріл, після чого, для того, щоб уникнути відповідальності за незаконне поводження зі зброєю поклав зброю з боєприпасами, які були в магазині, на стовбур дерева, звідки їх було вилучено оглядом місця події 11 травня 2022 року.

В апеляційній скарзі прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 просить вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 26 грудня 2022 року відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

У решті вирок суду залишити без змін.

Не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор вказує на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення, яка виразилась у призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 несправедливого покарання внаслідок м`якості.

Прокурор зазначає, що при призначенні покарання судом не в достатній мірі враховані тяжкість вчиненого злочину, обставини його вчинення та особу обвинуваченого.

Так, ч. 1 ст. 3 Конституції України встановлено, що безпека людини визнається в Україні однією з найвищих соціальних цінностей. Безпеці людей завдають шкоди насамперед злочини проти громадської безпеки, чим і обумовлено їх велику суспільну небезпечність. Поширення неправдивих відомостей створює обстановку загального страху і невпевненості, викликає недовіру до органів влади, може породити паніку, а тим самим порушує безпеку суспільства.

У відповідності до вищевказаного законодавець надав оцінку суспільній небезпеці вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та відніс його відповідно до ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, визначених у ст. 12 КК України, а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення злочину, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

За таких обставин прокурор вважає, що мета покарання при призначенні ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, - іспитовим строком тривалістю 1 рік, не може бути досягнута, оскільки міра покарання є несправедливою внаслідок м`якості і недостатньою для виправлення обвинуваченого, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів в подальшому.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України в апеляції прокурора не заперечуються.

Хоча в апеляційній скарзі прокурор і просить скасувати вирок щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання, проте просить призначити обвинуваченому таке ж покарання, як призначив суд першої інстанції, тобто прокурор фактично не оспорює висновок, викладений у вироку щодо виду та розміру покарання.

Таким чином, в апеляції прокурора заперечується лише висновок суду про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Обґрунтовуючи висновок про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем постійного проживання характеризується виключно позитивно, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Такий висновок суду ґрунтується на обставинах провадження та відповідає вимогам закону, зокрема ч. 1 ст. 75 КК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляції прокурора про необхідність скасування вироку відносно ОСОБА_6 в частині застосування вимог ст. 75 КК України, оскільки висновок про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням постановлений з урахуванням обставин справи і особи обвинуваченого, тобто вказаний вирок суду в цій частині є законним і обґрунтованим.

Інші обставини, на які посилається в апеляції прокурор, зокрема дані про тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, не є достатніми для скасування вироку щодо ОСОБА_6 в частині звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Так, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, а саме - вид вогнепальної зброї, яка була перероблена саморобним способом з сигнального пістолету «RETAY X Treme», а також невелику кількість набоїв, у тому числі і боєприпасів до вогнепальної зброї, колегія суддів вважає, що характер вчиненого злочину не може бути перешкодою для висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання у виді позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду щодо ОСОБА_6 з підстав, наведених в апеляції прокурора щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і необґрунтованому звільненню його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, відтак вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року щодо ОСОБА_6 необхідно залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №752/17573/22

Провадження №11-кп/824/1923/2023

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач ОСОБА_1