Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/621/23
Провадження № 1-кп/391/94/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2023 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Компаніївського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Берестове, Артемівського району, Донецької області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2022 року ОСОБА_4 отримав повістку про явку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі четвертий відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 ) для уточнення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії на предмет його придатності до військової служби.

ОСОБА_4 за результатами проходження медичного огляду військово- лікарською комісією визнаний придатним до проходження військової служби у Збройних Силах України, про що 17.01.2023 складено відповідну довідку.

06 лютого 2023 року ОСОБА_4 за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , на виконання Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», оголошено зміст бойової повістки військовозобов`язаного запасу, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, одразу після чого у ОСОБА_4 виник умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Реалізуючи вказаний умисел, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, будучи, відповідно до довідки від 17.01.2023, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, 06.02.2023 (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , відкрито відмовився отримувати бойову повістку військовозобов`язаного запасу, аргументуючи це тим, що не збирається отримувати бойову повістку та проходити військову службу у Збройних Силах України в зв`язку з сімейними обставинами та перебуванні в нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , хоча в дійсності, відповідно до свідоцтв про народження останніх, батьком їх не являється.

Таким чином ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст.65 Конституції України, Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, умисно, будучи, відповідно до картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного, та довідки від 17.01.2023, придатним за станом здоров`я до проходження військової служби, ознайомленим зі змістом бойової повістки військовозобов`язаного запасу та необхідності прибуття до пункту попереднього збору військовозобов`язаних для подальшого проходження військової служби під час мобілізації, також будучи при цьому повідомленим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин, відмовився від отримання повістки та відправки для проходження військової служби у лавах Збройних Сил України, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Дії ОСОБА_4 в ході досудового розслідування кваліфіковано за ст. 336 КК України, тобто як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Його захисник та прокурор також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

27.07.2023 р. між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Відповідно до умов угоди, ОСОБА_4 зобов`язується: беззастережно визнавати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України в обсязі підозри; сприяти у виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень (за наявності даних).

Згідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, в яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення за ст. 336 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесене, відповідно до ст. 12 КК України, до нетяжких злочинів.

Потерпілий по даній справі відсутній. Дане провадження не є провадженням щодо юридичної особи.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України (також умови дотримання обов`язків, зазначених в угоді), характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, положення ст. 389-1 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання в вигляді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробувальним терміном, не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в разі призначення покарання з іспитовим строком, на нього будуть покладені обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України, проти чого останній не заперечував. Обвинувачений ОСОБА_4 , прокурор та захисник погодились на зазначене вище покарання.

Положення ст. 473 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозумілі, наслідки укладання та затвердження угоди їм відомі (в тому числі щодо апеляційного та касаційного оскарження, відмова від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України). Підстав для відмови в затвердженні угоди, відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , вважає можливим ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України, тобто в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, та призначити останньому узгоджені сторонами та зазначені вище вид та міру покарання.

Речові докази, витрати на залучення експертів та цивільний позов по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 27.07.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання в вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, витрати за проведення експертизи по справі та цивільний позов відсутні.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням положень ст. 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1