У Х В А Л А

Іменем України

25 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 06.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно, яке перебуває у спільній частковій власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/6 частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (актуальна адреса: АДРЕСА_1 ).

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 25.08.2023 звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання у його відсутність, у якій також зазначив, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, підозрюваний не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 06.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став та, перебуваючи в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», що за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 2, у зв`язку із розглядом відносно нього у Калинівському районному суді Вінницької області обвинувального акту за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на систематичне отримання незаконних прибутків від зайняття шахрайством, у період не пізніше вересня 2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, створив організовану злочинну групу, тобто стійке об`єднання групи осіб, згуртованих єдиним планом, відомим усім учасникам групи, для спільного заняття злочинною діяльністю корисливого спрямування по заволодінню коштами громадян, представляючись продавцями неіснуючого товару, із створенням фейкових профілів в соціальній мережі «Facebook», шляхом обману схиляли потерпілих до здійснення переказів грошових коштів на належні їм банківські рахунки та рахунки номерів мобільних телефонів.

До складу злочинної групи ОСОБА_6 залучив ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які також перебували у ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та проживали у камерному приміщенні № 75, внутрішнього поста № 6, другого корпусного відділення, ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Згуртуванню групи засуджених сприяли довірливі та дружні відносини, що склались між ними в ході перебування в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та спільного проживання в камерному приміщенні, а наявність злочинного досвіду останніх слугувало додатковою гарантією забезпечення конфіденційності вчинення кримінальних правопорушень та унеможливлення їх викриття.

Як організатор та керівник організованої злочинної групи ОСОБА_6 здійснював загальне керівництво організованою групою по заволодінню грошовими коштами громадян шляхом обману та зловживання довірою та забезпечував їх подальше спрямування на карткові рахунки інших осіб, які не були обізнані про злочинне походження коштів, або ж на рахунки номерів мобільних телефонів, які знаходились в розпорядженні учасників групи; розподіляв функції учасників групи, спрямовані на досягнення розробленого плану, відомого всім учасникам групи; розподіляв кошти між учасниками створеної організованої групи, отримані в результаті шахрайських дій, використовував отримані в результаті злочинної діяльності кошти для забезпечення подальшої діяльності очолюваної ним організованої групи та покращення житлово-побутових умов камерного приміщення.

ОСОБА_5 , як виконавець, діючи відповідно розробленого та відомого всім учасникам організованої групи спільного плану вчинення злочинів, безпосередньо створював в соціальній мережі «Facebook» облікові записи, за допомогою яких в свою чергу створював фейкові оголошення про продаж неіснуючих товарів та профілі із анкетними даними неіснуючих осіб, безпосередньо приймав участь у вчиненні злочинів; безпосередньо отримував дзвінки і телефонував потерпілим та вчиняв дії, пов`язані з введенням останніх в оману, а за наслідком конкретного факту заволодіння коштами за їх безпосередньої участі забезпечував їх подальше спрямування на карткові рахунки довірених осіб.

ОСОБА_7 , як виконавець, діючи відповідно розробленого та відомого всім учасникам організованої групи спільного плану вчинення злочинів, безпосередньо приймав участь у вчиненні злочинів; безпосередньо отримував дзвінки і телефонував потерпілим та вчиняв дії, пов`язані з введенням останніх в оману, а за наслідком конкретного факту заволодіння коштами за їх безпосередньої участі забезпечував їх подальше спрямування на карткові рахунки довірених осіб.

Так, згідно розробленого плану, учасники переслідуючи корисливу мету, направлену на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи наявну у них у користуванні електронно-обчислювальну техніку, а саме мобільні телефони, під`єднані до всесвітньої мережі Інтернет, за допомогою якої відшукували фотознімки не існуючого у них в наявності товару та завантажували їх на них. Після цього, продовжуючи втілення свого злочинного умислу, через всесвітню мережу Інтернет із зазначених мобільних телефонів, заходили на сторінку соціальної мережі «Facebook», де створювали різні облікові записи із вигаданими анкетними даними, за допомогою яких, у подальшому, у соціально орієнтованих групах, створювали оголошення про продаж неіснуючого у них товару, зокрема дров різних порід та видів, вказуючи при цьому наявні у них контактні номери мобільних телефонів.

У подальшому, із відповідним розподілом ролей, отримували дзвінки від потенційних покупців, позиціонуючи себе за продавців дров різних порід та шляхом обману переконували незнайомих їм осіб переказувати грошові кошти на підконтрольні їм банківські рахунки та рахунки номерів мобільних телефонів.

Для досягнення свого задуму учасники групи, діючи всупереч положенням Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, згідно якого засудженим забороняється придбавати, зберігати і використовувати радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скетч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо) забезпечили себе мобільними телефонами та SIM-картками різних операторів мобільного зв`язку.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи у камерному приміщенні № 75, внутрішнього поста № 6, другого корпусного відділення, державна установа «Вінницька установа виконання покарань (№1)», діючи умисно, з корисливих мотивів, не пізніше ніж 25.09.2022 надав вказівку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , використовуючи мобільний телефон із сім-карткою НОМЕР_1 , створити обліковий запис у соціальній мережі «Facebook», у якій розмістити оголошення про продаж дров різних порід на території Вінницької області. Виконуючи вказівку ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , не пізніше 25.09.2022, шляхом використання не встановленого мобільного телефону, під`єднаного до інтернет-мережі, створили обліковий запис у соціальній мережі «Facebook». У подальшому, на виконання спільного злочинного плану ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , шляхом використання мобільного телефону, під`єднаного до інтернет-мережі, та за допомогою заздалегідь створеного облікового запису у соціальній мережі «Facebook» створили та розмістили оголошення про продаж неіснуючих у них в наявності дров різних порід та вказавши контактні номери мобільних телефонів НОМЕР_1 і НОМЕР_2 , які перебували у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , видаючи товар за свою власність.

25.09.2022 близько 09:20 години, створеним ОСОБА_5 оголошенням, зацікавилась потерпіла ОСОБА_8 , яка зателефонувала на номер мобільного НОМЕР_1 , який був вказаний в оголошенні та під час розмови із ОСОБА_5 , підтвердила бажання придбати дрова, на що ОСОБА_5 повідомив, що їй необхідно проїхати до лісництва у м. Липовець. Після прибуття до м. Липовець, ОСОБА_8 знову зателефонувала на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , та в ході розмови ОСОБА_5 повідомив останній про те, що він поїхав завантажувати дрова, а натомість попросив у ОСОБА_8 перерахувати оплату за замовлені дрова у сумі 7000 гривень на підконтрольну учасникам організованої злочинної групи банківську картку № НОМЕР_3 , що була відкрита у АТ КБ «Приватбанк».

Після цього потерпіла ОСОБА_8 , будучи переконаною у чесності продавця, на підтвердження готовності придбати вищевказані дрова, 25.09.2022 о 10:07 годині, перебуваючи по вулиці Героїв Майдану 10 у м. Липовець, за допомогою терміналу самообслуговування перерахувала грошові кошти в сумі 4750 гривень на банківську картку № НОМЕР_3 , витративши при цьому з урахуванням комісії 5000 гривень. При подальшій спробі здійснити перерахування повної суми грошових коштів, ОСОБА_8 зіштовхнулась із неможливістю здійснення такої операції через умови користування терміналом самообслуговування, оскільки для здійснення такої операції вимагалось зазначити дату народження власника банківської картки, яку ОСОБА_5 не зміг повідомити. У подальшому, в ході телефонної розмови, ОСОБА_5 повідомив про можливість іншого варіанту оплати, а саме поповнення рахунку номеру мобільного телефону та попросив, щоб вона перерахувала решту грошових коштів на номер телефону, за яким здійснювалось їх спілкування, тобто НОМЕР_1 . У подальшому, ОСОБА_8 , будучи переконаною у чесності продавця, 25.09.2022 о 11:19 годині, за допомогою терміналу самообслуговування, розташованого по вулиці Василя Липківського у м. Липовець, перерахувала грошові кошти у сумі 1500 гривень на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , після чого о 12:32 годині, за допомогою того ж терміналу перерахувала грошові кошти у сумі 750 гривень на номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

Після здійснення оплати ОСОБА_5 заблокував номер телефону потерпілої, не виконавши зобов`язання перед ОСОБА_8 , а незаконно здобутими грошовими коштами члени організованої групи розпорядилися на власний розсуд.

У подальшому розподілі грошових коштів приймав участь ОСОБА_7 , який надав інформацію з приводу перерахування грошових коштів між банківськими картками, що перебували під контролем учасників групи.

Внаслідок шахрайських дій потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на суму 7250 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи у камерному приміщенні № 75, внутрішнього поста № 6, другого корпусного відділення, ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше розміщені у соціальній мережі «Facebook» оголошення про продаж неіснуючих у них дров, 25.09.2022 у обідній час отримували дзвінки від осіб, які цікавились вказаним оголошенням. В цей час потерпілий ОСОБА_9 також знайшов вищевказане оголошення у соціальній мережі «Facebook» та зацікавився ним.

З метою придбання дров, ОСОБА_9 з мобільного номеру НОМЕР_4 зателефонував на номер мобільного НОМЕР_1 , що був вказаний в оголошенні та під час розмови із ОСОБА_5 уточнив вартість дров, можливість замовлення різного об`єму та виду дров. Погодившись з усіма умовами ОСОБА_9 в ході телефонної розмови із ОСОБА_5 отримав від останнього реквізити банківської картки № НОМЕР_5 , що була відкрита у АТ КБ «Приватбанк». Після надання номеру банківської картки ОСОБА_5 , з метою переконання потерпілого ОСОБА_9 , запитав у останнього його анкетні дані, кількість дров та адресу їх доставки. Після цього, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 про те, що за домовлені дрова йому необхідно буде заплатити 6 300 гривень, які потрібно перерахувати на раніше надану банківську картку.

Після цього 25.09.2022 близько 14:35 годин потерпілий ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, перебуваючи в магазині «Щедрий дар» у м. Іллінці, за допомогою терміналу самообслуговування переказав повну вартість дров у сумі 6300 гривень на банківську картку № НОМЕР_5 , що була відкрита у АТ КБ «Приватбанк».

Після здійснення оплати ОСОБА_5 заблокував номер телефону потерпілого, не виконавши зобов`язання перед ОСОБА_9 , а незаконно здобутими грошовими коштами члени організованої групи розпорядилися на власний розсуд.

Внаслідок шахрайських дій потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріальної шкоди на суму 6300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи у камерному приміщенні № 75, внутрішнього поста № 6, другого корпусного відділення, ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше розміщені у соціальній мережі «Facebook» оголошення про продаж неіснуючих у них дров, 22.10.2022 у ранковий час отримували дзвінки від осіб, які цікавились вказаним оголошенням. В цей час потерпілий ОСОБА_10 також знайшов вищевказане оголошення у соціальній мережі «Facebook» та зацікавився ним.

З метою придбання дров ОСОБА_10 з мобільного номеру НОМЕР_6 зателефонував на номер мобільного НОМЕР_2 , що був указаний в оголошенні та під час розмови із ОСОБА_7 уточнив вартість дров, можливість замовлення різного об`єму та виду дров. Погодившись з усіма умовами ОСОБА_10 в ході телефонної розмови із ОСОБА_7 отримав від останнього реквізити банківської картки № НОМЕР_7 , що була відкрита у АТ «Укргазбанк». Після надання номеру банківської картки ОСОБА_7 , з метою переконання потерпілого ОСОБА_10 запитав у останнього його анкетні дані, кількість дров та адресу їх доставки. Після цього ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 про те, що за домовлені дрова йому необхідно буде заплатити 6300 гривень, які потрібно перерахувати на раніше надану ним банківську картку.

Після цього 22.10.2022 близько 10:30 годин потерпілий ОСОБА_10 , будучи введеним в оману, перебуваючи поблизу магазину «Ювілейний» у м. Могилів-Подільський, за допомогою терміналу самообслуговування переказав повну вартість дров у сумі 6300 гривень на банківську картку № НОМЕР_7 , що була відкрита у АТ «Укргазбанк».

Після здійснення оплати ОСОБА_7 , заблокував номер телефону потерпілого, не виконавши зобов`язання перед ОСОБА_10 , а незаконно здобутими грошовими коштами члени організованої групи розпорядилися на власний розсуд.

Внаслідок шахрайських дій потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальної шкоди на суму 6300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи у камерному приміщенні № 75, внутрішнього поста № 6, другого корпусного відділення, ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше розміщені у соціальній мережі «Facebook» оголошення про продаж неіснуючих у них дров, 24.10.2022 у ранковий час отримували дзвінки від осіб, які цікавились вказаним оголошенням. В цей час потерпілий ОСОБА_11 також знайшов вищевказане оголошення у соціальній мережі «Facebook» та зацікавився ним.

З метою придбання дров, ОСОБА_11 зі свого мобільного номеру НОМЕР_8 зателефонував на номер мобільного НОМЕР_9 , що був вказаний в оголошенні та під час розмови із ОСОБА_5 уточнив вартість дров, можливість замовлення різного об`єму та виду дров. Погодившись з усіма умовами ОСОБА_11 в ході телефонної розмови із ОСОБА_5 отримав від останнього реквізити банківської картки № НОМЕР_10 , що була відкрита у АТ «Універсал банк». Після надання номеру банківської картки ОСОБА_5 з метою переконання потерпілого ОСОБА_11 запитав у останнього його анкетні дані, кількість дров та адресу їх доставки. Після цього, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_11 про те, що за десять кубічних метрів дров йому необхідно буде заплатити 10 600 гривень, які потрібно перерахувати на раніше надану ним банківську картку.

Після цього 24.10.2022 близько 12:08 годин потерпілий ОСОБА_11 , будучи введеним в оману, за допомогою мобільного додатку «Приват 24» переказав повну вартість дров у сумі 10600 гривень на банківську картку № НОМЕР_10 , що була відкрита у АТ «Універсал банк».

Далі, 24.10.2022 близько 12:47 годин потерпілий ОСОБА_11 на свій мобільний телефон отримав текстове повідомлення про те, що вартість п`ятнадцяти кубічних метрів дров складає 15 600 гривень, а у подальшому, під час телефонної розмови із ОСОБА_5 за номером мобільного телефону НОМЕР_9 , останній повідомив потерпілому ОСОБА_11 про необхідність здійснення доплати у сумі 5 000 гривень на раніше надану ним банківську картку, оскільки на автомобіль було завантажено 15 кубічних метрів дров, а не 10, як попередньо було домовлено.

Після цього 24.10.2022 близько 13:01 годин потерпілий ОСОБА_11 , будучи введеним в оману, за допомогою мобільного додатку «Приват 24», переказав ще 5000 гривень на банківську картку № НОМЕР_10 , що була відкрита у АТ «Універсал банк».

Після здійснення оплати ОСОБА_5 заблокував номер телефону потерпілого, не виконавши зобов`язання перед ОСОБА_11 , а незаконно здобутими грошовими коштами члени організованої групи розпорядилися на власний розсуд.

Внаслідок шахрайських дій потерпілому ОСОБА_11 завдано матеріальної шкоди на суму 15600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи у камерному приміщенні № 75, внутрішнього поста № 6, другого корпусного відділення, ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше розміщені у соціальній мережі «Facebook» оголошення про продаж неіснуючих у них дров, 25.10.2022 у вечірній час отримували дзвінки від осіб, які цікавились вказаним оголошенням. В цей час потерпіла ОСОБА_12 також знайшла вищевказане оголошення у соціальній мережі «Facebook» та зацікавилась ним.

З метою придбання дров ОСОБА_12 з мобільного номеру НОМЕР_11 зателефонувала на номер мобільного НОМЕР_12 , що був вказаний в оголошенні, та під час розмови із ОСОБА_5 уточнила вартість дров, можливість замовлення різного об`єму та виду дров. Погодившись з усіма умовами ОСОБА_12 в ході телефонної розмови із ОСОБА_5 домовилась про доставку дров на наступний день. У подальшому, 26.10.2022 ОСОБА_13 , на прохання ОСОБА_12 , за допомогою свого мобільного номеру НОМЕР_13 зв`язався із ОСОБА_5 , який використовував номер телефону НОМЕР_12 , та в ході розмови отримав від останнього реквізити банківської картки № НОМЕР_14 , що була відкрита у АТ «Універсал банк». Після надання номеру банківської картки ОСОБА_5 з метою переконання свідка ОСОБА_13 запитав у останнього адресу доставки дров. Після цього, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_13 про необхідність переказу коштів у сумі 8400 гривень, які потрібно перерахувати на раніше надану ним банківську картку.

Після цього 26.10.2022 близько 10:25 годин ОСОБА_13 , будучи введеним в оману, та виконуючи прохання потерпілої ОСОБА_12 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою терміналу самообслуговування, переказав грошові кошти у сумі 8 400 гривень на банківську картку № НОМЕР_14 , що була відкрита у АТ «Універсал банк».

Після здійснення оплати ОСОБА_5 заблокував номер телефону, не виконавши зобов`язання перед ОСОБА_12 , а незаконно здобутими грошовими коштами члени організованої групи розпорядилися на власний розсуд.

Внаслідок шахрайських дій потерпілій ОСОБА_12 завдано матеріальної шкоди на суму 8400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи у камерному приміщенні № 75, внутрішнього поста № 6, другого корпусного відділення, ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше розміщені у соціальній мережі «Facebook» оголошення про продаж неіснуючих у них дров, серед яких оголошення, у якому було вказано контактний номер мобільного телефону НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 , а також видумане ім`я ОСОБА_14 , видаючи товар за свою власність, 26.10.2022 отримували дзвінки від осіб, які цікавились вказаним оголошенням. В цей час потерпіла ОСОБА_15 також знайшла вищевказане оголошення у соціальній мережі «Facebook» та зацікавилась ним. Зателефонувавши за номером, що був вказаний в оголошенні НОМЕР_2 , в ході розмови із ОСОБА_7 . ОСОБА_15 отримала інформацію з приводу замовлення дров та повідомила, що зателефонує пізніше.

Наступного дня, з метою придбання дров, ОСОБА_15 зі свого мобільного номеру НОМЕР_15 зателефонувала на номер мобільного НОМЕР_2 , що був вказаний в оголошенні та під час розмови із ОСОБА_7 уточнила вартість дров та умови їх отримання. Погодившись з усіма умовами ОСОБА_15 , керуючись вказівками ОСОБА_7 відправилась до терміналу самообслуговування у м. Могилів-Подільський Вінницької області. Прибувши до зазначеного терміналу ОСОБА_15 знову зателефонувала за номером НОМЕР_2 та в ході розмови з ОСОБА_7 , керуючись його вказівками почала використовувати зазначений термінал з метою перерахування грошових коштів, однак внаслідок відсутності у неї власної банківської картки та програмними особливостями терміналу самообслуговування ОСОБА_15 не змогла здійснити перерахунок грошових коштів на будь-яку банківську картку. У подальшому, ОСОБА_7 повідомив потерпілій про наявність іншого способу оплати, а саме перерахування грошових коштів на рахунок мобільного телефону. Далі в ході розмови ОСОБА_7 повідомив потерпілій номер мобільного телефону НОМЕР_2 .

У подальшому ОСОБА_15 , будучи переконаною у чесності продавця, 27.10.2022 о 11:58 годині, за допомогою терміналу самообслуговування перерахувала грошові кошти у сумі 3000 гривень на номер мобільного телефону НОМЕР_2 .

Після здійснення оплати ОСОБА_7 продовжуючи спілкування із потерпілою повідомив останній, що скоро буде виїжджати, однак у подальшому заблокував номер телефону потерпілої, не виконавши зобов`язання перед ОСОБА_15 , а незаконно здобутими грошовими коштами члени організованої групи розпорядилися на власний розсуд.

Внаслідок шахрайських дій потерпілій ОСОБА_15 завдано матеріальної шкоди на суму 3000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи у камерному приміщенні № 75, внутрішнього поста № 6, другого корпусного відділення, ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше розміщені, у соціальній мережі «Facebook» оголошення про продаж неіснуючих у них дров, серед яких оголошення, у якому було вказано контактний номер мобільного телефону НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 , а також видумане ім`я ОСОБА_14 , видаючи товар за свою власність, 27.10.2022 отримували дзвінки від осіб, які цікавились вказаним оголошенням. В цей час потерпілий ОСОБА_16 також знайшов вищевказане оголошення у соціальній мережі «Facebook» та зацікавився ним.

З метою придбання дров ОСОБА_16 зі свого мобільного номеру НОМЕР_16 зателефонував на номер мобільного НОМЕР_2 , що був вказаний в оголошенні та під час розмови із ОСОБА_7 уточнив вартість дров. Далі ОСОБА_7 , з метою переконання потерпілого ОСОБА_16 , запитав у останнього його анкетні дані та адресу доставки дров. Погодившись з усіма умовами ОСОБА_16 , керуючись вказівками ОСОБА_7 попрямував до терміналу самообслуговування, прибувши до якого повідомив ОСОБА_7 про своє місце перебування. У подальшому ОСОБА_7 надіслав на номер мобільного телефону потерпілого текстове повідомлення із реквізитами банківської картки № НОМЕР_17 , що була відкрита у АТ «А-Банк».

Після цього 27.10.2022 потерпілий ОСОБА_16 , будучи введеним в оману, за допомогою терміналу самообслуговування, переказав повну вартість дров загальною сумою 6300 гривень на банківську картку № НОМЕР_17 , що була відкрита у АТ «А-Банк».

Після здійснення оплати ОСОБА_7 заблокував номер телефону потерпілого, не виконавши зобов`язання перед ОСОБА_16 , а незаконно здобутими грошовими коштами члени організованої групи розпорядилися на власний розсуд.

Внаслідок шахрайських дій потерпілому ОСОБА_17 завдано матеріальної шкоди на суму 6300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи у камерному приміщенні № 75, внутрішнього поста № 6, другого корпусного відділення, ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше розміщені у соціальній мережі «Facebook» оголошення про продаж неіснуючих у них дров, серед яких оголошення, у якому було вказано контактний номер мобільного телефону НОМЕР_12 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 , 27.10.2022, у обідній час, отримували дзвінки від осіб, які цікавились вказаним оголошенням. В цей час ОСОБА_18 , діючи на прохання свого сина ОСОБА_19 , також знайшов вищевказане оголошення у соціальній мережі «Facebook» та зацікавився ним.

З метою придбання дров для ОСОБА_19 , його батько ОСОБА_18 з мобільного номеру НОМЕР_18 зателефонував на номер мобільного НОМЕР_12 , що був вказаний в оголошенні та під час розмови з ОСОБА_5 уточнив вартість дров, можливість замовлення різного об`єму та виду дров. Погодившись з усіма умовами ОСОБА_18 в ході телефонної розмови із ОСОБА_5 отримав від останнього реквізити банківської картки № НОМЕР_14 , що була відкрита у АТ «Універсал банк». Окрім того ОСОБА_5 з метою переконання ОСОБА_18 запитав у останнього його анкетні дані, кількість дров та адресу їх доставки. Після цього ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_18 про те, що за домовлені дрова йому необхідно буде заплатити 4500 гривень, які потрібно перерахувати на раніше надану ним банківську картку.

Після цього, 27.10.2022 близько 14:55 годин ОСОБА_18 , будучи введеним в оману, та виконуючи прохання потерпілого ОСОБА_19 , перебуваючи у м. Могилів-Подільський, за допомогою мобільного додатку «Приват 24» переказав повну вартість дров у сумі 4500 гривень на банківську картку № НОМЕР_14 , що була відкрита у АТ «Універсал банк».

Після здійснення оплати ОСОБА_5 заблокував номер телефону, не виконавши зобов`язання перед ОСОБА_18 , а незаконно здобутими грошовими коштами члени організованої групи розпорядилися на власний розсуд.

Внаслідок шахрайських дій потерпілому ОСОБА_19 завдано матеріальної шкоди на суму 4500 гривень.

15.08.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Проаналізувавши зміст доданих до клопотання документів слідує висновок, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, обґрунтована.

Обгрунтовуючи клопотання слідчим зазначається про те, що метою накладення арешту на майно підозрюваного є конфіскація майна, як виду покарання.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкцією ч. 4 ст. 190 КК України (чиннм до 11.08.2023), передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №343732787 від 22.08.2023 слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником, на праві спільної часткової власності, 1/6 частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (актуальна адреса: АДРЕСА_1 ).

Таким чином, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, врахувавши те, що вищевказане майно належить особі, щодо якої судом може бути призначено покарання у виді конфіскації майна, а відтак з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на 1/6 частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (актуальна адреса: АДРЕСА_1 ), який на даний час належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , необхідно накласти шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном будь-яким чином, однак без позбавлення права користування вказаним майном.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на належну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/6 частку будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (актуальна адреса: АДРЕСА_1 ), шляхом заборони розпоряджатися вказаним об`єктом нерухомого майна будь-яким чином, однак без позбавлення власника права користування вказаним майном.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: