Справа № 574/622/23
Провадження № 1-кп/574/129/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду кримінальне провадження №0000067 від 22.02.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Успенка, Буринського району, Сумської області, розлученої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в точно невстановлений досудовим слідством та судом день 2021 року з допомогою власного мобільного телефону марки «Redmi», з метою незаконного заволодіння грошовими коштами шляхом обману, зареєструвавшись у соціальний мережі «Facebook» створила власну сторінку під ніком « ОСОБА_5 », на якій розміщувала оголошення про продаж неіснуючих речей.

Так, в один з днів жовтня 2021 року, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 з метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи належний їй мобільний телефон марки «Redmi», зайшла на власну сторінку під ніком « ОСОБА_5 », де помістила неправдиву інформацію про продаж дитячих речей, а саме дитячого комбінезону та гольфу.

30.10.2021 через додаток «Messenger» ОСОБА_3 почала через текстові повідомлення спілкуватися з мешканкою м. Фастів, Київської області ОСОБА_6 , яка виявила бажання придбати дитячий комбінезон вартістю 400 грн. та гольф вартістю 40 грн. При спілкуванні через текстові повідомлення ОСОБА_3 , вводячи ОСОБА_6 в оману, підтвердила неправдиві відомості про наявність та продаж вказаних дитячих речей. В ході розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було досягнуто домовленості, що ОСОБА_6 здійснить повну оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту банку ПАТ «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 відкриту на ім`я ОСОБА_3 , а остання надішле товар через відділення «Нової пошти» на адресу ОСОБА_6 .

У подальшому, 30.10.2021 о 11 год. 01 хв. ОСОБА_6 через електронну систему, «monobank» здійснила перерахування з власної банківської карти грошових коштів сумі 400 грн. та об 11 год. 36 хв. на суму 40 грн. на банківську карту банку ПАТ Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 та відомості про яку остання зазначила в якості платіжних реквізитів. Отриманими від ОСОБА_6 грошовими коштами, ОСОБА_3 у подальшому розпорядилася на власний розсуд, а дитячі речі ОСОБА_6 не відправила, чим заподіяла останній матеріальні збитки на суму 440 грн.

Крім цього, діючи повторно, в точно не встановлений день лютого 2022 року ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 з метою не законного заволодіння чужим майном, використовуючи належний їй мобільний телефон марки «Redmi», зайшла на власну сторінку під ніком « ОСОБА_7 », де помістила неправдиву інформацію про продаж вологих серветок.

19.02.2022 через додаток «Messenger» ОСОБА_3 почала через текстові повідомлення спілкуватися з мешканкою м. Каменське, Дніпропетровської області ОСОБА_8 , яка виявила бажання придбати вологі серветки. При спілкуванні через текстові повідомлення ОСОБА_3 , вводячи ОСОБА_8 в оману, підтвердила неправдиві відомості про наявність та продаж вологих серветок. В ході розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 було досягнуто домовленості, що остання здійснить повну оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту банку ПАТ «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_3 , а остання надішле товар через відділення «Нової пошти» на адресу ОСОБА_8 ..

У подальшому, 19.02.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_8 через термінал самообслуговування здійснила перерахування грошових коштів у сумі 371 грн. на банківську карту банку ПАТ «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 та відомості про яку остання зазначила в якості платіжних реквізитів. Отриманими від ОСОБА_8 грошовими коштами, ОСОБА_3 у подальшому розпорядилася на власний розсуд, а вологі серветки ОСОБА_8 не відправила, чим заподіяла останній матеріальні збитки на суму 371 грн.

Крім цього, діючи повторно, в точно не встановлений досудовим слідством день листопада 2022 року, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 з метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи належний їй мобільний телефон марки «Redmi», зайшла на власну сторінку під ніком « ОСОБА_9 », де помістила неправдиву інформацію про продаж жіночих гольфів.

02.11.2022 через додаток «Messenger» ОСОБА_3 почала через текстові повідомлення спілкуватися з мешканкою м. Новий Буг, Миколаївської області ОСОБА_10 , яка виявила бажання придбати два жіночі гольфи. При спілкуванні через текстові повідомлення ОСОБА_3 , вводячи ОСОБА_10 в оману, підтвердила неправдиві відомості про наявність та продаж жіночих гольфів. В ході розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 було досягнуто домовленості, що ОСОБА_10 в якості передоплати здійснить перерахування коштів у сумі 100 грн. на банківську карту банку ПАТ «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 відкриту на ім`я ОСОБА_3 , а остання надішле товар через відділення «Нової пошти» на адресу ОСОБА_10 .

У подальшому, 02.11.2022 о 22 год. 03 хв. ОСОБА_10 через електронну систему «Raiffeisen Online» з власної банківської карти, здійснила перерахування грошових коштів у сумі 100 грн., на банківську карту банку ПАТ « Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 та відомості про яку остання зазначила в якості платіжних реквізитів.

Після перерахування коштів, ОСОБА_3 03.11.2022 через текстові повідомлення у додатку «Messenger» зв`язалася з ОСОБА_10 та попрохала здійснити повну оплату товару у сумі 430 грн., на що остання погодилася та 03.11.2022 о 17 год. 08 хв. через електронну систему «Raiffeisen Online» здійснила перерахування з власної банківської карти грошових коштів у сумі 430 грн.. Отриманими від ОСОБА_10 грошовими коштами, ОСОБА_3 у подальшому розпорядилася на власний розсуд, а жіночі гольфи ОСОБА_10 не відправила, чим заподіяла останній матеріальні збитки на загальну суму 530 грн.

Крім цього, діючи повторно, в один з днів грудня 2022 року. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 з метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи належний їй мобільний телефон марки «Redmi», зайшла на власну сторінку під ніком « ОСОБА_11 », помістила неправдиву інформацію про продаж жіночих речей, а саме жіночої весняної курточки.

27.12.2022 через додаток «Messenger» ОСОБА_3 почала через текстові повідомлення спілкуватися з мешканкою с. Озерна, Білоцерківського району, Київської області ОСОБА_12 , яка виявила бажання придбати жіночу курточку вартістю 850 грн. При спілкуванні через текстові повідомлення ОСОБА_3 , вводячи в оману ОСОБА_12 підтвердила неправдиві відомості про наявність та продаж курточки . В ході розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 було досягнуто домовленості, що ОСОБА_12 здійснить повну оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту банку ПАТ « Державний ощадний банк України за № НОМЕР_1 відкриту на ім`я ОСОБА_3 , а остання надішле товар через відділення «Нової пошти» на адресу ОСОБА_12 .

У подальшому, 27.12.2022 о 21.36 год. ОСОБА_12 , через електронну систему «monobank» здійснила перерахування з власної банківської карти грошових коштів у сумі 850 грн., на банківську карту банку ПАТ «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 та відомості про яку остання зазначила в якості платіжних реквізитів. Отриманими від ОСОБА_12 грошовими коштами, ОСОБА_3 у подальшому розпорядилася на власний розсуд, а жіночу курточку ОСОБА_12 не відправила, чим заподіяла останній матеріальні збитки на суму 850 грн.

Вживаючи заходи до отримання шляхом обману належних ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 грошових коштів, ОСОБА_3 усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння - посягання на чужу власність, передбачала його суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання матеріальних збитків для ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_12 і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом, направленим на заволодіння, чужим майном шляхом обману.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному та пояснила, що в 2021 році вона за допомогою власного мобільного телефону марки «Redmi» зареєструвалась у соціальний мережі «Facebook» та створила власну сторінку під ніком « ОСОБА_5 », який в подальшому неодноразово змінювала, та розміщувала на своїй сторінці оголошення про продаж речей, яких у неї насправді не було та фотографії яких вона брала з чужих оголошень.

Коли з нею зв`язувались люди, які виявили бажання у неї придбати речі, вона спілкуючись з ними через додаток «Messenger», домовлялась про повну оплату ними товару на її картковий рахунок, відкритий в ПАТ "Ощадбанк", після чого обіцяла надіслати товар через відділення «Нової пошти» на адресу покупців. Однак, після надходження на її рахунок коштів від покупців, товар їм вона не відправляла та блокувала їх у соціальній мережі. У вказаний спосіб вона заволоділа коштами потерпілих, яких на той момент не знала, а саме в жовтні 2021 року в сумі 400 грн. за продаж дитячого комбінезону та 40 грн. за гольф, в лютому 2022 року в сумі 371 грн. за серветки, в листопаді 2022 року за жіночі гольфи в сумі 530 грн. та в грудні 2022 року за жіночу куртку в сумі 850 грн.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, подавши до суду заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі, моральних та матеріальних претензій до ОСОБА_3 не мають, цивільний позов заявляти не будуть, з мірою покарання просять визначитись на розсуд суду.

Заслухавши показання обвинуваченої, які відповідають фактичним обставинам справи і сторонами кримінального провадження не оспорюються, з`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, суд у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом було з`ясовано правильність розуміння учасниками провадження змісту цих обставин, не встановлено сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачена визнає свою вину повністю та її показання відповідають фактичним обставинам, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин викладених в описовій частині вироку та її дії, які виразились у заволодінні коштами ОСОБА_6 , кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а дії останньої щодо заволодіння коштами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 - за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії кримінальних проступків, а інше до нетяжких злочинів, та особу винної, яка раніше не судима, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, оскільки вона критично оцінила вчинені нею правопорушення та висловила жаль з приводу скоєного, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України покарання у виді штрафу, а за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статті, за якою кваліфіковано кримінальні правопорушення, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, вважаючи таку міру покарання необхідною та достатньою для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, остаточне покарання обвинуваченій слід призначити із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з цим, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченої, досудову доповідь органу пробації, згідно якої виправлення обвинуваченої без позбавлення волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, а також із врахуванням позиції прокурора про необхідність призначення покарання обвинуваченій із застосуванням ст.ст.75, 79 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання та вважає за можливе на підставі ст.79 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався та клопотання про його обрання до суду не надходило.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо, зокрема, інше майно було використано як знаряддя вчинення злочину.

Таким чином, враховуючи положення п.1 ч.9 ст.100 КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до майна, яке було використано як знаряддя вчинення кримінальних правопорушень, а саме: мобільний телефон мapки «Redmi», з сім картою оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 .

Відповідно до положень ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт накладений на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, та призначити їй покарання, а саме:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбування ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.79 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.02.2023 року, на вилучене під час огляду майно, а саме: мобільний телефон мapки «Redmi», з сім картою оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 та банківську карту банку ПАТ «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 , - скасувати.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон мapки «Redmi», з сім картою оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 , який зберігається в кімнаті для зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області - на підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України конфіскувати в дохід держави;

- банківську картку банку ПАТ «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же самий строк з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1