Провадження 1-кп/359/529/2023
Справа № 359/5802/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001284 від 31.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 продовжено дію воєнного стану з 19.02.2023 строком на 90 діб. Крім того, указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 оголошено загальну мобілізацію, строк дії якої продовжено Указом Президента України №59/2023 від 06.02.2023 з 19.02.2023 на 90 діб.

19.01.2021р. призовник за мобілізацією ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у с. Гора, Бориспільського району, Київської області, згідно приписки до призовної дільниці, пройшов військово-лікарську комісію, яка визнала його здоровим та придатним до військової служби. 21.04.2023 була складена повістка про явку ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на поставку військовозобов`язаних на військову службу до військової частини НОМЕР_1 за призовом по мобілізації. В той же день, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився від отримання складеної повістки, про що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено відповідний акт. Згідно вказаної повістки, ОСОБА_4 мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07 годині 00 хвилин 28.04.2023. 28.04.2023 призовник ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, а саме без поважної причини, не маючи права на відстрочку від призову у відповідності до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у вказаний йому термін - 07 годині 00 хвилин 28.04.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на відправку до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби за мобілізацією не з`явився.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся, погодився з усіма фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті та підтвердив, що дійсно ще в січні 2021 року він пройшов військово-лікарську комісію, яка тоді визнала його здоровим та придатним до військової служби. В подальшому у квітні 2023 року, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 він дійсно відмовився від отримання повістки щодо його явки до ТЦК 28.04.2023 року. НА запитання суду ОСОБА_4 зазначив, що дійсно без поважних причин у зазначений йому термін (07 год. 28.04.2023 року) не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 на відправку до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби за мобілізацією, про що він дуже жалкує.

Обвинувачений, прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Суд звертає увагу на те, що щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (аналогічна думка викладена в Постанові ВП ВС №629/847/15к).

У судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого, а тому щире каяття суд визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд виходить з того, що вчинений обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином у сфері забезпечення призову та мобілізації і у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, з характеристики по місцю проживання вбачається, що ОСОБА_4 характеризується з посередньої сторони, ніяких скарг з приводу порушення громадського порядку не надходило. Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання та обставину, яка обтяжує його покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Суд наголошує на тому, що відповідно до ст. 65 Конституції України захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Такі положення основного закону дублюються в статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Відповідно до ст. 2 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. В умовах збройної агресії з боку іншої держави, захист Вітчизни набуває особливого значення. Тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання, повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, про що зазначено у ст. 50 КК України. На думку суду, виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства неможливе, а покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та обставини цієї справи, суд дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання, а тому відсутні правові підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не заявлялося.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 після звернення вироку до виконання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1