Справа № 733/923/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/538/23
Категорія - порушення законів та звичаїв війни. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції із захисником ОСОБА_6 , кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000030 від 28 лютого 2022 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2023 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина російської федерації, молодшого сержанта збройних сил російської федерації, перебуваючого на посаді командира відділення санітара медичної роти приймально-сортувального взводу відділення збору та евакуації поранених 1-го танкового полку другої Таманської мотострілкової дивізії військової частини НОМЕР_1 , особистий номер НОМЕР_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 438, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений:

- за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України до довічного позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 28ч.2 ст. 438 КК України до 15 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 суд ухвалив рішення обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 755,12 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року о 5 годині Президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні.

У подальшому, цього ж дня збройними силами російської федерації, які діяли за наказом керівництва російської федерації, віроломно було здійснено пуски крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військових штабах і складах Збройних Сил України та цивільних об`єктах, а також підрозділами збройних сил та інших військових формувань російської федерації здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

У період із 5 години 24 лютого 2022 року та до цього часу підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжувалися бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан, який на час розгляду кримінального провадження триває.

Наприкінці лютого 2022 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 збройних сил російської федерації, в складі якої перебував ОСОБА_8 та займав посаду командира відділення санітара медичної роти приймально сортувального взводу відділення збору та евакуації поранених 1-го танкового полку 2-ї Таманської мотострілкової дивізії здійснювали контроль території АДРЕСА_2 .

26 лютого 2022 року в період часу з 17.35 до 17.56 год., точний час досудовим розслідуванням не встановлений, під час виконання бойового завдання військовослужбовець збройних сил російської федерації ОСОБА_8 разом з іншими невстановленими в ході досудового розслідування військовослужбовцями збройних сил російської федерації, в кількості близько десяти чоловік, перебував у центральній частині с. Крупичполе Ічнянської ОТГ Прилуцького району Чернігівської області на перехресті вулиць Богдана Хмельницького та Травневої.

У цей час, з боку м. Ічня у їхньому напрямку рухався автомобіль марки ВАЗ-2109 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_3 без будь-яких розпізнавальних знаків, емблем, окрім реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_9 , разом з яким у салоні перебували: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є цивільними особами.

Помітивши вказаний автомобіль, один із військовослужбовців збройних сил російської федерації наказав водієві зупинитись. На виконання цього наказу ОСОБА_9 відразу зупинив автомобіль та всі пасажири продовжили сидіти на своїх місцях, не роблячи жодних різких рухів.

У подальшому військовослужбовець збройних сил російської федерації ОСОБА_8 , у групі з іншими на даний час невстановленими військовослужбовцями збройних сил російської федерації, без попередньої змови, порушуючи вимоги ст. ст. 27, 31, 32 Женевської конвенції та ч. ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до вказаної Конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08 червня 1977 року, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілих та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що пасажири автомобіля ВАЗ-2109 д.н.з. НОМЕР_3 є цивільними особами, які перебувають під захистом, з метою їх умисного вбивства, протиправного заподіяння смерті іншим людям, використовуючи вогнепальну автоматичну зброю споряджену проміжними патронами підвищеної пробивної здатності калібру 5,45х39 мм та 7,62x39мм., почали вести прицільний вогонь по автомобілю ВАЗ-2109 та пасажирам у ньому.

Внаслідок обстрілу ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних кульових поранень грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів, від яких остання померла на місці. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 є вогнепальні поранення грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів.

ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поранення м`яких тканин передньої грудної стінки справа та ділянки правого плечового суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розлад здоров`я.

ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді вогнепального проникаючого сліпого кульового поранення грудної клітки справа з правобічним гемотораксом, яке має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, вогнепального кульового сліпого поранення лівого плеча у верхній третині з пошкодженням плечової кістки, що відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня, вогнепального кульового наскрізного поранення м`яких тканин лівого передпліччя та вогнепального кульового наскрізного поранення м`яких тканин надпліччя справа, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_12 тілесні ушкодження не отримав.

Після закінчення обстрілу, інший військовослужбовець збройних сил російської федерації, в ході досудового розслідування особу якого не встановлено, підійшов до автомобіля ВАЗ-2109 д.н.з. НОМЕР_3 та повідомив про 4 трупи.

У подальшому, ОСОБА_8 разом з іншими військовослужбовцями збройних сил російської федерації, зробивши висновок, що всі четверо цивільних пасажирів автомобіля мертві, відразу ж покинули місце вчинення злочину та на бронетехніці направились у бік с. Сваричівка Ічнянської ОТГ Прилуцького району Чернігівської області.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Не погоджується з тим,що суд розглянув кримінальне провадження в порядку спеціального судового провадження, оскільки для цього не було встановлено жодних підстав, передбачених ч.3 ст. 323 КПК України, а саме, за відсутності доказів того,що обвинувачений переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України чи на території держави, визнаної Верховною Радою України, державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений в міжнародний розшук.

На думку захисника, таким своїм рішенням суд порушив гарантоване ст. 6 Конвенції право обвинуваченого на справедливий суд.

Спеціальне досудове розслідування, що проводилось на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду, також здійснювалось необґрунтовано з вище вказаних підстав.

Під час розгляду справи суд не встановив особу обвинуваченого за жодним документом. Також, сторона обвинувачення під час судового розгляду не надала жодного документу,що посвідчує особу обвинуваченого,та з якого можливо б було беззаперечно встановити, що обвинувачений є саме ОСОБА_8 , а не іншою особою.

Надані прокурором докази у сукупності не доводять ні того,що обвинувачений ОСОБА_8 взагалі має будь-яке відношення до події даного кримінального правопорушення,ні винуватості особи, яку сторона обвинувачення вважає ОСОБА_8 , у в чиненні даного кримінального правопорушення.

Потерпілі та свідок ОСОБА_13 вказували на те,що роздивились та запам`ятали обличчя лише однієї особи, яка перебувала на БТРі, яка разом з іншими особами відкрила вогонь по автомобілю з автоматичної зброї. Оскільки ця особа, яку запам`ятали потерпілі, розташовувалась спереду від автомобіля та відповідно і постріли здійснювала у передню частину автомобіля. Анкетні дані цієї особи невідомі, тому вони не можуть сказати чи це ОСОБА_8 .

Смерть потерпілої ОСОБА_10 та поранення іншим потерпілим заподіяні пострілами з вогнепальної зброї, які здійснювали кілька осіб, одягнених у військову форму, точна їх кількість невстановлена, орієнтовно їх було від 4 до 7 осіб.

Звертає увагу на те,що з тіла потерпілої ОСОБА_10 була вилучена одна куля від патрону калібру 5,45х39мм. Зброєю якого калібру заподіяні тілесні ушкодження іншим потерпілим, ні у ході досудового розслідування, ні у ході судового розгляду не встановлено. При цьому, згідно протоколу огляду автомобіля від 18 липня 2022 року, останній має пошкодження від куль калібру 5,45 мм лише з правого боку. Спереду автомобіль обстріляний лише кулями калібру 7,62 мм.

З урахуванням вказаних відомостей є очевидним,що особа, яка розташовувалась на БТРі спереду автомобіля, не могла з такої позиції вистрілити у правий бік автомобіля, а могла стріляти лише у передню його частину,що вказує на те,що ця особа могла бути озброєна автоматом калібру 7,62 мм і е могла спричинити ушкодження, які заподіяні кулею калібру 5,45 мм. Будь-яких відомостей про наявність у потерпілих поранень, спричинених кулями калібру 7,62 мм матеріали справи не містять.

На думку захисника, сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом, що кримінальні правопорушення були вчинені саме особою,яка перебувала на БТРі і що цією особою був саме ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, просив вирок скасувати та провадження щодо ОСОБА_8 закрити, з тих підстав, що органом досудового розслідування не встановлено особу обвинуваченого та відсутні докази того, що саме ОСОБА_8 здійснював постріли, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вирок суду вважала законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Критика захисником обґрунтованості проведення спеціального досудового розслідування є безпідставною та не заслуговує на увагу.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду 01листопада 2022 року був наданий дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia), відповідно до положень глави 24-1 КПК України.

Вказане рішення слідчий суддя прийняла у зв`язку з тим, що 20 вересня 2022 року слідчим СВ Прилуцького РВП ОСОБА_14 , за погодженням з прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_15 , підозрюваному ОСОБА_8 повідомлено про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлення, з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135,ч.1 ст. 278 КПК України, шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення» на сторінці 10.

Враховуючи вимоги кримінального процесуального законодавства України, з моменту опублікування повідомлення у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, особа вважається належним чином повідомленою про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_8 вручені з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135 КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення»

Будучи повідомленим про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, підозрюваний ОСОБА_8 на виклики до прокурора 23,26 та 29 вересня 2022 року не прибув, про поважність причини неприбуття не повідомив,що свідчить про його переховування від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_8 від правоохоронних органів постаново слідчого у кримінальному провадженні 15 жовтня 2022 року він був оголошений в розшук.

Вказуючи на те, що орган досудового розслідування не встановив чи дійсно ОСОБА_8 переховується від органів досудового слідства, захисник залишив поза увагою інформаційні відомості мобільних операторів, вилучені згідно протоколів тимчасового доступу від 26 жовтня 2022 року, про телефонні дзвінки за номером телефону, яким користувався ОСОБА_8 .

Телефон обвинуваченого здійснював з`єднання через мережу ПРАТ «Київстар» з 02 березня 2022 року на території колишнього Ічнянського району по 11 березня 2022 року в смт. Краснопіля Сумської області, в тому числі і в місцях, що перебувають між цими двома визначеними точками.

Тобто, обвинувачений перебував на відстані 10 км від державного кордону з російською федерацією, що доводить його перебування на території Ічнянського району та подальше переміщення до Сумської області в бік території для перетину державного кордону.

Той факт, що номер мобільного телефону НОМЕР_4 належить саме обвинуваченому ОСОБА_8 підтверджується інформацією, отриманою від УІАЗ ГУНП, яка була встановлена через наявну в соціальних мережах та месенджерах відкриту інформацію щодо ОСОБА_16 , в тому числі і щодо адреси його проживання, номера мобільного телефону, і що найголовніше його фотозображення. Тим самим, особу обвинуваченого було встановлена, як і маршрут його пересування територією України та маршрут залишення території нашої Держави.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів переконана, що органом досудового розслідування перед судом поза розумним сумнівом були доведені підстави вважати, що на той час підозрюваний тричі не з`явився до слідчого за викликом та переховувався від слідства на території сусідньої недружньої держави (російської федерації), що відповідно до ч. 5 ст. 139, ч. 2 ст. 297-1 КПК України є обґрунтованою підставою для проведення спеціального досудового розслідування.

З цих же підстав перед судом прокурором були доведено необхідність про здійснення спеціального судового провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , як того вимагають положення ч. 3 ст. 323 КПК України.

Так, ОСОБА_8 повинен був знати та знав про розпочате відносно нього кримінальне провадження, про що був повідомлений у відповідності до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України, шляхом публікації в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу генерального прокурора повідомлення про підозри та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, ряду повісток про його виклик, повідомлення про завершення досудового розслідування.

Протоколом огляду месенджера «Вотсап» підтверджується, що 11 листопада 2022року ОСОБА_8 за його номером телефону було надіслано повідомлення з рядом процесуальних документів з їх перекладом на російську мову, у тому числі і повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, повістки та повідомлення про завершення досудового розслідування. Повідомлення адресатом було прочитане.

Факт перебування ОСОБА_8 на території російської федерації підтверджується інформацією, отриманою від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області у відповідь на доручення слідчого, а також інформацією про телефонні з`єднання за номером мобільного телефону, яким користується саме ОСОБА_8 , а не інша особа, як намагається переконати захисник.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 , в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України, був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується тим, що повістки про його виклик були опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» в номері від 12 жовтня 2023 року та на сайті Офісу генерального прокурора 16 січня 2023 року. За викликом до суду ОСОБА_8 жодного разу не прибув.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджуються матеріалами виконаного доручення слідчого УОТЗ ГУНП в Чернігівській області, де з численних сторінок в соціальних мережах зібрано дані про його особу, в тому числі і фотозображення. Матеріалами виконаного судового доручення Прилуцьким РВ УСБУ в Чернігівській області, даними сайту «Миротворець» та ГУР МО України, де розміщено дані обвинуваченого, як військовослужбовця збройних сил російської федерації із зазначенням відповідного військового з`єднання, військового звання, особистого номера, посади, тощо. Відповіддю ГУР МО України, де вказані дані обвинуваченого та даними з месенджера «Вотсап», де розміщено фото ОСОБА_8 .

Усі вищеназвані документи наявні в матеріалах кримінального провадження, свідчать про те, що особу обвинуваченого встановлено належним чином всіма можливими засобами для з`ясування цих обставин.

Твердження захисника про те, що судом особу обвинуваченого встановлено не було є безпідставним, адже суперечить зібраним у кримінальному провадженні відомостям.

Переконання захисника в тому, що матеріали кримінального провадження не містять доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 є помилковими та суперечать зібраним під час досудового розслідування доказам та обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень у складі групи з іншими військовослужбовцями збройних сил російської федерації, які незаконно здійснили вторгнення на територію суверенної держави. Дії осіб, вказаної в обвинуваченні групи, яка складалась в кількості близько 10 чоловік, в тому числі і ОСОБА_8 , як командира відділення, були об`єднані єдиним умислом завдання смерті цивільним особам, які перебували в автомобілі ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3 , та не чинили опору окупантам.

При цьому, органом досудового розслідування встановлено, що угрупування військовослужбовців збройних сил були озброєні автоматичною вогнепальною зброєю калібром 5,45мм та 7,62 мм, з якої розстріляли автомобіль з цивільними особами, спричинивши поранення трьох особам, одна з яких загинула на місці. При цьому, встановити хто з військовослужбовців збройних сил рф, з якої саме зброї здійснював постріли встановити не представилось можливим, адже особи інших військовослужбовців, окрім ОСОБА_8 не встановлені, вони залишили місце події, впевнившись в тому, що всі цивільні особи мертві та в подальшому перетнули державний кордон з нашою державою.

Доводи захисника про те, що не було встановлено, з якої зброї були здійснені постріли в інших потерпілих, окрім ОСОБА_10 , не приймаються до уваги, оскільки потерпілим надавалась перша медична допомога в приміщення магазину, територія села на той час була окупована ворожими військами. Встановлення калібру патрона, з якого був здійснений смертельний постріл в потерпілу ОСОБА_10 став можливим лише тому, що потерпіла загинула та на той момент допомоги вже не потребувала, розтин тіла дав можливість визначити калібр патрону автоматичної зброї.

Встановлені обставини відбувались в той час, коли на території Прилуцького району перебували військові формування сусідньої держави-агресора, що приймається до уваги під час судового розгляду, як обставина, яка унеможливила встановлення всіх деталей вчинення кримінального правопорушення, але вона не може бути визнана такою, що дає можливість для закриття кримінального провадження, як на цьому наполягає сторона захисту.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обстріл цивільного автомобіля здійснювався одночасно групою осіб, а тому неможливо встановити хто з цих осіб, куди стріляв.

Більш того, незалежно від того, в кого саме з потерпілих влучив саме ОСОБА_8 , а в кого з потерпілих влучили інші особи,які не були встановлені під час досудового розслідування, не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого, як помилково вважає захисник.

Учасники цього збройного угрупування, до складу якого входив і ОСОБА_8 були об`єднані єдиною метою захоплення території та завдання смерті цивільним особам, у зв`язку з чим відповідальність наступає для кожного з них за наслідками які наступили, незалежно від вчинених дій кожним окремим військовослужбовцем.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 в порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договором, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаному з умисним вбивством, вчиненому групою осіб та закінчений замах на інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаному з умисним вбивством, вчиненому групою осіб, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка , в тому числі і з урахуванням доводів сторони захисту, і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду, а дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 438, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону та порушень прав ОСОБА_8 , про які вказує захисник та які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення негайно і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19