Справа № 629/5405/21
ВИРОК

іменем України

25.04.2023 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 27.01.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого водієм ФОП ОСОБА_9 , одруженого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 189 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Панютине Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В невстановлені дату та час, за невстановлених обставин, у невстановленому місці в ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вимагання. З цією метою вони вступили в злочинну змову один з одним.

Реалізуючи спільний злочинний умисел групи, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, ОСОБА_8 , діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, 22.07.2021, приблизно о 09:00 годині, більш точного часу не встановлено, зі свого мобільного телефону за номером НОМЕР_1 здійснив дзвінок потерпілому ОСОБА_10 та в ході розмови запросив останнього до себе додому для розмови за адресою: АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_10 надав згоду.

В подальшому, ОСОБА_8 після приїзду потерпілого, перебуваючи за місцем свого мешкання, за вказаною вище адресою, пред`явив потерпілому ОСОБА_10 вимогу про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 5000 тисяч доларів США за, нібито, сприяння працівникам поліції у затриманні двох жінок, ромської національності, одна з яких була дочкою ОСОБА_8 .

Після чого, потерпілий відмовився та покинув місце проживання ОСОБА_8 .

В подальшому, цього ж дня, приблизно о 14:30, більш точного часу не встановлено, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу групи, ОСОБА_8 здійснив повторний дзвінок на мобільний телефон потерпілого та запросив до себе додому за вищевказаною адресою.

Після приїзду потерпілого, 22.07.2021, приблизно о 15-00 годині, більш точного часу не встановлено, за місцем мешкання ОСОБА_8 на території вказаного домоволодіння перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_7 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_8 , за вищевказаною адресою, з метою заволодіння майном ОСОБА_10 наніс потерпілому один удар кулаком по голові, внаслідок якого ОСОБА_10 впав на землю.

В подальшому, ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел групи, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом вимагання, діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, діючи повторно, погрожуючи спричиненням тілесних ушкоджень, пред`явив ОСОБА_10 вимогу передати йому та ОСОБА_8 гроші в сумі 5000 доларів США.

В подальшому, з метою залякування потерпілого та примусу виконати пред`явлену вимогу, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_10 руками та ногами не менше 2 ударів по різних частинах тіла, тим самим викликавши у потерпілого впевненість у реальності погроз, та знову пред`явив вимогу передати їм грошові кошти в сумі 5000 доларів США, на що потерпілий повідомив, про відсутність у нього такої суми грошових коштів.

Після чого, ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел групи, визначив остаточну суму для передачі потерпілим в розмірі 2000 доларів США, або перереєстрації права на належний йому автомобіль на визначену ОСОБА_7 особу.

У подальшому, 23.07.2021, приблизно о 12:00 годині, більш точного часу в не встановлено, ОСОБА_8 з невстановленого номеру телефону здійснив телефонний дзвінок потерпілому ОСОБА_10 та в ході розмови знову запросив до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_10 надав згоду.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу групи, ОСОБА_7 23.07.2021 близько 14:00, більш точного часу не встановлено, діючи спільно з ОСОБА_8 , знаходячись на території вказаного домоволодіння, погрожуючи ОСОБА_10 фізичною розправою, повторно пред`явили потерпілому вимогу про передачу їм 2000 (двох тисяч) доларів США. В сою чергу, ОСОБА_8 з метою залякування потерпілого та примушування його виконати пред`явлену вимогу, почав погрожувати ножем.

Усвідомлюючи реальність виказаних на його адресу погроз, ОСОБА_10 погодився на вказану вимогу.

У подальшому, цього ж дня, приблизно о 16:00 годині, більш точного часу не встановлено, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу групи, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , зустрівся з ОСОБА_10 по вулиці Павлоградська м. Лозова Харківської області, де потерпілий ОСОБА_10 , усвідомлюючи реальність виказаних на його адресу погроз, 23.07.2021 приблизно о 16:15 годині, більш точного часу не встановлено, передав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через ОСОБА_7 імітаційні грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні вказаного інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, в силу ст.63 Конституції України від дачі показань відмовився.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні вказаного інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, в силу ст.63 Конституції України від дачі показань відмовився.

Незважаючи на показання обвинувачених, їх вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується такими дослідженими в ході судового розгляду доказами в обсязі та порядку, визначеному з урахуванням думки учасників судового розгляду, а саме:

-Висновком судово-медичної експертизи № 12-14/185-ЛЗ/21 выд 24.07.2021 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_10 були виявлені: садно на правій щоці, садно в області гребеня лівої клубкової кістки по середньо-пахвовій лінії, синець в області гребеня лівої клубкової кістки по середньо-пахвовій лінії, які утворилися від ударної дії тупих предметів, що не відобразили в ушкодження своїх індивідуальних особливостей чи при ударі о такі, протягом доби до моменту огляду. Виходячи з локалізації тілесних ушкоджень потерпілому було спричинено не менше двох травматичних впливів та не виключена можливість утворення декількох тілесних ушкоджень і в результаті одного травматичного впливу. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження (Т.1 а.с. 204 а).

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 07.09.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_10 , в ході якого останній повідомив, що в липні 2021 року він надавав послуги перевізника трьом жінкам ромської національності, яких забрав за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час його автомобіль був зупинений поліцейськими, а жінок затримано за вчинення шахрайства. Наступного дня йому надійшов телефонний дзвінок від господаря вищевказаного будинку ОСОБА_8 , який призначив йому зустріч в себе в дворі. Потерпілий приїхав на вказану зустріч, місце якої вказав під час слідчого експерименту. Там ОСОБА_8 почав погрожувати йому, вимагаючи 5000 доларів США. за те, що потерпілий нібито сприяв поліцейським в затриманні жінок. Потерпілий пояснив, що таких грошей немає і він нікому нічого не винен. Коли він приїхав наступного разу на вимогу ОСОБА_8 , разом з ним вже був ОСОБА_7 , який відразу ж вдарив потерпілого правою рукою в вухо, після чого він впав на землю. Потім ОСОБА_7 , продовжуючи вимагати 5000 доларів США, наніс декілька ударів ногою по тулубу потерпілого, а коли останній підвівся вдарив його по нозі своєю рукою. З вуха та ноги пішла кров. Механізм нанесення йому тілесних ушкоджень відтворив на статисті. Потім ОСОБА_7 повідомив, що потерпілий винен їм 2000 доларів США, на що останній знову пояснював, що таких грошей не має. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 намагалися продати автомобіль потерпілого, але не знайшли покупця та надали йому час до наступного дня передати гроші. Наступного дня потерпілий звернувся в поліцію, після чого прибув за місцем проживання ОСОБА_8 , де повідомив, що зібрав гроші. ОСОБА_7 в цей час в дворі не було, з ним потерпілий обумовив місце зустрічі по телефону, а саме: на вул. Павлоградській, де в подальшому передав йому несправжні 2000 доларів США, вручені йому поліцейськими (Т.1 а.с. 205-208).

-Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 12-14/226-ЛЗ/21, згідно якого надані ОСОБА_10 показання в ході проведення слідчого експерименту не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу спричинення і механізму утворення наявних в нього тілесних ушкоджень, проте в показаннях потерпілого не відображено механізм утворення тілесних ушкоджень на правій щоці (Т.1 а.с. 209).

-Протоколом виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів - грошових коштів від 23.07.2021 року, згідно якого на виконання доручення прокурора та постанови прокурора про проведенням контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експериментуоперативним підрозділом було виготовлено несправжні (імітаційні) засоби - грошові кошти: купюри номіналом 100 доларів США у кількості 50 шт., що імітують 5000 доларів США (Т.1 а.с. 210-211).

-Протоколом огляду, копіювання та вручення грошових коштів від 23.07.2021 року, згідно якого були оглянуті грошові кошти: купюри номіналом 100 доларів США у кількості 50 шт., що імітують 5000 доларів США, номерами КВ462798601, з написом «Сувенір 9860ІВ2 в лівому верхньому куті та з другої сторони «Не является платежным средством» у нижній частині. В ході огляду виготовлено 3 арк. ксерокопій всіх купюр. Після чого, вказані грошові кошти були передані потерпілому ОСОБА_10 для подальшої їх передачі під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту (Т.1 а.с. 212-216).

-Ухвалою слідчого судді від 28.05.2021 року про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_7 (Т.1 а.с. 219-220).

-Постановою прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину - спеціального слідчого експерименту від 23.07.2021 року відносно ОСОБА_7 (Т.1 а.с. 222-223).

-Ухвалою слідчого судді Харківського апеляційного суду від 13.08.2021 року, якою надано дозвіл на використання в іншому кримінальному провадженні інформації отриманої в результаті проведення негласних слідчих розшукових дій, зокрема у кримінальному провадженні за фактом вимагання у ОСОБА_10 та постанови процесуального керівника про проведенням контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експериментустосовно ОСОБА_7 - стосовно ОСОБА_8 (Т.1 а.с. 224-226).

-Протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контролю від 26.07.2021 року, згідно якого були відібрані та скопійовані на флеш-карту відеоматеріали. Дослідженням в судовому засіданні вказаних матеріалів встановлено, що в файлі № 143740 міститься відеозапис, де зафіксована розмова 23.07.2021 року потерпілого ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також жінки на ім`я ОСОБА_11 та невідомого чоловіка. В ході розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 висловлювали ОСОБА_10 претензії за сприяння органам поліції в затриманні жінки, причетної до вчинення правопорушень, а також погрожували спричиненням тілесних ушкоджень, в тому числі висловлювали намір його «зарізати, порізати», вимагаючи передати їм гроші або в рахунок боргу передати в заставу автомобіль. Також, зі змісту розмови вбачається, що за день до цього ОСОБА_7 вже наносив тілесні ушкодження ОСОБА_10 і в ході розмови також наніс йому удари. В файлі 155355 міститься відеозапис, де зафіксований факт передачі ОСОБА_10 грошових коштів ОСОБА_7 (Т.1 а.с. 227-239).

-Протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контролю від 26.07.2021 року, згідно якого були відібрані та скопійовані на флеш-карту відеоматеріали. Дослідженням в судовому засіданні вказаних матеріалів встановлено, що 23.07.2021 року в період часу з 15 год. 53 хв. до 16 год. 18 хв. зафіксовано розмову ОСОБА_10 з ОСОБА_7 . В ході розмови ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 доларів США, після чого останнього було затримано (Т.2 а.с. 17-19).

-Протоколом про хід і результати негласних слідчих (розшукових) дій - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 26.07.2021 року, з якого вбачається, що 23.07.2021 року о 14:36 год. було включено встановлені на потерпілого ОСОБА_10 технічні засоби для проведення аудіо -, відео контролю, після чого він вийшов з будинку і на своєму автомобілі приїхав на АДРЕСА_2 . Там він зайшов на територію подвір`я за вказаною адресою, де зустрівся з ОСОБА_7 та невідомими особами, з якими в нього відбулася розмова. О 15 год. 14 хв. ОСОБА_10 вийшов з двору і підійшов до свого автомобіля. До нього підійшов ОСОБА_7 , з яким відбулася розмова. О 15 год. 16 хв. ОСОБА_10 сів в автомобіль і поїхав за грошима. В період часу з 15:35 год. до 15:45 год. були оглянуті вручені потерпілому заздалегідь виготовлені несправжні (імітаційні засоби) - грошові кошти в розмірі 2000 доларів США. О 16 год. 17 хв. ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_7 , який прибув на місце зустрічі біля буд. 50 по вул. Павлоградській в м.Лозова на автомобілі TOYOTA Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2 , і передав останньому особисто в руки несправжні (імітаційні засоби) - грошові кошти в розмірі 2000 доларів США. О 16 год. 19 хв. технічні засоби були вимкнені (Т.2 а.с. 20-26).

-Протоколом огляду від 23.07.2021 року, згідно якого були оглянуті два ножі з руків`ям чорного кольору добровільно видані ОСОБА_8 , а саме: ніж довжиною 32,5 см, довжина леза - 19 см, руків`я - 13,5 см, ніж довжиною 33 см, довжина леза - 21 см, руків`я - 12 см (Т.2 а.с. 28-29).

-Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 10.08.2021 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 серед наданих для впізнання ножів за формою та кольором ручки впізнав ніж кухонний з пластиковою ручкою, яким йому погрожував ОСОБА_8 і вимагав в нього гроші (Т.2 а.с. 30-35).

-Протоколом обшуку від 23.07.2021 року, дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.07.2021 року (Т.2 а.с. 55), згідно якого під час обшуку автомобіля TOYOTA Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2 , було виявлено та вилучено: імітаційні засоби, схожі на банкноти номіналом 100 доларів США в кількості 20 штук; телефон Samsung GT- НОМЕР_3 ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_5 ; гроші кошти загальною сумою 58 800 гривень; боргова розсипка від ОСОБА_12 ; копія паспорту ОСОБА_12 ; свідоцтво про право на спадщину на ОСОБА_13 , витяг з реєстру права власності на нерухоме майно; свідоцтво про право на спадщину на ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , боргова розписка від ОСОБА_16 (копія); рукописний запис на фрагменті паперу; банківська картка № НОМЕР_6 ; мобільний телефон Iphone 11 Pro MAX ІМЕІ 1) НОМЕР_7 ; ІМЕІ 2) НОМЕР_8 ; з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_9 (Т.2 а.с. 47-54).

-Протоколом затримання № 38/86 від 23.07.2021 року, згідно якого ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 23.07.2021 року о 16 год. 22 хв. Під час обшуку затриманого було виявлено та вилучено грошові кошти загальною сумою 5056 грн. Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.07.2021 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (Т.2 а.с. 66-72, 82).

-Протоколом затримання № 39/96 від 23.07.2021 року, згідно якого ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 23.07.2021 року о 17 год. 10 хв. Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.07.2021 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (Т.2 а.с. 36-39, 46).

-Постановою слідчого від 23.08.2021 року, якою вилучене під час обшуку автомобіля TOYOTA Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2 , а також під час обшуку затриманого ОСОБА_7 майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду від 25.07.2021 року на нього накладено арешт (Т.2 а.с. 55-58).

Оцінюючи вищевказані письмові докази, суд вважає їх належними та допустимим, оскільки вони містять відомості щодо фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також отримані та надані стороною обвинувачення в порядку встановленому КПК України.

Зокрема, оцінивши протокол проведення слідчого експерименту від 07.09.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні допитаний не був, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_10 , про що 10.11.2021 року складено актовий запис № 1686 (Т.1 а.с. 134), судом встановлено, що під час слідчого експерименту потерпілий уточнив час, місце та обставини вчинення відносно нього вимагання, відтворив на статисті механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, вказана слідча дія проведена з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223, 240 КПК України і відповідний протокол є процесуальним джерелом доказів згідно ч.2 ст. 84 КПК України, тому суд враховує його в обґрунтування своїх висновків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дослідженими під час судового розгляду належними та допустимим доказами, які узгоджуються між собою, в своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджується наявність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ознак складу інкримінованого їм кримінального правопорушення. Так, судом встановлено, що обвинувачені мали спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом вимагання, про який свідчить узгоджена послідовність, форма зовнішнього вираження їх дій та висловів, реалізуючи який, протиправно вимагали в ОСОБА_17 передати грошові кошти та майнові права на його автомобіль. При цьому, обвинувачені погрожували потерпілому насильством, яке полягало в залякуваннях фізичною розправою, а також погрожували заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, зокрема ножових поранень. Про реальність таких погроз свідчить нанесення потерпілому ударів в вухо, руками й ногами по різним частинам тіла, в тому числі лежачому, демонстрація ножа, що в подальшому змусило його виконати вимогу обвинувачених про передачу грошових коштів. В той же час, вимагання слід вважати закінченим з моменту пред`явлення вимоги, поєднаної із вказаними погрозами, незалежно від досягнення винною особою поставленої мети.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, що кваліфікується, як вимога передачі чужого майна та права на майно з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Також, суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, що кваліфікується, як вимога передачі чужого майна та права на майно з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

При цьому, стороною обвинувачення були надані та досліджені в судовому засіданні такі докази: протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 24.07.2021 року (Т.3 а.с.249-250); протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо -, відео контролю від 26.07.2021 року (Т.2 а.с. 1-16).

Оцінюючи протокол додаткового допиту потерпілого від 24.07.2021 року, суд вважає, що відібрані слідчим на стадії досудового розслідування показання ОСОБА_10 , незважаючи на те, що його допит в судовому засіданні є неможливим у зв`язку зі смертю, не можуть бути використані в якості доказу при ухваленні вироку і є недопустимим доказом за таких обставин. По - перше, зі змісту протоколу від 24.07.2021 року вбачається, що було проведено додатковий допит потерпілого, який підтвердив раніше надані ним показання від 23.07.2021 року і надав відповіді на додаткові питання слідчого. Однак, протокол допиту потерпілого від 23.07.2021 року стороною обвинувачення не надавався та судом не досліджувався, що унеможливлює оцінку показань ОСОБА_10 з точки зору послідовності, повноти та достовірності. По-друге, суд вважає слушними доводи сторони захисту щодо відсутності в такому випадку гарантій реалізації права обвинувачених брати участь в допиті потерпілого з метою обстоювання своєї правової позиції.

Оцінюючи протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо -, відео контролю від 26.07.2021 року, суд також визнає його недопустимим доказом за таких підстав. Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що додатком до нього є флеш-карта формату micro SDHC 16 Гб, досліджуючи яку в судовому засіданні було встановлено, що аудіо чи відеозапис вказаної слідчої дії не відтворюється. Тобто, вказаний доказ не відповідає вимогам ч.3 ст. 105, ч.3 ст. 106, ст. 252 КПК України, що виключає можливість посилатися на нього при ухваленні вироку.

Крім того, ОСОБА_7 згідно обвинувального акту обвинувачувався у вчинені кримінального правопорушення при наступних обставин.

В невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, в ОСОБА_7 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом вимагання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, на початку січня 2021 року, точної дати не встановлено, з невстановленого мобільного терміналу здійснив дзвінки потерпілому ОСОБА_18 та в ході розмови запропонував зустрітися для розмови, за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Свято - Миколаївська 4/2, біля кафе «Перспектива», на що ОСОБА_18 надав згоду.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 після приїзду потерпілого ОСОБА_18 в кафе за вказаною вище адресою пред`явив йому вимогу про необхідність передачі грошових коштів в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США за нібито вирішення конфлікту між потерпілим та особою на ім`я ОСОБА_19 , з якою у нього виник конфлікт, виказуючи при цьому погрози застосування в майбутньому насильства безпосередньо стосовно потерпілого ОСОБА_18 , якщо він не виконає його умови.

Усвідомлюючи реальність виказаних на його адресу погроз, ОСОБА_18 погодився на вказану вимогу та того ж дня передав ОСОБА_7 500 (п`ятсот) доларів США.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомивши, шо потерпілий ОСОБА_18 сприйняв реальність виказаних на його адресу погроз застосування фізичного насильства, ОСОБА_7 пред`явив вимогу останньому про передачу йому 2000 (двох тисяч) гривень щомісяця.

Так, 05.02.2021, близько 10:46, ОСОБА_7 , перебуваючи на вулиці Павлоградській м. Лозова Харківської області, провів зустріч з потерпілим ОСОБА_18 , в ході якої останній на виконання злочинних вимог ОСОБА_7 , усвідомлюючи реальність виказаних на його адресу погроз, передав йому грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_7 , 04.03.2021, близько 11:08, перебуваючи на вулиці Благовіщенській м. Лозова Харківської області, провів зустріч з потерпілим ОСОБА_18 , в ході якої останній на виконання злочинних вимог ОСОБА_7 , усвідомлюючи реальність виказаних на його адресу погроз, передав йому грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.1 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав, в силу ст.63 Конституції України від дачі показань відмовився.

На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені вказаного інкримінованого йому кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилається на такі докази.

Так, потерпілий ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що він мав конфлікт з чоловіком на ім`я ОСОБА_19 , в результаті якого вони на початку 2021 року подралися. Під час бійки ОСОБА_18 сильно побив ОСОБА_19 . Побоюючись, щоб ОСОБА_19 не звернувся в поліцію з приводу побиття, ОСОБА_18 зустрівся з ОСОБА_7 , який знав ОСОБА_19 . Під час зустрічі ОСОБА_18 добровільно передав ОСОБА_7 500 доларів США, щоб останній допоміг владнати ситуацію з ОСОБА_19 . Також, в ході розмови вони домовилися, що ОСОБА_18 в майбутньому має передати для ОСОБА_19 ще гроші на лікування. Після цієї зустрічі ОСОБА_18 звернувся до поліції, оскільки не хотів оплачувати лікування ОСОБА_19 , який на його думку сам був винен в бійці. В заяві вказував прізвище ОСОБА_7 , оскільки саме йому передавав гроші, хоча повідомляв слідчому і про ОСОБА_19 . На початку лютого він зустрівся з ОСОБА_7 і передав йому обумовлену суму 2000 грн., отриманих від поліцейських. Зустріч відбувалася в автомобілі ОСОБА_7 , в ході розмови вони домовилися про наступну зустріч. На початку березня він знову зустрівся з ОСОБА_7 і передав йому ще 2000 грн., отриманих від поліцейських. За результатами цих зустрічей ОСОБА_19 в поліцію з приводу побиття не звернувся, претензій не пред`являє. Кожного разу ОСОБА_18 добровільно передавав грошові кошти для ОСОБА_19 , жодних погроз, в тому числі і насильством, ОСОБА_7 йому не висловлював. На теперішній час стосунків з ОСОБА_7 він не підтримує, жодних претензій до нього не має. Свою заяву в поліцію пояснює тим, що він заплутався в ситуації, а потім боявся зізнатися в цьому поліцейським, тому дав неправдиві показання. Також, він має проблеми з пам`яттю в результаті ДТП.

З протоколу огляду, копіювання та вручення грошових коштів від 05.02.2021 року вбачається, що на підставі постанови прокурора Лозівської місцевої прокуратури від 02.02.2021 № 20т року про проведенням контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту були оглянуті грошові кошти по 500 (п`ятсот) грн. кожна в кількості 4 шт. з наступними серійними номерами: АИ 3887148, АИ 1591980, БН 3462885, АВ 4380145 на загальну суму 2000 грн. В ході огляду виготовлено 2 арк. ксерокопій всіх купюр. Після чого, вказані грошові кошти були передані потерпілому ОСОБА_18 для подальшої їх передачі під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту (Т.1 а.с. 163-168).

З протоколу про хід і результати негласних слідчих (розшукових) дій - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 08.02.2021 року вбачається, що 05.02.2021 року в період часу з 10:00 год. до 10:10 год. поруч з буд. АДРЕСА_4 було оглянуті передані потерпілому ОСОБА_18 вищевказані грошові кошти. Також, на потерпілого було встановлено технічні засоби для проведення аудіо -, відео контролю, які було включено 05.02.2021 року о 10:41 на вул. Рози Люксембург в м. Лозова, де потерпілий ОСОБА_18 на власному автомобілі поїхав на вул. Павлоградську в м. Лозова на зустріч з ОСОБА_7 . Прибувши на місце, ОСОБА_18 вийшов з власного автомобіля і сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля ОСОБА_7 . TOYOTA Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2 , де передав останньому грошові кошти в сумі 2000 грн. Після чого, потерпілий вийшов з автомобіля, об 11:14 год. технічні засоби для проведення аудіо -, відео контролю було вимкнено (Т.1 а.с. 171-173).

З протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо -, відео контролю від 12.02.2021 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Харківського апеляційного суду № 1302т від 03.02.2021 року вбачається, що 05.02.2021 року в період часу з 10:41:16 год. до 11:14:49 год. зафіксовано розмову між ОСОБА_18 та ОСОБА_7 . В ході розмови зафіксовано, що ОСОБА_18 передає ОСОБА_7 2000 грн. Також, вони домовилися, що ОСОБА_18 в перших числах наступного місяця ще має передати ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 грн. За це ОСОБА_7 обіцяв ОСОБА_18 свій захист в конфлікті останнього з чоловіком на ім`я ОСОБА_19 . Під час розмови ОСОБА_18 скаржився на ОСОБА_19 , відсутність роботи і доходу. (Т.1 а.с. 197-203).

З протоколу огляду, копіювання та вручення грошових коштів від 04.03.2021 року вбачається, що на підставі постанови прокурора Лозівської місцевої прокуратури від 04.03.2021 № 88т року про проведенням контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту були оглянуті грошові кошти по 200 (двісті) грн. кожна в кількості 10 шт. на загальну суму 2000 грн. В ході огляду виготовлено 4 арк. ксерокопій всіх купюр. Після чого, вказані грошові кошти були передані потерпілому ОСОБА_18 для подальшої їх передачі під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту (Т.1 а.с. 177-182).

З протоколу про хід і результати негласних слідчих (розшукових) дій - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 05.03.2021 року вбачається, що 04.03.0221 року в період часу з 10:00 год. до 10:15 год. поруч з буд. АДРЕСА_5 було оглянуті передані ОСОБА_18 вищевказані грошові кошти, а також на потерпілого було встановлено технічні засоби для проведення аудіо -, відео контролю, які було включено 04.03.2021 року о 10:55. Потерпілий ОСОБА_18 на власному автомобілі поїхав на вул. Благовіщенська в м. Лозова на зустріч з ОСОБА_7 . Прибувши на місце, ОСОБА_18 вийшов з власного автомобіля і сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля ОСОБА_7 . TOYOTA Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2 , де передав останньому грошові кошти в сумі 2000 грн. Після чого, потерпілий вийшов з автомобіля, об 11:30 год. технічні засоби для проведення аудіо -, відео контролю було вимкнено (Т.1 а.с. 183-185).

З протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо -, відео контролю від 10.03.2021 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Харківського апеляційного суду № 1302т від 03.02.2021 року вбачається, що 04.03.2021 року в період часу з 10:55:08 год. до 11:30:13 год. зафіксовано розмову між ОСОБА_18 та ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_18 передає ОСОБА_7 2000 грн. Після чого, вони розмовляють на різні теми. В кінці розмови домовляються, що ОСОБА_18 в перших числах наступного місяця має передати ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 грн., останній обіцяв свою допомогу (Т.1 а.с. 190-196).

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого від 15.09.2021 року вбачається наступне. ОСОБА_18 повідомив, що приблизно в січні-лютому 2021 року він придбав автомобіль в с.Катеринівка в чоловіка на ім`я ОСОБА_19 . Автомобіль виявився несправним, тому він повернувся до ОСОБА_19 , де між ними виникла сварка та бійка. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_7 та призначив зустріч. В ході розмови він повідомив, що ОСОБА_19 його робітник, який не може працювати через отримані в результаті бійки тілесні пошкодження, у зв`язку з чим потерпілий винен йому 1000 доларів США. При цьому, ОСОБА_7 погрожував застосуванням насильства Потерпілий повідомив, що таких грошей не має і погодився передати 500 доларів США через тиждень. При передачі грошей ОСОБА_7 сказав, що тепер ОСОБА_18 має передавати йому по 2000 грн. щомісяця, якщо не хоче проблем. Після чого, потерпілий звернувся в поліцію. В обумовлений день в лютому 2021 року поліцейські передали ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 2000 грн., які він передав ОСОБА_7 . Також, в обумовлений день в березні 2021 року поліцейські передали ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 2000 грн., які він передав ОСОБА_7 . Будь-яких боргів перед ним потерпілий не мав. (Т.1 а.с. 186-189).

Заслухавши в судовому засіданні потерпілого, дослідивши вищевказані письмові докази обвинувачення, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Частиною 1 ст.92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи показання, дані в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_18 , суд враховує, що вони були безпосередньо отримані судом в ході судового розгляду відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України. При цьому, вказані показання суперечать показанням потерпілого в протоколі проведення слідчого експерименту за його участю в тій частині, що грошові кошти він передавав ОСОБА_7 добровільно, як посереднику в рахунок відшкодування шкоди, яку він завдав шляхом нанесення тілесних ушкоджень чоловіку на ім`я ОСОБА_19 . ОСОБА_7 вказані грошові кошти в нього не вимагав, погроз насильством не висловлював, жодних претензій до нього він не має.

При цьому, метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На відміну від допиту слідчий експеримент, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення особою своїх показів, з метою їх процесуального закріплення, має розцінюватися як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч. 4 ст. 95 КПК, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймає під час судового розгляду або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.

Однак, зі змісту протоколу та відеозапису проведення слідчого експерименту вбачається, що вказана слідча дія полягає в повідомленні потерпілим відомостей про факти, які мають значення для кримінального провадження, і не містить відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, тому він має розцінюватися як потворний допит слідчим на стадії досудового розслідування. (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду у справі № 688/756/18).

В той же час, показання потерпілого ОСОБА_18 в судовому засіданні узгоджуються з протоколами негласних слідчих (розшукових) дії, які не місять відомостей на підтвердження факту вимоги про передачу грошових коштів в формі рішучої пропозиції до потерпілого. Зокрема, необхідність передачі ОСОБА_18 грошових коштів ОСОБА_7 та їх сума в розмірі 2000 грн. взагалі потерпілим не оспорювалися в розмові, яка стосувалася лише домовленості щодо часу передачі цих грошей, а саме: в перших числах місяця. Також, вказані письмові докази не містять відомостей на підтвердження фактів будь-яких погроз насильством над потерпілим. Крім того, потерпілий ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що звертався до поліції з заявою на ОСОБА_7 з метою уникнути витрат на лікування ОСОБА_19 , а всі його показання під час досудового розслідування є неправдивими, оскільки він заплутався та невірно зрозумів ситуацію, надаючи їх.

За таких обставин, показання потерпілого слідчому під час досудового розслідування в протоколі проведення слідчого експерименту суд вважає недостовірними, оскільки вони суперечать його показанням, безпосередньо отриманим в судовому засіданні, які узгоджуються з іншими доказами у справі. Вказаний протокол проведення слідчого експерименту суд визнає недопустимим доказом і не враховує в обґрунтування своїх висновків.

Решту досліджених в судовому засіданні письмових доказів, а також показання потерпілого ОСОБА_18 в судовому засіданні суд визнає належними та допустимими. Однак, вказані докази не містять відомостей на підтвердження факту того, що ОСОБА_7 висловлював потерпілому ОСОБА_18 рішучі пропозиції передати грошові кошти та з метою примусити виконати його претензії погрожував насильством.

В той же час з об`єктивної сторони вимагання характеризується двома взаємопов`язаними діями: 1) пред`явленням майнової вимоги; 2) погрозою застосування насильства, знищення або пошкодження майна, заподіяння іншої шкоди.

Вимога як ознака вимагання означає викладену в рішучій формі пропозицію винного до потерпілого (власника, особи, у віданні чи під охороною яких перебуває майно) про передачу майна, права на майно або вчинення останнім інших дій майнового характеру.

Майнова вимога визнається вимаганням за умови, що вона поєднана з психічним насильством. Пред`являючи до потерпілого майнові претензії, вимагач розуміє, що вони не будуть задоволені, якщо потерпілого до цього не примусити, не присилювати робити певним чином.

Смисл погрози при вимаганні полягає у залякуванні особи, до якої пред`явлена вимога, з метою забезпечити вигідну для винного поведінку.

Погроза при вимаганні повинна бути дійсною і реальною. При визначенні дійсності і реальності погрози необхідно виходити з суб`єктивного ставлення до неї винного і суб`єктивного сприйняття її потерпілим.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.8, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вимагання полягає у вимозі передати чуже майно або право на майно або вчинити будь-які дії майнового характеру з погрозою насильством над потерпілим. Погроза при вимаганні має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї, тощо) бажає щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме винній особі або не виконає її вимог, то ця погроза буде реалізована. Така погроза може стосуватись як потерпілого, так і його близьких родичів і завжди містить у собі вимоги майнового характеру.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, на підставі доказів, визнаних судом належними допустимими та достовірними, сукупність яких з точки зору достатності та взаємозв`язку є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що висновок сторони обвинувачення про наявність факту вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_18 щодо передачі грошових коштів з погрозою застосування насильства над потерпілим (вимагання), не підтверджується в судовому засіданні.

Характер та послідовність дій самого потерпілого, а також обставини справи вказаний факт спростовують, оскільки потерпілий добровільно, самостійно зустрічався із обвинуваченим протягом декількох місяців, вступав з ним в розмови та загальні теми, не заявляв про забезпечення своєї безпеки (близьких родичів чи майна) правоохоронними органами, не змінював місце проживання, анкетні дані, тощо. Крім того, після останнього епізоду передачі грошових коштів 04.03.2021 року обвинуваченому за даним фактом про підозру повідомлено не було, а потерпілий більше не мав з ним стосунків. Фактично ОСОБА_7 був затриманий за підозрою у вчиненні іншого кримінального правпорушення лише 23.07.2021 року, а за даним фактом повідомлення про підозру складено лише 14.09.2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Разом з тим, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17).

Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 189 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , тому його слід визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_7 , який в силу ст. 89 КК України не судимий, а також визнаний невинуватим та виправданий за ч.1 ст. 189 КК України, при кваліфікації його дій за ч.2 ст. 189 КК України така кваліфікуюча ознака, інкримінована стороною обвинувачення, як повторність, була безпідставною та виключена судом.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст. 189 КК України, суд керується вимогами статей 65-68 КК України, роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначені обвинуваченим покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів, характеризується прямим умислом, є корисливим, поєднане з погрозою застосування тяжких тілесних ушкоджень.

Розглядаючи питання про особу винного ОСОБА_7 суд враховує, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні та виховує неповнолітню дитину дружини - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює водієм, на обліках лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

При цьому, суд не бере до уваги негативну характеристику ОСОБА_7 , видану ДОП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, оскільки вона спростовується долученими до матеріалів справи його побутовими характеристиками за місцем проживання.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ,судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, враховуючи характер, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. При цьому, відомості про особу ОСОБА_7 не зменшують ступінь суспільної небезпечності вказаного кримінального правопорушення. Крім того, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та ставлення ОСОБА_7 до вчиненого злочину свідчать про його низьку мотивацію до позитивних змін.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів можливо тільки в умовах його ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 189 КК України, що буде відповідати меті призначення покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 72 КК України в строк покарання обвинуваченому слід зарахувати попереднє ув`язнення день за день з 23.07.2021 року до 06.09.2022 року.

Розглядаючи питання про особу винного ОСОБА_8 суд враховує, що він не судимий, негативно характеризується за місцем проживання згідно характеристики ДОП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, на обліках лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 ,судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, враховуючи характер, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого злочину, відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченогоОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів можливо тільки в умовах його ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 189 КК України, що буде відповідати меті призначення покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 72 КК України в строк покарання обвинуваченому слід зарахувати попереднє ув`язнення день за день з 23.07.2021 року до 14.09.2021 року.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України, скасувавши арешт майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк покарання попереднє ув`язнення день за день з 23.07.2021 року до 06.09.2022 року. Запобіжний захід не обрано.

ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 189 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення вказаного кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк покарання попереднє ув`язнення день за день з 23.07.2021 року до 14.09.2021 року. Запобіжний захід не обрано.

Речові докази у кримінальному провадженні: імітаційні засоби, схожі на банкноти номіналом 100 доларів США в кількості 20 штук; ніж з чорною рукояткою; телефон Samsung GT- НОМЕР_3 ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_5 - знищити; ніж з чорною рукояткою - залишити законному володільцю ОСОБА_8 ;автомобіль TOYOTA Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2 , гроші на загальну суму 63865 грн., боргову розписку та документи, банківську картку № НОМЕР_6 , мобільний телефон Iphone 11 Pro MAX ІМЕІ 1) НОМЕР_7 ; ІМЕІ 2) НОМЕР_8 ; з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_9 - залишити законному володільцю ОСОБА_21 , скасувавши арешт вищевказаного вказаного майна, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.07.2021 року (справа № 629/3990/21).

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1