Справа № 727/7180/23
Провадження № 1-в/727/92/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника лікарні: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

особи щодо якої вирішується питання про заміну застосування примусового заходу медичного характеру: ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву виконуючої обов`язки генерального директора обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» про заміну ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у лікаря-психіатра комунальної установи «Вижницька центральна районна лікарня»,

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2023 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла заява виконуючої обов`язки генерального директора Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» про заміну ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у лікаря-психіатра комунальної установи «Вижницька центральна районна лікарня».

Заява обґрунтувана тим, що ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.02.2023 року відносно ОСОБА_6 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, а саме до Чернівецької обласної психіатричної лікарні.

ОСОБА_6 перебував на примусових заходах медичного характеру в ЧОПЛ з 27.02.2023 року. 22.06.2023 року комісія лікарів-психіатрів ЧОПЛ прийшла до висновку, що на момент огляду ЛКК психічний стан хворого ОСОБА_6 покращився, а саме: відсутність протягом тривалого часу психотичних розладів, агресивних та асоціальних тенденцій, поява критики до скоєного, збереження соціальних зв`язків. У зв`язку з цим комісія вирішила звернутися до суду з заявою про заміну ПЗМХ із загальним наглядом на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» просила задовольнити заяву, вказавши, що психічний стан ОСОБА_6 значно покращився, у зв`язку з чим вона вважає, що йому слід замінити раніше застосовані примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Прокурор не заперечувала щодо задоволення заяви в.о. генерального директора Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня».

Особа, щодо якої вирішується питання про заміну примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6 у судовому просив відповідну заяву задовольнити, пояснивши, що на теперішній час він почувається значно краще, буде проживати разом із сестрою та лікуватись амбулаторно.

Захисник просив змінити застосовані до останнього раніше примусові заходи медичного характеру, оскільки стан його здоров`я суттєво покращився.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думки учасників судового засідання, приходить до висновку, що заява обгрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічнохворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Пленум Верховного Суду України у п.3 своєї постанови «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року зауважив, що суди повинні критично оцінювати обґрунтовані висновки експертів-психіатрів з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й мотивованості, оскільки останні є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідній ухвалі, вироку.

Скасування або зміна примусових заходів медичного характеру може мати місце, коли особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності або обмеженої осудності, видужала або коли в результаті змін в стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Згідно з ст.19 Закону «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно вимог ч.2 ст.514 КПК України зміна застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах.

У відповідності до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 3 червня 2005 року № 7 за змістом ст. 95 КК України,ст. 19 Закону «Про психіатричну допомогу» зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі.

У відповідності до п. 20 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України примусові заходи медичного характеру припиняються у зв`язку з одужанням або зміною психічного стану особи настільки, що це виключає очевидну небезпечність для нього та для інших осіб.

Як вбачається з матеріалів провадження, відносно ОСОБА_6 ухвалою суду від 07.02.2023 року було застосовано примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечних діянь за ст.126-1, 390-1 КК України у виді надання примусового лікування у закладі з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

ОСОБА_6 з 27.02.2023 року по теперішній час перебуває на лікуванні у ЧОНД.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №218 від 22.06.2023 року встановлено, що ОСОБА_6 спокійний, тихий, впорядкований в поведінці, активно маячних ідей не висловлює, розлади сприйняття заперечує, критичний до скоєного. Попередній діагноз: маячний розлад. Враховуючи відсутність протягом тривалого часу психотичних розладів ЛКК вирішила замінити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню за звичайним наглядом на АПДПП (а.с.3-9).

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 за своїм психічним станом на даний час особливої суспільної небезпеки не становить, може бути виписаний для подальшого лікування амбулаторно за місцем свого проживання.

Керуючись статтями 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.92-95 КК України, ст. ст.372,376,512-514 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву виконуючої обов`язки генерального директора обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» про заміну ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - задовольнити.

Замінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у лікаря-психіатра комунальної установи «Вижницької центральної районної лікарні».

На ухвалу суду може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом семи днів із моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1