КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000232 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2022 року, ухвалений щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївська Борщагівка Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Як встановлено вироком суду, 27 травня 2022 року близько 22:45 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не втснаовлено), ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: буд. АДРЕСА_2 , в ході раптового конфлікту з ОСОБА_10 , маючи прямий умисел, направлений на завдання останньому тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу суспільну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажання їх настання, наніс ОСОБА_10 один удар кулаком з кастетом в ділянку носа, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді двох ран спинки носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та один удар кулаком у верхню ліву частину обличчя, тим самим спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді синця лівої очної ділянки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2022 року скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 240 годин громадських робіт.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, враховуючи вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2022, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 240 годин громадських робіт. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог, заступник керівника Київської обласної прокуратури посилається на те, що оскаржуваний вирок є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Зокрема, як зазначається в апеляційній скарзі, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2022 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн., який, станом на 11.07.2022 року, не набрав законної сили.

Оскаржуваним вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2022 року встановлено, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, 27.05.2022 року, тобто до ухвалення вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2022 року, який не набрав законної сили.

Отже, як вважає апелянт, при призначенні остаточного покарання, суд першої інстанції мав би застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України та принцип поглинення, повного або часткового складання призначених покарань, враховуючи попередній вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2022 року, однак цього не зробив, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню, а тому допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Звертає увагу апелянт і на те, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, оскільки незастосування судом першої інстанції правил призначення покарання, передбачених ч. 4 ст. 70 КК України, свідчить про призначення ОСОБА_8 покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

Крім цього, судом не враховано, що ОСОБА_8 вдруге притягується до кримінальної відповідальності, а тому визначення йому найм`якішого покарання, з числа передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу не сприяє призначенню законного та обґрунтованого покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури та просила її задовольнити; пояснення обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 підлягає задоволенню лише частково, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам, встановленим органом досудового розслідування, оскільки вирок суду був ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України.

Порушень при розгляді обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального проступку у спрощеному порядку, колегія суддів не вбачає, а тому встановлені органом досудового розслідування обставини, як і правова кваліфікація дій обвинуваченого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 394 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, згідно положень ч. 1 ст. 404 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої прокурором апеляційної скарги, а саме в межах призначеного обвинуваченому покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ст. 12 цього Кодексу, є кримінальним проступком, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, та відсутність обставин, які його обтяжують.

Також суд першої інстанції врахував дані про особу винного, який має середню спеціальну освіту, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює на посаді комірника ТОВ «Альянс-Логістік», раніше не судимий.

Поряд з цим, суд зауважив, що згідно із вступною частиною обвинувального акту, ОСОБА_8 раніше судимий вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2022 року за ч. 2 ст. 125 КК України, однак станом на день ухвалення цього вироку, тобто 11 липня 2022 року, попередній вирок не набрав законної сили, а тому визнав, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою.

З огляду на вищенаведене, враховуючи принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання, дані про особу ОСОБА_8 та характер вчиненого правопорушення, в сукупності зі ставленням останнього до вчиненого, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції статті, що йому інкримінують, яка дорівнює його мінімальній межі.

Приймаючи до уваги наведені у вироку обставини та мотиви призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури в частині неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме в частині незастосування, при ухваленні оскаржуваного вироку, положень ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням наявності вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо невідповідності призначеного ОСОБА_8 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тим більше щодо наявності підстав для ухвалення нового вироку, з метою призначення більш суворого покарання, з огляду на таке.

По-перше, враховуючи обставини, встановлені під час апеляційного розгляду з пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 , а також порівнюючи встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорювалися учасниками судового провадження та були наведені у вироках Києво-Святошинського районного суду Київської області відповідно від 01 та 11 липня 2022 року, суд апеляційної інстанції встановив, що обидва кримінальні проступки були вчиненні в один і той же час, в одному й тому ж місці та за аналогічних обставин. Відмінність полягала лише в тому, що потерпілими у кримінальних провадженнях та у відповідних вироках виступали різні особи.

Наведені обставини свідчать про те, що фактично мало місце одне кримінальне правопорушення, яке ОСОБА_8 вчинив одночасно щодо двох потерпілих, однак матеріали досудового розслідування були штучно роз`єднані в різні кримінальні провадження, що потягло за собою ухвалення двох вироків, незважаючи на наявність законних підстав для об'єднання відповідних кримінальних проваджень в одне провадження.

По-друге, відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Як прямо передбачено ч. 1 ст. 61 Конституції України та положеннями ч. 3 ст. 2 КК України, ніхто не може бути двічі притягнутий до кримінальної відповідальності за одне й те саме кримінальне правопорушення.

У зв`язку з наведеними вимогами законодавства, доводи заступника керівника Київської обласної прокуратури щодо необхідності скасування оскаржуваного вироку та ухвалення щодо ОСОБА_8 нового вироку, яким призначити останньому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 240 годин громадських робіт, є не тільки такими, що прямо суперечать нормам матеріального права, а такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, оскільки фактично ОСОБА_8 вчинив лише одне кримінальне правопорушення, передбачене вказаною вище нормою закону України про кримінальну відповідальність, а тому необхідність формального застосування положень ч. 4 ст. 70 цього Кодексу, не може слугувати підставою для погіршення становища обвинуваченого та призначення йому більш суворого покарання.

За таких обставин, з метою уникнення порушення законних прав та інтересів засудженого ОСОБА_8 під час його притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, колегія суддів вважає необхідним, в порядку ст. 404 КПК України, змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання та пом`якшити ОСОБА_8 покарання до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Крім того, приймаючи до уваги наявність вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн., який набрав законної сили та не може бути предметом перегляду в апеляційному порядку, колегія суддів, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, з формальних підстав, які не погіршують становище обвинуваченого, вважає за необхідне визначити останньому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за оскаржуваним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2022 року, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн., яке, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного йому покарання.

Пом`якшити ОСОБА_8 покарання, призначене за даним вироком за ч. 2 ст. 125 КК України, до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за оскаржуваним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2022 року, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

У решті вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 369/5788/22

Номер провадження : 11-кп/824/1552/2023

Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_11

Доповідач - суддя ОСОБА_1