Справа № 405/2787/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003611 від 02.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

встановив:

В провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Через канцелярію суду захисником ОСОБА_5 надано суду клопотання про порушення прав обвинуваченого ОСОБА_6 та надання останньому дозволу перебувати в залі судових засідань поза межами скляного боксу, без застосування спеціальних засобів.

В обґрунтування клопотання вказав наступне.

Обвинувачений ОСОБА_6 вже більше ніж рік перебуває під вартою. Під час судових засідань останній перебуває у скляній кабіні на значній відстані від захисників та суду. Вказана ситуація перешкоджає оперативному обміну інформацією між захисниками та обвинуваченим, як результат, якість правової допомоги знижується. До того ж, сторона захисту обмежується у можливості в оперативному узгодженні правової позиції з питань, які виникають під час судового засідання.

Крім того, під час конфіденційного побачення, обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що перебування у скляній кабіні значно погіршує його можливість чути судовий процес, висловлювання та клопотання прокурора, захисників та суду. Внаслідок чого, ОСОБА_6 змушений або ж стояти все судове засідання біля отвору у кабінці, або не чути судовий процес. Таким чином, перебування обвинуваченого в таких умовах обмежує право підсудного на ефективну участь в судовому розгляді і отримання реальної та ефективної правової допомоги. Просить суд врахувати той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у ненасильницькому злочині, жодного разу не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень чи будь-якого іншого насильства. Позитивно характеризується. До того ж, останній являється раніше не судимою особою, а тому ставлення до нього має бути, як до невинної особи, доки якого вина не буде доведена. Під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_6 не впливав на свідків, експертів, потерпілу, суд, прокурора та будь-кого іншого та не погрожував таким впливом. Тому, немає жодних підстав стверджувати те, що ОСОБА_6 є небезпечним для учасників процесу.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 клопотання підтримали.

Прокурор та представник потерпілого заперечили щодо задоволення клопотання захисника.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Згідно з ч.3 ст.318 КПК України судове засідання відбувається у спеціально обладнаному приміщенні залі судових засідань.

Відповідно до ч.2 ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

До обвинуваченого ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжено ухвалою Ленінським районним судом м.Кіровограда від 31.05.2023 до 29 липня 2023 року, включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою завжди пов`язаний з обмеженням основних прав та свобод людини та громадянина, гарантованих Конституцією України, Загальною декларацією прав людини, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, серед яких свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, недоторканість особи.

Відповідно до п.11 Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної судової адміністрації України, Генеральної прокуратури України від 26.05.2015 №613/785/5/30/29/67/68 (далі Інструкція), у залі судового засідання місце для тримання обвинувачених (підсудних), засуджених обладнується загородженнями відповідно до вимог ДБН.

В пункті 27 Інструкції зазначено, що за розпорядженням головуючого в судовому засіданні (судді-доповідача) начальник варти дозволяє спілкування обвинуваченому (підсудному), засудженому із захисником, прокурором та при цьому обвинувачений (підсудний), засуджений з-під охорони не звільняється.

Інструкція не містить випадків можливості перебування обвинуваченого, якому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, під час проведення судового засідання не в загородженні.

Крім того, головуючий не наділений правом дозволу перебування обвинуваченого, якому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не в спеціально відведеному місці загородженні.

Згідно вимог п.3.16. наказу МВС від 20.01.2005 №60 дск (зі змінами), у залі судового засідання підсудні (обвинувачені) особи розміщуються за стаціонарним металевим загородженням або загородженням з органічного скла на лавах.

Вирішуючи дане клопотання, суд враховує також практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Ярослав Бєлоусов проти Росії» від 04 жовтня 2016 року, «Марія Альохіна проти Росії» від 17 липня 2018 року, «Свинаренко та Сляднєв проти Росії» від 17 липня 2014 року, у яких Європейський суд з прав людини у контексті заходів щодо забезпечення судового засідання наголосив, що утримання особи в металевій клітці суперечить статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод враховуючи її принижуючу природу. Однак, розміщення обвинувачених або підсудних за скляними перегородками або в скляних кабінах само по собі не включає елемент приниження, достатнього для досягнення мінімального рівня суворості.

Суд також враховує, що усі загородження, в яких знаходяться обвинувачені, запобіжний захід стосовно яких обраний у виді тримання під вартою, відповідають вимогам ДБН та надають можливість обвинуваченому ефективно використовувати свої права, зокрема право на захист, спілкування з захисником та іншими учасниками кримінального провадження.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , який утримується під вартою, проводиться у залі судових засідань, що обладнаний скляною кабіною, де перебуває обвинувачений один, останній має достатньо місця для того, щоб розкласти документи та робити необхідні нотатки, вид і форма скляної кабіни є такою, що дозволяє обвинуваченому безперешкодно спілкуватись із учасниками судового засідання, передавати документи суду, працівники конвою не перешкоджають можливості спілкування обвинуваченого.

Крім того, відповідно до п.3 розділу VI Положення з організації конвоювання військовими частинами (підрозділами) Національної гвардії України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24.12.2019 №1090, застосування наручників (кайданок, засобів обмеження рухомості) під час конвоювання осіб, узятих під варту та/або засуджених, у тому числі осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, здійснюється: у судових вартах, від спеціальних автомобілів до камер тимчасового тримання (залів судових засідань) і назад - по одній особі в наручниках (кайданках, засобах обмеження рухомості) двома чатовими, які утримують його під руки з боків, помічник начальника варти (вартовий) при цьому супроводжує попереду, а начальник варти та помічник начальника варти - кінолог позаду.

Наведене свідчить, що забезпечення вимог щодо конвоювання обвинувачених, до яких застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, здійснюється військовими частинами (підрозділами) Національної гвардії України, що відносяться до органів виконавчої, а не судової влади.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що перебування обвинуваченого на лаві в спеціально обладнаному місці в залі судових засідань, та його конвоювання із застосуванням кайданок не порушує права та свободи обвинуваченого, є необхідним та пропорційним заходом безпеки, відповідає вимогам закону, а також не впливає негативно на справедливість судового розгляду.

За таких обставин, клопотання захисника ОСОБА_5 є необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.1-29, 369-372, 376 КПК України, суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про порушення прав обвинуваченого ОСОБА_6 та надання останньому дозволу перебувати в залі судових засідань поза межами скляного боксу, без застосування спеціальних засобів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7