КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3910/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 758/6617/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 09 червня 2023 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 09.06.2023 року відмовлено у задоволені скарги адвоката ОСОБА_6 про незаконне затримання та утримання особи під вартою та частково задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 07.08.2023 року, з визначенням розміру застави у межах 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 161 040 (сто шістдесят одну тисячу сорок) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, одруженого, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 09.06.2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого, а у разі залишення підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, зменшити останньому розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, водночас просить скаргу захисника задовольнити та визнати незаконним в порядку ст. 206 КПК України затримання ОСОБА_7 , що відбулося о 14 год. 50 хв. 07.06.2023 року.

Мотивуючи апеляційні вимоги захисник вказує, що оскаржувана ухвала слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 09.06.2023 року є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Автор апеляційної скарги зазначає, що оголошена підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою, крім того правова кваліфікація та кваліфікуючі ознаки, вказані у повідомленні про підозру, не знаходять свого підтвердження доказами.

Апелянт стверджує, що під час розгляду клопотання не було доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на думку захисника вони ґрунтуються лише на припущеннях, крім того, стороною обвинувачення не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Водночас апелянт звертає увагу суду, що підозрюваний ОСОБА_7 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні взагалі відсутній.

Також, сторона захисту посилається на те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має постійне місце проживання, а також у останнього відсутні будь-які зв`язки за кордоном.

Щодо розміру застави, то апелянт вважає, що з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, застава у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде достатньою для запобігання можливим ризикам, не буде завідомо непомірною та повною мірою гарантуватиме виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зазначає, що при затриманні ОСОБА_7 було істотно порушено права людини та основоположних свобод, зокрема, були здійсненні процесуальні дії, які потребують попереднього дозволу суду, а також було порушено право ОСОБА_7 на захист.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000116 від 03.05.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Органом досудового розслідуванням зазначено, що ОСОБА_7 відповідно до наказу Департаменту культури ВО КМР (КМДА) №428-к від 08 вересня 2021 року призначений на посаду директора комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» надалі «Парк» строком на 5 років.

Відповідно до умов контракту від 09.09.2021 року між Департаментом культури ВО КМР (КМДА) та ОСОБА_7 :

- за цим Контрактом Директор зобов`язується здійснювати безпосередньо та через адміністрацію Парку здійснювати поточне керівництвом Парком, забезпечувати його ефективну діяльності, раціональне використання і зберігання закріпленого за парком комунального майна;

- директор є повноважним представником Парку під час реалізації повноважень, функцій, обов`язків, передбачених положенням парку, законодавством України стосовно парку, іншими НПА;

- директор здійснює безпосереднє керівництво Парком, забезпечує працюючих роботою, організовує фінансово-господарську, соціально-побутову

- та іншу діяльність, забезпечує виконання Парком завдань, передбачених законодавством України, Положенням та цим Контрактом;

- директор має право укладати угоди від імені Парку, вчиняти правочини, підписувати документи, пов`язані з діяльністю Парку;

- директор має право оперативно управляти коштами і майном Парку, контролювати їх використання для ведення основної діяльності та соціального розвитку трудового колективу;

- директор зобов`язаний здійснювати заходи запобігання проявам корупції та хабарництва в Парку;

- директор зобов`язаний у разі передачі в оренду майна комунальної власності міста Києва забезпечити перерахування частини надходжень від орендної плати до бюджету міста Києва в порядку, розмірах та строки, визначені КМР;

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до примітки ст. 18 КК України, директор комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» ОСОБА_7 займає посаду у комунальному закладі та його посада пов`язана з організаційно - розпорядчими та адміністративно - господарськими функціями, тобто є службовою особою.

Так, 27.04.2023 з метою отримання дозволу на розміщення дитячого розважального майданчику, ОСОБА_10 , приїхала до парку культури та відпочинку «Гідропарк», де звернулась до директора вказаного парку ОСОБА_7 . Під час розмови з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , розповіла йому, що має на меті розмістити на території парку, дитячий розважальний майданчик. Вислухавши ОСОБА_10 , директор парку ОСОБА_7 , повідомив їй, що може надати їй місце на території парку культури та відпочинку «Гідропарк» для розміщення її об`єкту, та запропонував пройти подивитися на це місце.

В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на вимагання неправомірної вигоди у ОСОБА_10 за надання дозволу на розміщення на території Парку дитячого розважального майданчику.

В подальшому, ОСОБА_7 , відвів ОСОБА_10 , до вільної земельної ділянки на території парку культури та відпочинку «Гідропарк», та наголосив, що саме це місце він може надати ОСОБА_10 , для розміщення дитячого розважального майданчику, але висунув вимогу, що погодиться надати договір тільки за умови, якщо ОСОБА_10 , передасть йому 50 тисяч гривень готівкою та попередив, що очікує на її відповідь та щоб вона не затягувала з рішенням.

Усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 звернулася з відповідною заявою до УСР в м. Києві ДСР НП України, надалі була залучена в межах кримінального провадження до конфіденційного співробітництва.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 30.05.2023 ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 що може надати останній місце на території Парку шляхом укладання договору згідно якого ОСОБА_10 має сплатити на розрахунковий рахунок комунальному закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» ЗО 000 грн. за розміщення дитячого розважального майданчику, крім того, висунув вимогу про надання йому неправомірної вигоди за вчинення ним таких дій суму у розмірі 20 000 грн..

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 за попередньою домовленістю, 07.06.2023 близько 14:50 год., перебуваючи на своєму робочому місці в адміністративному приміщені комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк», що розташоване за адресою: м. Київ, проспект Броварський, 1, за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 здійснює особисту зустріч з останньою під час якої ОСОБА_7 підписує з ОСОБА_10 договір № 5 про проведення розважальних заходів та отримує неправомірну вигоду від ОСОБА_10 за укладання вказаного договору (дозволу) на розміщення на території Парку дитячого розважального майданчику у сумі 20 000 грн. після чого останнього затримано працівниками поліції.

08.06.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

09.06.2023 року (клопотання датоване 08.06.2023 року) старший слідчий слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Подільського районного суду м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 строком на 60 діб, із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави.

09.06.2023 року слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва зазначене клопотання старшого слідчого було частково задоволено та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 161 040 (сто шістдесят одну тисячу сорок) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення щодо ОСОБА_7 строком до 07.08.2023 року включно.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, тобто існують обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутності достатніх доказів, щодо обґрунтованості застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заслуговують уваги, оскільки слідчий суддя об`єктивно оцінив матеріали провадження та дійшов правильного висновку, щодо наявності ризиків та доказів.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Наявність обґрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: заявою про злочин ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; рапортом о/у УСР в місті Києві ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та іншими доказами в їх сукупності.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованому ОСОБА_7 даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої длязабезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заставу у межах 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 161 040 (сто шістдесят одну тисячу сорок) гривень, що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Разом з тим, колегія суддів, зазначає те, що в прохальній частині апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , останній просить визнати незаконним в порядку ст. 206 КПК України затримання ОСОБА_7 , однак питання про незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України відноситься виключно до компетенції слідчого судді суду першої інстанції.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення її без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого Подільського районного суду міста Києва від 09 червня 2023 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 07.08.2023 року, з визначенням розміру застави у межах 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 161 040 (сто шістдесят одну тисячу сорок) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4