ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №630/1113/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/732/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: Поновлення строку на оскарження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурорів ОСОБА_6 , з участю захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого засудженого ОСОБА_7 , належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 05 01 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на 1 рік. Згідно ст.75 ККУкраїни засудженого звільнено від відбування покарань з випробуванням на один рік та покладено на нього наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну проживання, роботи та/або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вирок набрав законної сили 20 березня 2014 року та був направлений судом виконання до Валківського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області.

26 грудня 2014 року начальник Валківського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області звернувся до суду з поданням скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання, посилаючись на порушення засудженим умов звільнення.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 05 січня 2015 року вказане подання начальника Валківського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області задоволено.

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 , призначеного вироком Московського районного суду м Харкова від 17 лютого 2014 року та направлено засудженого для відбування призначеного судом покарання у виді одного року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено відраховувати з дня його фактичного затримання.

В обґрунтування вказаної ухвали районний суд зазначив, що згідно матеріалів особової справи, а саме листка реєстрації, вбачається, що після ознайомлення засудженим з умовами іспитового строку під підписку, 06 червня 2014 року, засуджений припинив з`являтися на реєстрацію, а саме не з`явився 23 липня 2014 року, 27 серпня 2014 року, 24 вересня 2014 року. 01 жовтня 2014 року засудженого ОСОБА_7 було приводом доставлено до інспекції та оголошено попередження, а також змінено дні явки на 1,2,3,4 середу кожного місяця, з чим засуджений був ознайомлений в той же день. Разом з тим, згідно листка реєстрації, ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію 22 жовтня, 05, 12,19,26 листопада 2014 року. З пояснень ОСОБА_7 , які містяться в матеріалах особової справи, вбачається, що він достовірно знав про покладені на нього вироком суду обов`язки, ознайомлений з умовами відбування іспитового строку, йому відомі наслідки порушення невиконання покладених на нього судом обов`язків та відомо про винесення щодо нього двох попереджень з боку інспекції щодо порушення умов відбування іспитового строку.

Пояснення засудженого ОСОБА_7 з цього приводу, зокрема те, що він не з`являвся для реєстрації через те, що знаходився на роботі в м. Києві і не міг приїхати до м. Люботин на реєстрацію, суд відхилив, з тих підстав, що засуджений письмово не повідомляв інспекцію про свою поїздку до м. Києва, а також не надав жодних доказів перебування у м. Києві та неможливості прибуття до м. Люботин.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з рішенням районного суду, 09 травня 2023 року захисник засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали та скасувати ухвалу і відмовити в задоволенні подання начальника Валківського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області про скасування іспитового строку та направлення засудженого в місця позбавлення волі.

При цьому, захисник зазначає, що ухвалу було постановлено без виклику засудженого. Про її прийняття, ОСОБА_7 стало відомо лише 05 травня 2023 року, коли його було затримано на підставі ухвали та ознайомлено з її текстом. Копію ухвали було отримано захисником в приміщенні суду 09 травня 2023 року, про що мається відповідна розписка, а тому, захисник вважає, що строк на апеляційне оскарження даної ухвали від 05 січня 2015 року пропущений з поважних причин та просить його поновити.

З висновком суду захисник не погоджується та вказує на те, що засуджений, знайшовши постійне місце роботи у м. Києві, звертався з відповідною заявою до Валківського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області, в якій зазначав про необхідність зміни місця перебування та прохав про переведення його на облік до КВІ УДПтСУ в м. Києві. Згодом, звернувшись особисто до Валківського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області, отримав відповідь, що його заява розглянута та задоволено, у зв`язку з чим він може переїжджати до Києва та чекати виклику вже з Київського КВІ УДПтС. Переїхавши до м. Києва, ОСОБА_7 жодних викликів від КВІ в м. Києві та від Валківського МРВ КВІ УДПтС не отримував. З того часу постійно проживав та працював в м. Києві, не від кого не ховався. Оскільки іспитовий термін строком в один рік закінчився ще 21 березня 2015 року, ОСОБА_9 не знав, що порушує покладені на нього в 2014 році обов`язки.

При цьому, захисник вказує, шо ОСОБА_7 не мав умислу ухилятися від виконання вироку, оскільки відповідно до листка реєстрації з`являвся на реєстрацію в грудні 2014 року. Крім того, захисник вказує, що на час ухвалення вироку та під час перебування на обліку, ОСОБА_7 був зареєстрований у АДРЕСА_1 . Матеріали справи не містяьть доказів про зміну ОСОБА_7 місця реєстраціє, проте, згідно рапорту інспектора, останній для здійснення контролю за перебуванням ОСОБА_9 , виходив за адресою: АДРЕСА_2 , за якою ОСОБА_7 не знайшов. Після рапорту у всіх подальших документах вказується виключно нова адреса і ця, на думку захисника, неправильна адреса зазначена і в оскаржуваній ухвалі, що на його думку викликає сумнів в неупередженості, так як ОСОБА_7 не був повідомлений про дату та час розгляду подання належним чином.

Крім цього, захисник вказує, що матеріали справи не містять будь-яких негативних даних на характеристику засудженого, а навпаки, засуджений з поважних причин порушував покладені на нього обов`язки, що демонструє, на думку захисника, його намір виправлення без ізоляції від суспільства, а отже, без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на направлення засудженого в місця позбавлення волі. Неявки ОСОБА_9 на реєстрацію були пов`язані з об`єктивними причинами, пов`язані із заздалегідь повідомленою зміною місця роботи та проживання, що унеможливлюють його явку для реєстрації у визначений час і дії засудженого свідчать про відсутність умислу засудженого на ухилення від відбування покарання із випробуванням та контролю за його поведінкою, а тому, вважає, що підстав для скасування іспитового строку та направлення засудженого в місця позбавлення волі немає, у зв`язку з чим просить скасувати вказану ухвалу.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник засудженого підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор вважав необґрунтованими доводи апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Засуджений в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника засудженого, думку прокурора, , перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Московського районного суд м. Харкова від 17 лютого 2014 ОСОБА_7 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнено від відбування покарання з випробуванням на один рік, з покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну проживання, роботи та/або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вирок набрав законної сили 20 березня 2014 року та був направлений судом виконання до Валківського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області.

06 червня 2014 року засуджений ОСОБА_7 був ознайомлений кримінально-виконавчою інспекцією з умовами іспитового строку під підписку та того ж дня були встановлені день явки засудженого на реєстрацію.

26 грудня 2014 року начальник Валківського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області звернувся до суду з поданням скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання, посилаючись на порушення засудженим умов звільнення.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 05 січня 2015 року вказане подання начальника Валківського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області задоволено.

Як вбачається з матеріалів справи, під час постановлення оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 не був присутнім.

Копію вказаної ухвали суду було направлено ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , рекомендованим листом , яка була повернута 24 лютого 2015 у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

09 травня 2023 року, захисником ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга до Люботинського міського суду Харківської області, в якій він просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 05 січня 2015 року, посилаючись на те, що ОСОБА_7 стало відомо про існування вказаної ухвали лише 05 травня 2023 року, під час його затримання на підставі цієї ухвали. В додатках захисником надано ордер на надання правової допомоги ОСОБА_7 від 06 травня 2023 року.

Проте, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості поновити захиснику строк на апеляційне оскарження зазначеної узвали суду, оскільки законодавець не пов`язує дату укладання угоди на надання правової допомоги з можливістю захисником від імені особи, з якою він уклав угоду, подавати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, без клопотання самої особи.

Відповідно до вимог законодавства, а саме п.2 ч.2 ст.395 КПК України, вказана ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, При цьому, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вказано в апеляційній скарзі захисником, ОСОБА_7 не був присутній під час постановлення ухвали і був ознайомлений з оскаржуваною ухвалою 05 травня 2023 року.

В апеляційній скарзі захисник просить від свого імені поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 05.01.2015 року, апеляційна скарга підписана захисником.

При цьому, засуджений ОСОБА_7 сам апеляційної скарги не подавав, однак подав 23 травня 2023 року до апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 05.01.2015 року без самої апеляційної скарги.

В такому випадку, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості розглянути дане клопотання засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки окремо від апеляційної скарги клопотання на поновлення строку не може бути подане. А клопотання захисника, подане від свого імені, в даному випадку, не підлягає задоволенню, оскільки питання про поновлення строку на апеляційне оскарження даної ухвали повинен ініціювати саме засуджений, подавши його разом з апеляційною скаргою.

За таких обставин, колегія суддів відмовляє захиснику в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 05 січня 2015 року, з поверненням захиснику його апеляційної скарги.

При цьому, повернення апеляційної скарги, згідно до положень ч.7 ст.399 КПК України, не перешкоджає повторно звернутися самого засудженого з апеляційною скаргою з одночасним порушенням питання про поновлення пропущеного строку та наданням доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 395, 399, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 05 01 2015 року, постановленої щодо ОСОБА_7 , - залишити без задоволення, відмовивши в поновленні цього строку.

Роз`яснити учасникам, що прийняте рішення не позбавляє права самого засудженого звернутися з клопотанням про поновлення строку із зазначенням причин пропуску цього строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4