ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2406/23 Справа № 184/907/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

16 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року, якою в задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженої вироком Одеського апеляційного суду за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, ОСОБА_7 , відмовлено, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до ухвали Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року, до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 про заміну невідбутої частину строку основного покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді виправних робіт за місцем проживання та роботи з відрахуванням 10% заробітку щомісячно в дохід держави та 20% заробітку щомісячно для виплати потерпілому ОСОБА_8 , або інше покарання, не пов`язане з обмеженням чи позбавленням волі.

В обґрунтування зазначеної заяви захисник ОСОБА_6 посилається на те, що засуджена відбула третину призначеного їй покарання, стала на шлях виправлення, про свідчить зразкова поведінка та характеристика засудженої, вимоги режиму не порушує. Працює швачкою, доручену їй роботу виконує сумлінно. У відносинах з іншими засудженими неконфліктна. У відносинах з представниками адміністрації установи ввічлива. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Дбайливо ставиться до майна установи i предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. Приймає активну участь в житті установи, у програмах виховного впливу та з ініціативою ставиться до виконання господарських робіт. Дотримується вимог пожежної безпеки i безпеки праці. Підтримує родинні стосунки з рідними шляхом побачень, спілкування телефонних розмов, отримує посилки (передачі). Вину у скоєному злочині станом на сьогоднішній день визнає повністю, розкаялась. Також захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_7 спрямовує всі грошові кошти, які вона заробляє у виправній колонії на адресу потерпілого ОСОБА_8 ..

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року, в задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженої вироком Одеського апеляційного суду за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, ОСОБА_7 , відмовлено.

На вказану ухвалу суду захисником ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 рокускасувати та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженої ОСОБА_7 . Зазначає, що суд безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, засуджену ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_9 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та наполягали на її задоволені, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги захисника,дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджена Суворовським районним судом м. Одеси від 07.05.2019 року за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 03 роки. Вироком Одеського апеляційного суду вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.05.2019 року скасовано в частині призначення покарання, визнано винною за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Не відбутий строк покарання становить 2 роки 6 місяців 20 днів.

Ст. 82 КК України встановлено сукупність умов, за яких особам, що відбувають покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі, судом може бути здійснено зазначену заміну:

- засуджена повинна стати на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України);

- засуджена повинна відбути певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину та особи засудженого (ч. 4 ст. 82 КК України).

При цьому, згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

У процесі оцінки ступеня виправлення засудженого створюється можливість з`ясувати ретельне відношення засудженого до вчиненого злочину, факту позбавлення волі, вироку, суду, режиму відбування покарання, праці, до персоналу, колективу засуджених та до свого майбутнього.

Результати оцінки ступеня виправлення кожного засудженого відображаються в щоденнику індивідуальної роботи із засудженим. На основі критеріїв дотримання вимог режиму відбування покарання, поведінки по відношенню до інших засуджених, ставлення до праці, дотримання правил санітарії та гігієни, визначаються такі ступені виправлення засудженого»:

- Засуджений стає на шлях виправлення (засуджений позитивно відноситься до роботи, виконує вимоги режиму і правила внутрішнього розпорядку, позитивно ставиться до виховних заходів, проте, ще не готовий до самосвідомої право слухняної поведінки, а тому потребує контролю з боку представників адміністрації);

- Засуджений став на шлях виправлення (засуджений характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці та навчання, проте, із засудженими адміністрацією установи доцільно проводити відповідну роботу);

- Засуджений довів своє виправлення (засуджений характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці та навчання, не потребує контролю за поведінкою з боку представників адміністрації).

З щоденнику індивідуальної роботи із засудженою ОСОБА_7 вбачається, що ступень виправлення засудженої, визначено на рівні «Засуджена стає на шлях виправлення».

Відповідно до Витягу з протоколу № 09 від 27.04.2023 року засідання Методично-виховної ради ДУ"ПВЦ (№79)", якою розглядалось питання оцінки ступеню виправлення засудженої ОСОБА_7 , було відмовлено в направленні відповідних матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки засуджена лише стає на шлях виправлення.

Колегія суддів вважає, що, оскільки висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, погоджується з висновками суду І інстанції, що засуджена за весь час відбування покарання не має жодного заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджена фактично відбула одну третину покарання із призначеного, а тому, апеляційний суд погоджується з висновками суду І інстанції, що мета виправлення засудженої за вчинення необережного, проте тяжкого злочину, за такий строк не досягнута.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 82 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції, що вимога ст. 82 КК України щодо необхідності досягнення засудженою ступеню виправлення у формі «стала на шлях виправлення» не виконана, що виключає можливість здійснити заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженої ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги адвоката, що під час відбування покарання ОСОБА_7 характеризується лише з позитивної сторони, є необґрунтованими, оскільки самі по собі, за наявністю обставин, встановлених та викладених в ухвалі суду, не є безумовною підставою для застосування до неї процедури заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні, всі доводи апеляційної скарги захисника були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: