Справа № 930/172/22
Провадження №11-кп/801/936/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні за апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 03.08.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2, строк тримання під вартою на 60 днів - до 01.10.2023 року включно, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, яке обґрунтовано тим, що ризики, які були підставою для обрання такого запобіжного заходу існують та не зменшились.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 також подала клопотання про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 03.08.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2, строк тримання під вартою на 60 днів - до 01.10.2023 року включно.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу, якою ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу, постановити нову хвалу про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби з 22.00 год. до 06.00 год. за адресою АДРЕСА_1 , звільнивши обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти.

Свої вимоги обвинувачений обґрунтовує тим, що вказане судове рішення є таким, що постановлено всупереч вимогами КПК України. Суд не врахував, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має неповнолітніх дітей, до притягнення до кримінальної відповідальності офіційно працював. При цьому, апелянт вказує, що клопотання прокурора є необґрунтованим, ризики, на які посилається прокурор, жодним чином не доведені, як і не доведено неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів. Апелянт посилається на те, що н7аявними доказами у кримінальному провадженні не підтверджується перебування ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, думку прокурора з приводу заперечень проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника заперечив, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно ст. 199 КПК України, при вирішенні питання про можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На думку колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції вищезазначені вимоги Закону дотримані не в повному обсязі.

Так, задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 КК України, суд встановив, що на даний час існують ризики, що свідчать про можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд взагалі не обґрунтував, які обставини свідчать про існування встановлених ризиків, крім того, зазначивши у рішенні про те, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від 5 до 10 років, у зв`язку із чим обвинувачений може переховуватися від суду та чинити тиск на свідків та експертів у даній справі.

Обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було обрано ухвалою суду 28.10.2021 та неодноразово продовжувався. 16.02.2023 року ухвалою Немирівського районного суду ОСОБА_8 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В подальшому ухвалою Немирівського районного суду від 09.06.2023 року ОСОБА_8 знову змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

При цьому, вказуючи на необґрунтованість поданого прокурором клопотання, сторона захисту у поданій апеляційній скарзі посилається на наявність у обвинуваченого дружини, яка є інвалідом та неповнолітніх дітей, постійного місця проживання, позитивних характеристик, наявності місця роботи, відсутності судимостей, а також на наявність доказів, які підтверджують, що ОСОБА_8 був в тверезому стані під час ДТП.

Ні клопотання прокурора, ні ухвала суду першої інстанції не містять належних обґрунтувань того, яким чином обвинувачений ОСОБА_8 , у разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту, зможе ухилятись від явки до суду, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи, як він може вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи, що такий запобіжний захід вже застосовувався до ОСОБА_8 .

За таких обставин, враховуючи положення ч. 4 ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх для висновку щодо необхідності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання його під вартою, як і не доведено недоцільності застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам справи що, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів вважає за можливе постановити свою ухвалу, якою вирішити клопотання прокурора частково і застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків.

При ухваленні такого рішення ухвали колегія суддів враховує тривале перебування обвинуваченого у даному кримінальному провадженні під вартою (враховуючи попередні запобіжні заходи) , а також, що останній визнає вину частково, є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, родину, до затримання працював, а також, що матеріали провадження містять докази, що у ОСОБА_8 перебував в тверезому стані під час ДТП.

Крім того, колегія суддів враховує і відсутність зі сторони обвинувачення надання щодо обвинуваченого ОСОБА_8 інших відомостей, які б ставили під сумнів доцільність застосованого відносно останнього запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, а також дані про особу обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку, що на час подальшого судового розгляду справи судом першої інстанції запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на ОСОБА_8 відповідних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 03.08.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2, строк тримання під вартою на 60 днів - до 01.10.2023 року включно, - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора ОСОБА_9 , - задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватись від спілкування із особами, визначеними слідчим у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали Апеляційного суду покласти на органи Національної поліції по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Доставити ОСОБА_8 до місця проживання, де звільнити з-під варти.

Встановити строк дії ухвали Вінницького апеляційного суду до 01 жовтня 2023 року.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4