У Х В А Л А

іменем України

22 червня 2023 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 , якому вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

22.06.2023 старший слідчий СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ОСОБА_4 у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 14.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Таранівка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, вчиненому за наступних обставин:

12.06.2022 близько 10:00 години ОСОБА_5 перебував в приміщенні будинку АДРЕСА_2 разом із своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де спільно вживали алкогольні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час якої у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на протиправне заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_5 того ж дня та часу, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні зали вище зазначеного будинку, діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого умислу, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, з силою, наніс останньому один удар ліктем правої руки в обличчя ОСОБА_11 та не менше чотирьох ударів обутою ногою в ділянку тулубу останнього, чим спричинив останньому: закриту травму черевної порожнини, травматичний розрив магаколон (травматичні порушення кишечнику), що ускладнилось в своїй течії розвитком внутрішньочеревної кровотечі, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя згідно п. 2.1.3. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.

13.06.2023 потерпілого ОСОБА_11 госпіталізовано до КНП "Харківська обласна клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова", де йому було надано невідкладну медичну допомогу.

15.06.2023 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення слідчий у клопотанні посилалася на відомості протоколів слідчих дій та висновок судово-медичної експертизи.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважав, що є підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.

З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутації підозрюваного, відсутністю в нього місця роботи, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, вважав, що запобіжний захід щодо ОСОБА_5 необхідно обрати - домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово.

Під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 наполягали на його задоволенні, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, та наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував своєї причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення та не заперечував проти застосування у відношенні нього запобіжного заходу - домашнього арешту.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно до частин 1-4, 6 статтею 176 Кримінального процесуального кодексу України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частин 1-5, 7 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, відповідно з якою йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Також, досліджені відомості щодо відсутності у підозрюваного постійної роботи, та взято до уваги, що він вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України, а також 13.03.2023 у відношенні нього було закрито кримінальне провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Наявність перелічених обставин свідчить про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1-3 частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, тому клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу - домашнього арешту підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на підозрюваного ОСОБА_5 належить покласти обов`язок прибувати до слідчого відділення відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області або до суду за кожною вимогою або повідомляти про неможливість прибуття.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 309 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт, із забороною цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати до слідчого відділення відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області або до суду за кожною вимогою або повідомляти про неможливість прибуття.

4. Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на відділ поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

5. Строк дії ухвали - два місяці, але в межах строку досудового розслідування, передбаченого статтею 219 Кримінального процесуального кодексу України.

6. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1