УХВАЛА

14 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 737/641/20

провадження № 51-5084 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушила питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, п. 5. ч. 2 зазначеної статті.

Відповідно до вимог ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Вказаних приписів кримінального процесуального закону захисникналежним чином не виконала.

Так, у своїй касаційній скарзі захисник вказує, що судом було не повно досліджено докази та не повно надано їм оцінку, не з`ясовано всі обставини справи та вчинення правопорушення, а тому прийняте щодо ОСОБА_5 рішення є надто суворим та при призначені йому судом покарання не було застосовано положення ст. 69 КК, яка на думку захисника мала бути застосована.

Відповідно до положень ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім передбачених цією статтею випадків, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, вказані вище доводи захисника не можуть бути підставами для обґрунтування необхідності застосування положень ст. 69 КК при призначені покарання ОСОБА_5 .

Всупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Так, за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд в суді першої чи апеляційної інстанції, або закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Натомість, у касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року, разом з цим визнати винним ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК у вигляді 4 років позбавлення волі, а відтак зазначена вимога захисника не відповідає положенням ст. 436 КПК.

Вказане позбавляє можливості встановити позицію захисника щодо результатів касаційного розгляду.

За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3