ЄУН № 336/2322/23
провадження № 1-кп/336/614/2023
ВИРОК

іменем України

25 липня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001898 від 02 грудня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Запоріжжя, громадянки України, має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

встановив:

16 листопада 2022 року, у період часу з 19 годині 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою його реалізації, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений в Україні на підставі указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, упевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що її дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон «ZTE Blade V30 4/128 GB», в корпусі синього кольору, вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1070-22 від 13.12.2022, виконаного судовим експертом Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, складає 5526 гривень 42 копійки, який належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , разом із викраденим мобільним телефоном, покинула місце вчинення злочину, та розпорядилась ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на зазначену вище суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину в інкримінованому злочині при обставинах викладених в обвинувальному акті визнала повністю, пояснила, що 16 листопада 2022 року, ввечері вона перебуваючи за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 , викрала в приміщенні його квартири мобільний телефон «ZTE Blade V30 4/128 GB», в корпусі синього кольору, вартість якого, складає 5526 гривень 42 копійки, який належить потерпілому. В подальшому розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, а саме продала його для того, що забезпечити їх спільну дитину. В вчиненому розкаялася, відшкодувала потерпілому вартість викраденого майна.

Показання обвинуваченої є логічними та послідовними узгоджуються з обставинами викладеними в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 , в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням документів щодо судових витрат та речових доказів, матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої та досудової доповіді.

При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_3 , вірно розуміє зміст обставин провадження і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченої, суд дійшов висновку, що вина у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також судом враховується інформація, що міститься в досудовій доповіді, що відповідає положенням ст. 314-1 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до тяжкого злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_3 , вину визнала повністю, розкаялася у вчиненому, раніше не судима, вперше притягається до відповідальності, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відшкодувала потерпілому вартість викраденого майна, що підтверджується відповідними фіскальними чеками про переказ грошових коштів ОСОБА_6 в розмірі 4500,00 грн. та 1027,00 грн.

Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

На думку органу пробації, з урахуванням обставин викладених в досудовій доповіді, вважає за можливе виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи те, що обвинувачена вину у вчиненому визнала повністю, пояснила про обставини вчинення кримінального правопорушення, щиро розкаялася, раніше не судима, дані про її особу, спосіб життя, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відшкодувала потерпілому вартість викраденого майна, прокурор просив призначити покарання у виді позбавлення волі на п`ять років з застосуванням іспитового строку два роки, сторона захисту просила призначити мінімальне покарання передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, з застосуванням іспитового строку один рік. Враховуючи всі обставини справи та позицію учасників вказаного кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої.

До обвинуваченої під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

В даному кримінальному провадженні залучались експерти, внаслідок чого наявні процесуальні витрати на проведення експертизи, а саме проведено: судову товарознавчу експертизу № 1070-22 від 13.12.2022 вартість якої становить 755,08 грн.

Суд, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, стягує з обвинуваченого на користь держави, документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ст. 374 ч.4 п.2 КПК України у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

В матеріалах кримінального провадження є документальне підтвердження, що процесуальні витрати на проведення експертизи становлять 755,08 грн.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395, 532 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, а саме: судову товарознавчу експертизу № 1070-22 від 13.12.2022 вартість якої становить 755,08 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

Речові докази: диск для лазерних систем зчитування формату СD-R, об`ємом 700 МB «Videx» на якому записано один відеозапис з камер відеоспостереження, розташованої у приміщенні ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1