Березівський районний суд Одеської області
12.07.2023
Справа № 494/535/20
Провадження № 1-кп/494/34/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуюючого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференція в залі суду в місті Березівка Одеської області матеріали кримінального провадження №0000072 стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Березівка Одеської області, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимою - в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),-

ВСТАНОВИВ:

23.01.2020 року приблизно о 16.45 годині ОСОБА_7 за попередньою змовою з особою, матеріали якої виділені в окреме провадження (далі - ОСОБА), з метою крадіжки чужого майна, прийшла до магазину «ЄВА» №497» ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: вул. М.Грушевського 2а, м. Березівка Одеської області, де перебуваючи в торговому залі зазначеного магазину, визначили об`єктом свого злочинного посягання косметичні та парфумні вироби. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 діючи умисно, протиправно, за попередньою змовою з ОСОБОЮ, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи впевненою, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та викрити їх злочинні дії ніхто не зможе, скориставшись вільним доступом до товару, таємно викрала шампунь «Глісс Кур» вартістю 56.92 грн, професійний набір тіней «Ламель» вартістю 53, 30 грн, спрей 150 мл «Естіма двохфазний», вартістю 21.70 грн; баттер для тіла MAY bodi, вартістю 18.80 грн; олію для масажу 200 мл MAY bodi, вартістю 29.55 грн; кокосову олію MAY bodi, вартістю 17.30 грн, маску для обличчя MAY bodi, вартістю 11.14 грн, туалетну воду «Серджіо Таккіні Фентезі» , вартістю 237.83 грн, туалетну воду «Ентіні Лавлі Флаверс Тестер» вартістю 11.15 грн. З викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили ТОВ «РУШ» магазин «ЄВА №497» матеріальну шкоду на загальну суму 457 гривень 69 коп.

На розгляд суду досудовим слідством винесено обвинувачення ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Представник потерпілого в судове засіданні 12.07.2023 року не з`явився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Водночас, у матеріалах справи міститься заява від 08.10.2020 року про розгляд справи за їх відсутності та призначити покарання згідно чинного законодавства України (а.с.45).

Суд, виконуючи вимоги ст.325 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України), заслухав думку учасників судового провадження щодо проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду, та можливість за її відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілого з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

Судом встановлено, що з урахуванням обвинувачення, внесеного на розгляд суду, вказаними умисними діями ОСОБА_7 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинила злочин передбачений частиною другою статті 185 КК України.

Відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КПК України), з урахуванням того, що усі сторони просили суд про однаковий порядок дослідження доказів, що полягав у дослідженні пояснень обвинувачених та письмових характеризуючих доказів, наданих суду та за відсутності заперечень сторін, з урахуванням розуміння сторін обставин справи, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам правові наслідки таких їх дій про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити вирок в апеляційному порядку з підстав не встановлення обставин, доказів про які суду сторони не надали, суд задовольнив вказані клопотання і встановив порядок дослідження доказів, про який просили сторони.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачена та її законний представник ОСОБА_5 правильно розуміють зміст наданих їй прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України та надала суду пояснення про те яким чином нею було скоєно кримінальне правопорушення, що вона щиро розкаюється у вчинені кримінального правопорушення та просила суд призначити їй найменш суворе покарання.

Суд також враховує надану досудову доповідь центру пробації відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вказує про можливість виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі на певний.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до статті 65 КК України та враховуючи вимоги статті 485 КПК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченої, яка характеризується за місцем мешкання посередньо, є неповнолітньою особою, а також те, що ОСОБА_7 раніше не судима.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить : щире каяття; вчинення злочину неповнолітнім; добровільне відшкодування завданого збитку.

На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким вони скористались.

Обставин, які обтяжують обвинуваченій покарання згідно статті 67 КК України відносно ОСОБА_7 не встановлено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 у вироку суд обговорює питання призначення покарання. Так, державний обвинувач просив суд призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за частиною другою статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 з урахуванням статті 104 КК України звільнити її від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік із покладанням обов`язків передбачених статтею 76 КК України.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Разом з цим, суд при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки вона визнала свою вину у інкримінованому їй злочині, надала показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, «що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченої яка є неповнолітньою, тяжкості вчиненого нею злочину, розмір завданого збитку, позицію державного обвинувача та самої обвинуваченої, її законного представника та захисника, з врахуванням ставлення обвинуваченої до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що вона щиро розкаялася у скоєному, визнала свою провину, усвідомила протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого злочину, відшкодувала збитки потерпілому, з урахуванням досудової доповіді органу пробації, суд доходить висновку про необхідність призначення покарання за частиною другою статті 185 КК України у 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та покладанням відповідних обов`язків.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати на експерта відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Суд також вважає, що речові докази по кримінальному провадженню №0000072, а саме: фрагмент відеозапису з камер відеоспостереження магазину «ЕВА№497» ТОВ «РУШ» на CD-R Verbatim 700 mb- залишити при матеріалах кримінального провадження №0000072.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України, ч. 2 ст. 185 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України, з урахуванням положень ст.104 КК України: звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 не застосовувалися.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати на експерта відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000072, а саме: фрагмент відеозапису з камер відеоспостереження магазину «ЕВА№497» ТОВ «РУШ» на CD-R Verbatim 700 mb - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000072.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подачі апеляції - з моменту винесення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1