Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/902/23
Провадження № 1-кп/332/172/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого: судді: ОСОБА_1 ,

секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який проходить військову службу за мобілізацією на посаді навідника зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.11.2022 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 17 000,00 грн (штраф сплачено 25.07.2023),

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецькою взводу 3 стрілецької роти, 30.08.2022 в умовах воєнною стану, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення статутних вимог, без поважних причин, не з`явився з лікувального закладу до місця тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 на території АДРЕСА_2 та був відсутній в місці несення військової служби до 17.01.2023.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному висновку. Зазначив, що під час несення служби він захворів, у зв`язку із чим проходив лікування у військовому шпиталі. Коли виписали з медичного закладу у серпні 2022 року, повинен був повернутися до військової частини, однак оскільки почував себе погано, продовжив лікування самостійно. Повернувся в розташування частини у січні поточного року. Щиро кається у скоєному.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу з лікувального закладу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином;

- дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно службової характеристики зарекомендував себе як грамотний, спокійний військовослужбовець, здатний визначити головні напрямки в роботі, однак є випадки вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів;

- обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття, з`явлення із зізнанням, приймання участі у відсічі збройної агресії рф;

- обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України, на підставі та умовах, визначених у цій статті суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою раніше судимою, про те покарання за попереднім вироком у вигляді штрафу сплатив, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному злочині, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, приймав активну участь у відсічі збройної агресії рф, з приводу інкримінованого злочину добровільно звернувся із явкою з повинною до правоохоронних органів.

Зазначені обставини, на переконання суду, пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а тому у відповідності до положень ст.69 КК України вони дають суду законні підстави для можливості призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 407 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Суд відзначає, що редакція ст.69 КК України, станом на день постановлення даного рішення суду, виключає можливість її застосування, при призначенні покарання за ст. 407 КК України. Проте даний злочин ОСОБА_6 вчинено в серпні 2022 року, до внесення відповідних змін до ст. 69 КК в січні 2023 року. Тому, з огляду на положення ст. 5 КК України, призначення обвинуваченому покарання у цій справі із застосуванням ст. 69 КК узгоджується з нормами кримінального закону.

Відповідно до ст. 62 КК України,покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його бажання чесно та сумлінно продовжувати захищати державу від збройної агресії рф, суд вважає за доцільне застосувати положення ст. 62 КК України та замінити ОСОБА_6 позбавлення волі на триманням у дисциплінарному батальйоні.

Таке покарання, на переконання суду, за своїм розміром буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень, справедливим та таким, що не суперечить ст. 65 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України, замінити призначене ОСОБА_6 позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня його поміщення до дисциплінарного батальйону.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1