Справа № 496/1144/23
Провадження № 1-в/496/109/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

17 травня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна та клопотання прокурора про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000015 від 17.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна та клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000015 від 17.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив скасувати арешт майна, а саме з 5100 доларів США в кількості 51 купюри. Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.09.2022 р. у справі №761/17608/22 було задоволено клопотання старшого слідчого-криміналіста 2 відділу слідчого управління ГУ СБ України в АР Крим про арешт майна поданого в рамках кримінального провадження № 0000397 в частині накладення арешту на грошові кошти вилучені під час проведення обшуку 30.08.2022 р. на підставі ухвали слідчого судді у житловому приміщенні (домоволодінні) за адресою: АДРЕСА_1 , який належить нa праві приватної власності ОСОБА_7 , Матеріали кримінального провадження за № 0000015 від 17.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України було виділено в окреме провадження, вироком Біляївського районного суду Одеської області від 27.02.2023 року затверджено угоду про визнання винуватості та призначено покарання ОСОБА_6 , однак вироком суду не вирішено питання речових доказів кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_5 зазначає, що будинок, в якому були вилученні грошові кошти належить на праві власності ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу від 05.07.2005 року, а грошові кошти належать ОСОБА_4 , який є чоловіком власниці будинку та у відповідності ст. 160 СК України є співвласником будинку. Крім того, зазначенні кошти у розмірі 5100 доларів США в кількості 51 купюр, були обміняними ОСОБА_4 на гривні, що були знятими з його рахунку, що підтверджується виписками по рахунку в АТ КБ «Приват банк».

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про знята арешту з 5100 доларів США в кількості 51 купюр, оскільки вироком суду від 27.02.2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 6 ст . 111-1 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 (п?яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, а отже ці кошти підлягають конфіскації в дохід держави. Крім того, згідно протоколу обшуку, де були вилученні грошові кошти, обшук було проведено в кімнаті засудженого ОСОБА_6 .

Також, прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000015 від 17.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України та конфіскувати в дохід держави речі, що були арештованими в даному кримінальному провадженні.

Ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, клопотанням адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , клопотанням та запереченнями прокурора, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.01.2023 року до ЄРДР внесено кримінальне провадження № 0000015 - підозрюваний ОСОБА_6

29.03.2023 року виділено кримінальне провадження № 0000397, один із підозрюваних ОСОБА_6 .

Під час обшуку проведеного 30.08.2022 року у будинку: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено майно, в тому числі грошові кошти в іноземній валюті номіналом 100 доларів США в кількості 51 купюра на загальну суму 5 100 доларів США та згідно постанови старшого слідчого-криміналіста від 30.08.2022 року визнано речовими доказами.

Будинок за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2005 року належить ОСОБА_7 , чоловіком якої згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 - є ОСОБА_4 .

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

На підтвердження належності вилучених грошових коштів ОСОБА_4 до клопотання надано виписку по картці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , згідно якої в період з 02.03.2022 року по 27.08.2022 року було знято кошти у розмірі близько 156 000 грн., що за ставками НБУ складало 5 331 доларів США.

На аркуші № 6 протоколу обшуку будинка за адресою: АДРЕСА_1 від 30 серпня 2022 року у присутності понятих, ОСОБА_6 заявив та написав особисто про це в протоколі, що вилучені грошові кошти у сумі 5100 доларів США належать його батькам, що при обшуку повідомили також вони, та заначили, що це підтверджується відповідними СМС, скриншотами виписок з Приватбанку (а.с.137-143).

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що вилученні під час обшуку 30.08.2022 року грошові кошти в іноземній валюті номіналом 100 доларів США в кількості 51 купюра на загальну суму 5 100 доларів США є власністю заявника ОСОБА_4 , оскільки докази надані суду дозволяють стверджувати, що ОСОБА_4 мав доходи, для купівлі вказаної кількості валюти.

В той же час, прокурор не довів, що ОСОБА_6 засуджений по справі, отримав зазначені кошти або від злочинної діяльності за яку він засуджений, або це інший легальний дохід до затримання, на якій би він мав можливість придбати валюту у зазначеної сумі.

Суд звертає увагу, що в особистих даних ОСОБА_6 про визнання винуватості та в обвинувальному акті щодо нього, взагалі не зазначається, що він працює.

Вирішуючи питання про скасування арешту та повернення грошових коштів, суд перш за все має переконатись, чи доведено поза розумним сумнівом стороною, що зазначені кошти належать засудженому - ОСОБА_6 . Розглянувши клопотання та дослідивши докази, суд переконався, що стороною обвинувачення не доведено належності грошових коштів засудженому - ОСОБА_6 .

Вироком суду від 27 лютого 2023 року було затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 31 січня 2023 року між прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 . ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 6 ст . 111-1 КК України та призначено покарання узгоджене сторонами із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 6 ст. 111-1КК України у вигляді 5 (п?яти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

З матеріалів провадження вбачається, що на момент розгляду вказаного клопотання відсутні відомості про те, що ОСОБА_4 причетний до вчинення кримінального правопорушення по кримінальному провадженню, в рамках якого був накладений арешт, чи йому повідомлено про підозру, він є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільна небезпечне діяння, чи є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна. При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно із ч. ч. 6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

З урахуванням вище наведеного, суд дійшов висновку, що справді, за вказаних у клопотанні обставин, подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту буде негативним чином порушувати право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що не зважаючи на наявність правових підстав для накладення арешту, наразі продовження застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження буде невиправдано порушувати право особи на мирне володіння майном, так як власник автомобіля немає процесуального статусу у даному провадженні.

Відтак, залишення в дії застосованого до цього майна заходу забезпечення кримінального провадження порушує право власності на нього та є невиправданим інтересами досудового розслідування втручанням у право володіння, користування та розпорядження вказаним майном їх правомірним володільцем. За таких обставин його арешт підлягає скасуванню.

Що стосується клопотання, прокурора, то судом встановлено, що з урахуванням відсутності на момент ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд питання про долю речових доказів, відповідно до ст. 100 КПК України не вирішив, оскільки у суду були відсутні відповідні відомості про накладені арешти.

Розділом VIII КПК України врегульовано порядок виконання судових рішень.

Відповідно до ст.374 КПК України при ухваленні вироку суд вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Статтею 537 КПК України визначено питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, зокрема інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. (Пункт 14 цієї статті).

Згідно з ч. 9 ст. 539 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

При ухваленні вироку суд не вирішив питання щодо речових доказів, оскільки суду не було надано ухвали про накладання арешту на таке майно.

Так, прокурором до клопотання про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000015 від 17.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України додано ухвалу суду про арешт майна у справі № 761/17608/22, провадження № 1/кс/761/9810/2022, якою було накладено арешт у кримінальному провадженні №0000397 від 29.03.2022 р. на майно, вилучене 30.08.2022 під час проведення обшуку у житловому приміщенні (домоволодінні) за місцем проживання підозрюваного громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- Мобільний телефон марки «Xiaomi» модель Redmi 6А, серійний номер IMEI: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ;

- Ноутбук марки «НР» серії: НОМЕР_5 , productD2G68EA#ACB;

- Ноутбук марки «ASUS» серійний номер: K56CM - XX169H;

- Флеш носій інформації TOSHIBA 16GB: 1207BB1481L2NMK;

- Сім карта мобільного оператора «Lifecell», сім карта мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 , сім карта мобільного оператора НОМЕР_7 , сім карта мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_8 ;

- Блокнот з чорновими записами - 2 одиниці;

- Лист А4 з чорновими записами - 1 шт;

- Сім карта мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_9 ;

- Банківська карта «Ощадбанк» НОМЕР_10 ;

- Банківська карта «Укрсиббанк» НОМЕР_11 ;

- Банківська карта «Приватбанк» НОМЕР_12 ;

- Грошові кошти в іноземній валюті номіналом 100 доларів США в кількості 51 купюра на загальну суму 5 100 доларів США.

З огляду на зазначене вище, суд в порядку ст. 100 КПК України, вирішуючи питання про долю речових доказів і документів, вважає можливим задовольнити клопотання прокурора частково, оскільки грошові кошти в іноземній валюті номіналом 100 доларів США в кількості 51 купюра на загальну суму 5 100 доларів США підлягають поверненню його власнику.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Крім того, суд вважає, що для вирішення питання скасування арешту майна та вирішення долі речових доказів та документів в порядку ст. 100 КПК України, необхідно скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.09.2022 р. у справі №761/17608/22.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.09.2022 р. у справі №761/17608/22, про арешт майна поданого в рамках кримінального провадження № 0000397 в частині накладення арешту на грошові кошти вилучені під час проведення обшуку 30.08.2022 р. на підставі ухвали слідчого судді у житловому приміщенні (домоволодінні) за адресою: АДРЕСА_1 , який належить нa праві приватної власності ОСОБА_7 , в розмірі 5100 доларів США в кількості 51 купюри.

Повернути ОСОБА_4 5100 доларів США в кількості 51 купюри.

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про вирішення питання щодо речових доказів - задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.09.2022 у справі №761/17608/22, провадження 1-кс/761/9810/2022 та в порядку ст. 100 КПК України вирішити питання речових доказів, а саме:

- Ноутбук марки «НР» серії: 5CD2523QGK, productD2G68EA#ACB - конфіскувати в дохід держави;

- Мобільний телефон марки «Xiaomi» модель Redmi 6А, серійний номер IMEI: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 - конфіскувати в дохід держави;

- Флеш носій інформації TOSHIBA 16GB: 1207BB1481L2NMK - конфіскувати в дохід держави;

- Ноутбук марки «ASUS» серійний номер: K56CM - XX169H - конфіскувати в дохід держави;

- Сім карта мобільного оператора «Lifecell», сім карта мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 , сім карта мобільного оператора НОМЕР_7 - знищити;

- Блокнот з чорновими записами - 2 одиниці - знищити;

- Лист А4 з чорновими записами - 1 шт. - знищити;

- Банківська карта «Ощадбанк» НОМЕР_10 - повернути власнику;

- Банківська карта «Укрсиббанк» НОМЕР_11 - повернути власнику;

- Банківська карта «Приватбанк» НОМЕР_12 - повернути власнику.

В частині конфіскації грошових коштів в іноземній валюті номіналом 100 доларів США в кількості 51 купюра на загальну суму 5100 доларів США клопотання прокурора залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Біляївський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали складено та оголошено 22.05.2023 р. о 09:30 годині в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області (зал судових засідань 13).

Суддя ОСОБА_1