ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/13693/23

Провадження № 11-кп/4820/535/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування 28 грудня 2022 року за № 0003138 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Хмельницької окружної прокуратури міста Хмельницького на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2023 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, із професійно-технічною освітою, не одружену, маючу на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судиму,

на підставі ст. 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження № 0003138 від 28 грудня 2022 року закрито

Питання стосовно речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Накладений ухвалою слідчого судді від 28 грудня 2022 року арешт на транспортні засоби - скасовано.

Процесуальні витрати у справі віднесено на рахунок держави.

За ухвалою суду, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що вона 27 грудня 2022 року близько 11 год. 36 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai» моделі «Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на 246 км автодороги М-30 сполученням «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине», поблизу села Кудринці Хмельницького району Хмельницької області зі сторони м. Хмельницького в напрямку смт Війтівці, в порушення вимог п.п. 10.1., 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, діючи недбало та необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була та могла їх передбачити, проявила крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, маючи технічну можливість запобігти події, а саме не переконалась в безпечності виконання маневру, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості, щоб мати змогу контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впоралась з керуванням, виїхала на зустрічну смугу руху та допустила зіткнення лівою боковою частиною автомобіля «Hyundai» моделі «Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , із лівою боковою частиною спеціалізованого вантажного транспортного засобу марки «ГАЗ-5312», д.н.з. НОМЕР_2 , який під керуванням ОСОБА_8 рухався на зустрічній смузі руху зі сторони смт Війтівці у напрямку м. Хмельницького, після чого автомобіль марки «Hyundai» моделі «Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в некерованому стані по центру проїзної частини автодороги М-30 допустив зіткнення з автомобілем марки «Suzuki» моделі «SX4», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , а останній в свою чергу допустив зіткнення із автомобілем марки «Ореl» моделі «Insignia», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_10 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху, пасажирка керованого нею автомобіля марки «Hyundai» моделі «Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, лінійних переломів латеральної стінки лівої орбіти, лівої виличної дуги, усіх стінок лівої гайморової пазухи зі зміщенням перелому кісток лівої орбіти, підшкірної гематоми нижньої та верхньої повіки лівого ока, субкон`юктивального крововиливу лівого ока, забійної рани м`яких тканин лівої лобно-скроневої ділянки голови, які по своєму характеру, в своїй сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, в частині вирішення питання стягнення процесуальних витрат скасувати. Постановити нову, якою стягнути процесуальні витрати у сумі 10983 грн. 72 коп. за проведення експертиз з ОСОБА_6 на користь держави. Акцентує увагу, що висновки місцевого суду про покладення таких витрат на рахунок держави є необґрунтованими, оскільки закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 відбулося з нереабілітуючих підстав, що в силу вимог закону не звільняє її від сплати процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену, яка заперечувала проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, дослідивши дані про вартість судових витрат у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та доводів апеляційної скарги, доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, підстави її звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження при зазначених в ухвалі місцевого суду обставинах не оскаржується, як і не оспорюється кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 286 КК України, а тому в силу вимог ст. 404 КПК України не перевіряється.

При цьому колегія суддів вважає, що доводи прокурора про помилкове покладення місцевим судом, судових витрат у кримінальному провадженні на рахунок держави, заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує вироком або ухвалою суду.

Процесуальні витрати складаються в тому числі із витрат пов`язаних із залученням експертів, що є в даному випадку.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою, тобто з нереабілітуючих підстав.

У разі згоди особи на закриття кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме особа, відносно якої закрито кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження на нереабілітуючих підставах і застосування до обвинуваченої більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє останню від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз на що місцевий суд уваги не звернув.

Враховуючи вказані вимоги закону, підстава для закриття провадження не реабілітує ОСОБА_6 і не звільняє її від процесуальних витрат за проведення експертиз, без яких і саме примирення та звільнення від кримінальної відповідальності не було б можливим.

Разом з тим, в матеріалах провадження відсутнє документальне підтвердження витрат на проведення авто-технічної експертизи № СЕ-19/102-23/6996-ІТ від 17 квітня 2023 року, не надано таких доказів і прокурором в процесі апеляційного розгляду, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат в цій частині.

З урахуванням зазначеного, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, рішення місцевого суду в частині вирішення процесуальних витрат підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2023 року, в частині стягнення процесуальних витрат, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь державного бюджету за кодом класифікації доходів «Інші надходження» витрати за проведення інженерно-технічних експертиз № СЕ-19/123-22/220-ІТ від 16.01.2023 року в сумі 3020 грн. 48 коп., № СЕ-19/123-23/2914-ІТ від 05.04.2023 року в сумі 1510 грн. 24 коп., № СЕ-19/123-23/2918-ІТ від 31.05.2023 року, в сумі 2390 грн. 00 коп., № СЕ-19/123-23/2916-ІТ від 25.05.2023 року, в сумі 2390 грн. 00 коп., а всього 9 310 грн. 72 коп.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3