ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні надані матеріали справи у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000451 від 04.09.2023 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання слідчого СВ ВП № 1 (м. Сторожинець) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 - задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, з середньо освітою, на утриманні якого перебуває одна неповнолітня дитина, в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» на строк до 03 жовтня 2023 року включно.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, тяжкість злочину, в якому він підозрюється, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного та прийшов до висновку про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки слідчим доведено, що підозрюваний може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

ЄУНСС: 723/3976/23 Слідчий суддя: ОСОБА_9

Номер провадження: 11-сс/822/240/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до його довірителя запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що районний суд не перевіривши клопотання слідчого в частині наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, належним чином не мотивувавши своє рішення, зазначив в ухвалі про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, сховати, знищити, спотворити речі, впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення,.

Стверджує, що районним судом не враховано ті обставини, які свідчать про зменшення ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , а також про відсутність таких ризиків.

Вважає, що слідчим в клопотанні та наданих до нього матеріалів не надано достатньо обґрунтованих доказів щодо підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Звертає увагу суду на те, що до клопотання не долучено жодного належного та допустимого доказу щодо насильницьких дій ОСОБА_7 щодо потерпілої, навіть її допиту чи будь-яких інших доказів, які б свідчили про насильницький статевий акт тощо.

При цьому зазначає, що його підзахисний має постійне місце проживання, на даний час не є судимою особою, має добру репутацію за місцем проживання, в колі своїх знайомих та друзів, утримує неповнолітню дитину, допомагає батькам.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Також не надходила на адресу апеляційного суду і особиста заява від підозрюваного ОСОБА_7 про бажання бути присутнім при апеляційному розгляді апеляційної скарги його захисника.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника підозрюваного - ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, прокурора ОСОБА_5 , яка просила ухвалу районного суду, як законну залишити без змін, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органи досудового слідства підозрюють ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 (дванадцяти) років, а в матеріалах справи є достатньо доказів для його обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

При цьому з оскаржуваної ухвали судовою колегією апеляційного суду було встановлено, що слідчий суддя дослідив клопотання слідчого, погоджене прокурором, і матеріали, які його обґрунтовують, врахував рівень обґрунтованості підозри, доведеність існування ризиків, обставини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим та прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у повній мірі зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо ОСОБА_7 обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "IlgarMammadov v. Azerbaijanп. 88", "Erdagoz v. Turkeyп. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

На початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів. Тому доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного, щодо не вчинення його підзахисним будь-яких протиправних дій та відсутність обґрунтованої підозри, апеляційним судом з цих підстав не приймаються, як і те, що покази потерпілої та свідків є надуманими.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що долучені до клопотання та були враховані слідчим суддею, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування таких доказів достатньо для встановлення зв`язку підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

За наведених обставин, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри є декларативними та безпідставними.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що долучені до клопотання слідчого докази, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрюваний ОСОБА_7 можливо вчинив інкримінований йому злочин. Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Стороною захисту не наведено фактів та не долучено доказів, які очевидно та об`єктивно спростовували б версію органу досудового розслідування щодо обставин кримінального провадження, викладених в повідомлені про підозру, а остаточна оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, та оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального судового рішення.

Із врахуванням вищенаведеного та вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя виніс законне та обґрунтоване рішення, обравши ОСОБА_7 саме такий запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

А тому, на думку колегії суддів, необґрунтованими є посилання апелянта на те, що ухвала слідчого судді є незаконною.

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та зазначених в клопотанні слідчого, то колегія суддів вважає, що їх наявність доведена матеріалами кримінального провадження.

Також колегією суддів береться до уваги обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема, особу підозрюваного, який в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимий, його вік, відсутність міцних соціальних зв`язків, стан його здоров`я, відсутність будь яких фізичних чи психічних вад, відсутність офіційного місця роботи та постійного джерела доходу для життя, а тому існує велика вірогідність вчинення ним нових злочинів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на тяжкість кримінально караного діяння у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та обставини його вчинення, а також обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення, покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту їх не спростовують та жодним доказом в судовому засіданні апеляційної інстанції не підтверджуються.

Із урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про те, що слідчим суддею було вірно враховано усі ці обставини і вірно зроблено висновок про наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та санкцію інкримінованої статті, відсутність альтернативної міри покарання за учинення даного злочину, відсутність стійких соціально-стримуючих факторів); сховати, знищити, спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (оскільки слідством не встановлено місце знаходження всіх особистих речей потерпілої, які мають значення для досудового розслідування); незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні (оскільки відомостями та іншими обставинами, що підлягають доказуванню, володіє саме потерпіла, та свідки, які є його знайомими, а тому з метою зміни показів на користь підозрюваного він може впливати на останніх); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється (оскільки підозрюваний не має постійного місця роботи та джерела доходу для життя, має схильність до антисоціального способу життя, порушення громадського порядку та до протиправної діяльності).

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Наведені вище докази, на думку колегії суддів, свідчать про те, що будь-які інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України та зазначених у клопотанні слідчого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також районний суд, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, обґрунтовано не визначив підозрюваному, як альтернативну міру запобіжного заходу - заставу, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Апелювання сторони захисту про наявність достатніх підстав, які б свідчили про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, як і посилання на те, що слідчим суддею не враховано всіх даних про особу підозрюваного, суперечать матеріалам кримінального провадження та встановленим обставинам, викладеним в ухвалі.

Прохання захисника підозрюваного в поданій апеляційній скарзі про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованим, оскільки слідчим суддею, при обранні основного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Твердження апелянта про те, що ризик переховування його підзахисного від органу досудового розслідування та суду не може ґрунтуватись виключно на підставі його підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину та суворості можливого покарання в разі доведення його винуватості в суді, є надуманим, оскільки визнаючи доведеним вказаний ризик, суд першої інстанції врахував не тільки зазначене апелянтом, але й особу підозрюваного, його моральні якості, матеріальне становище, соціальні зв`язки.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень статтей 177-178 КПК України, статтей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційних скарг є безпідставними і їх необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, без змін.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 404, 405, 407, 422, 423 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного - ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2023 року, якою клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задоволено та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 03 жовтня 2023 року, включно без визначення застави без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

____________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3