Провадження № 1-кс/204/2948/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000915, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023 року, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.140, ч.3 ст. 3211 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000915, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023 року, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.140, ч.3 ст. 3211 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділенням відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000915 від 11.08.2023 за ознаками складів кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 321-1 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 11.08.2023 до ЧЧ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов матеріал про те, що Дніпропетровська обласна військова адміністрація повідомляє про виникнення побічної дії при використанні лікарського засобу пацієнтам в КНП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» ДМР, що призвело до виникнення важких ускладнень у хворих.

За вказаним фактом 11.08.2023 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000915, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України.

У ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000915 від 11.08.2023 за ч. 2 ст. 140 КК України за фактом неналежного виконання професійних обов`язків медичними працівниками, що спричинило смерть неповнолітнього встановлено, що в діях медичного персоналу КП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» ДМР, постачальників лікарських засобів, а також їх виробників, вбачаються ознаки, виготовлення, придбання, перевезення, зберігання з метою збуту завідомо фальсифікованих лікарських засобів.

За вказаним фактом 11.08.2023 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000147, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.321-1 КК України.

18.08.2023 року кримінальні провадження №№ 0000915 та 0000147 об`єднані в одне провадження, об`єднаному кримінальному провадженню присвоєний реєстраційний номер 0000915.

21.08.2023 року в період часу з 12 години 56 хвилин до 14 години 11 хвилин, відповідно ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2023 року проведено обшук приміщення ОКП «Фармація», що розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 171, в ході якого було виявлено та вилучено: копія Статуту обласного комунального підприємства «Фармація» на 35 аркушах;оригінал договору поставки № 9 від 03.01.2023 року на 7 аркушах;оригінал договору поставки № 21 від 04.01.2023 року, сертифікат якості № 1794 на 6 аркушах;видаткова накладна № БА-Рн-0000071 від 24.01.2023 року; аркуш паперу з відтисками печатки ОКП «Фармація»;договір № 6/332-М від 17.01.2023 року на 9 аркушах;договір № 22/332-М від 01.02.2023 року на 8 аркушах; видаткова накладна № АА-Рн-0000161 від 08.08.2023 року на 5 аркушах;видаткова накладна № АА-Рн-0000288 від 13.12.2022 року на 275 аркушах; 18 упаковок лікарського засобу «Сибазон» (180 ампул) серії 01080522.Постановою слідчого від 21.08.2023 року вилучені вищевказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000915.

Вищевказані тимчасово вилучені документи та речі, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто в розумінні ч.1 ст.170 КПК України, вони є доказами злочину.Враховуючи викладене, та у зв`язку з тим, що вищевказані тимчасово вилучені предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, визнані речовими доказами і в подальшому будуть використовуватись для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, з цією метою необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене вищевказане майно.

Для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження. Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості, є арешт майна. Метою накладення арешту у даному конкретному випадку відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є виключно збереження речових доказів по даному кримінальному провадженню. У зв`язку з чим, слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.

Слідчий надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання про арешт майна задовольнити.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділенням відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000915 від 11.08.2023 року, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.140, ч.3 ст. 3211 КК України. 21.08.2023 року в період часу з 12 години 56 хвилин до 14 години 11 хвилин, відповідно ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2023 року проведено обшук приміщення ОКП «Фармація», що розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 171, в ході якого було виявлено та вилучено: копія Статуту обласного комунального підприємства «Фармація» на 35 аркушах;оригінал договору поставки № 9 від 03.01.2023 року на 7 аркушах;оригінал договору поставки № 21 від 04.01.2023 року, сертифікат якості № 1794 на 6 аркушах;видаткова накладна № БА-Рн-0000071 від 24.01.2023 року; аркуш паперу з відтисками печатки ОКП «Фармація»;договір № 6/332-М від 17.01.2023 року на 9 аркушах;договір № 22/332-М від 01.02.2023 року на 8 аркушах; видаткова накладна № АА-Рн-0000161 від 08.08.2023 року на 5 аркушах;видаткова накладна № АА-Рн-0000288 від 13.12.2022 року на 275 аркушах; 18 упаковок лікарського засобу «Сибазон» (180 ампул) серії 01080522. Постановою слідчого від 21.08.2023 року вилучені вищевказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000915.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000915, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023 року, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.140, ч.3 ст. 3211 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 21.08.2023 року в ході проведення огляду, а саме на: копію Статуту обласного комунального підприємства «Фармація» на 35 аркушах;оригінал договору поставки № 9 від 03.01.2023 року на 7 аркушах;оригінал договору поставки № 21 від 04.01.2023 року, сертифікат якості № 1794 на 6 аркушах;видаткова накладна № БА-Рн-0000071 від 24.01.2023 року; аркуш паперу з відтисками печатки ОКП «Фармація»;договір № 6/332-М від 17.01.2023 року на 9 аркушах;договір № 22/332-М від 01.02.2023 року на 8 аркушах; видаткова накладна № АА-Рн-0000161 від 08.08.2023 року на 5 аркушах;видаткова накладна № АА-Рн-0000288 від 13.12.2022 року на 275 аркушах; 18 упаковок лікарського засобу «Сибазон» (180 ампул) серії 01080522, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1