Номер провадження: 11-кп/813/1436/23
Справа № 523/3805/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

22.05.2023 року суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000123 за апеляційною скаргою прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 24 березня 2023 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Прокурор подав апеляційну скаргу, яку належить залишити без руху, як таку, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Зазначаючи про порушення судом певних норм, скаржник має належно обґрунтувати такі свої доводи й вказати які саме норми закону порушено та в чому саме полягають такі порушення. Прохання, висловлене до суду апеляційної інстанції, має узгоджуватись із мотивами, з яких апелянт оскаржує судове рішення.

Посилаючись в апеляційній скарзі на незаконність судового рішення, апелянт має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни вироку, і які, на його думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Прокурор зазначає, що вирок підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Разом із тим фактично наводить доводи про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Стаття 414 КПК передбачає, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке би мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Прокурор в апеляційній скарзі не наводить обґрунтувань невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, зокрема, не вказує у чому полягає його явна несправедливість, які саме обставини та докази свідчать про неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність, а саме ст. 69 КК при призначенні покарання, які обставини не були враховані судом, які б можна було визнати безумовними підставами для скасування вироку суду першої інстанції з огляду на положення ст. 414, 420, ст. 413 КПК та приписи статей 50, 65 КК у їх взаємозв`язку.

В апеляційній скарзі наведено загальні норми закону про кримінальну відповідальність та їх аналіз, однак прокурором не вказано, які саме порушення суд допустив при застосуванні ст. 69 КК України та чому їх слід визнати підставами для скасування вироку в цій частині, не наведено конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Прокурором заявлено вимогу про скасування вироку в цілому без зазначення для цього підстав, і при цьому міститься вказівка на необхідність залишення без змін вирок суду в іншій частині. Прохальна частина апеляційної скарги містить суперечності.

До апеляційної скарги не додано документу, що підтверджує процесуальні повноваження апелянта у цьому кримінальному провадженні, відповідно і його повноваження на подання апеляційної скарги. В матеріалах провадження відповідне процесуальне рішення прокурора також відсутнє.

З огляду на те, що апеляційний суд переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги, відсутність в апеляційній скарзі належного обґрунтування, перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху та встановити строк у 5 днів з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги.

Звертаю увагу апелянта, що недоліки апеляційної скарги, які пов`язані з її змістом можуть бути усунуті шляхом подання нової редакції апеляційної скарги з наданням копій апеляційної скарги у кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження.

Одночасно вважаю за необхідне роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений 5-ти денний строк, апеляційна скарга буде повернута апелянту у відповідності до п.1 ч.3 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст.ст. 396, 399 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 24 березня 2023 року стосовно ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк 5 днів з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду ОСОБА_2