Ухвала

Іменем України

23 серпня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000530 від 12.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України про арешт майна -

встановив:

23 серпня 2023 року до слідчого судді ОСОБА_1 Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 12.08.2023 року невстановлена особа в період часу з 02:00 по 07:00 12.08.2023, в умовах воєнного стану, шляхом віджиму вхідних дверей проникла до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинила напад на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою заволодіння її майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу.

22.08.2023 року в період з 09:15 год. до 10:04 год. на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.08.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено та вилучено: кросівки чорного кольору, зубну щітку чорно-блакитного кольору; прилад для гоління з рукояткою жовтого кольору; мобільний телефон «Samsung Duos» imei: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 у резиновому чохлі; кросівки чорного кольору на шнурках; футболки зеленого кольору 4 шт.; футболку зеленого кольору ЗСУ 1 шт.; штани синтетичні чорного кольору.

Вище вказані предмети можуть мати значення для досудового розслідування, адже могли зберегти на собі сліди (тощо), які в подальшому можуть використовуватись для встановлення обставин кримінального правопорушення.

22.08.2023 року вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000530, про що винесено відповідну постанову.

Вище вказані предмети можуть мати значення для досудового розслідування, адже могли зберегти на собі сліди (тощо), які в подальшому можуть використовуватись для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд клопотання без її участі, та просила його задовольнити.

Фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання не здійснювалося, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, що відповідає вимогам ч.4 ст.107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів. У цьому випадку, за ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна передбачає тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально-процесуальному кодексу України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Підставою для накладання арешту на майно є обґрунтована підозра вважати, що воно є доказом даного кримінального правопорушення, незастосування цього заходу зумовить труднощі при проведенні експертиз, а також при проведенні інших слідчих дій, необхідність в яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування, що перешкоджатиме встановленню усіх обставин, що підлягають доказуванню у вказаному кримінальному провадженні, внаслідок того, що вилучене майно може бути пошкоджене, зіпсоване, втрачене, знищене, відчужене. Тобто, метою накладання арешту на майно у даному випадку є збереження речових доказів з метою, зокрема, подальшого проведення зі вказаним речовим доказом криміналістичних експертиз.

Суд, вважає обґрунтування клопотання з урахуванням того, що прокурором доведено необхідність арешту майна в рамках інкримінованого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000530 від 12.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження і користування зазначеним майном до скасування арешту у встановленому законом порядку на майно, яке було вилучено 22.08.2023 в період з 09:15 год. до 10:04 год. в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: кросівки чорного кольору, зубну щітку чорно-блакитного кольору; прилад для гоління з рукояткою жовтого кольору; мобільний телефон «Samsung Duos» imei: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 у резиновому чохлі; кросівки чорного кольору на шнурках; футболки зеленого кольору 4 шт.; футболку зеленого кольору ЗСУ 1 шт.; штани синтетичні чорного кольору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1