Дата документу 21.09.2023Справа № 554/2964/22
Провадження № 1-кп/554/55/2023
В И Р О К

Іменем України

21 вересня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куст-Кущі Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, працюючого завідуючим складом у ФОП ОСОБА_6 , не одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 і 3 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_8 відповідно до наказу ФОП ОСОБА_6 № 8-2020 від 30 вересня 2020 року призначений на посаду завідуючого складом, що розташований в АДРЕСА_3 .

При прийнятті на посаду завідуючого складом потерпілою ФОП ОСОБА_6 йому було ввірене майно (непродовольчі товари, а саме, колеса), що полягало у прийомі зберіганні та видачі під накладну такого майна.

Перебуваючи на посаді завідуючого складом, ОСОБА_8 заволодів належним потерпілій ФОП ОСОБА_6 майном, яке йому було ввірене останньою, за таких обставин.

Е п і з о д № 1. В період часу з 17 по 20 січня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи призначеним на посаду завідуючого складом в АДРЕСА_3 , маючи майно, яке було йому було ввірене ФОП ОСОБА_6 , діючи умисно, виніс за межі території, де здійснює свою діяльність остання, тим самим привласнив колеса - артикул 520160, на поворотному кронштейні160*40 мм, у кількості 11 шт., вартістю 1650,00 грн; грузові колеса - артикул KGPU-210008, PU 200/50 MM, у кількості 10 шт., вартістю 1116,00 грн; колеса - артикул PU WHEEL 3.50-4, у кількості 2 шт., вартістю 310,00 грн; колеса на поворотному кронштейні - артикул 530075, (036) with Brake/ з гальмом 75*25 мм, у кількості 10 шт., вартістю 550,00 грн, чим спричинив потерпілій ФОП ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 3626,00 грн.

Е п і з о д № 2. 21 січня 2022 року, близько 18 години, він же, будучи призначеним на посаду завідуючого складом в АДРЕСА_3 , маючи майно, яке було йому ввірене ФОП ОСОБА_6 , діючи умисно та повторно, поклав до своєї сумки та виніс за межі території, де здійснює свою діяльність остання, тим самим привласнив колесо - артикул 520160, на поворотному кронштейні 160*40 мм, у кількості 1 шт., вартістю 150,00 грн та колеса - артикул PU WHEEL 3.50-5, у кількості 2 шт., вартістю 310,00 грн, чим спричинив потерпілій ФОП ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 460,00 грн.

Привласненим майном в кожному випадку розпорядився на власний розсуд.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 по епізоду № 1 за ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі; по епізоду № 2 за ч. 3 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний під час розгляду матеріалів кримінального провадження в суді обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково, підтвердивши факти їх скоєння за обставин, викладених в обвинувальному акті та заперечивши при цьому, що вкрадене ним майно перебувало у його віданні як комірника або завідувача складом. Наголосив, що при прийнятті на роботу будь-яке майно у відання йому потерпілою ОСОБА_6 не передавалось і інформація про те, що він являється матеріально-відповідальною особою, у визначеному законом порядку, йому не доводилась. Про це не зазначалось в наказі про прийняття його на роботу комірником, а потім переведення на посаду завідувача складом, він також не був ознайомлений з Інструкцією про посадові обов`язки як комірника, так і завідувача складом. Вважає себе винуватим у вчиненні крадіжки чужого майна, яке з зазначені в обвинувальному акті дні і час він вчинив з тим, щоб після заволодіння ним, продати його, а вилучені від цього кошти використати для проведення медичних досліджень своєї дружини, яка в той час була вагітною. Погодився також з розміром збитків, які були ним спричинені внаслідок викрадення чужого майна. Просив його суворо не карати.

Приймаючи до уваги його показання в частині визнання фактів заволодіння чужим майном з метою його привласнення та використання у власних цілях з корисливою метою, суд разом з тим, критично оцінює його твердження про те, що викрадене не перебувало у його віданні, так як йому нібито не передавалось і з Інструкцією про права та обов`язки як комірника, так і завідувача складом він ознайомлений не був.

Ці твердження, на переконання суду, спростовуються, перш за все, змістом наказів спочатку про прийняття його на роботу комірником, а потім переведення на посаду завідувача складом, оскільки сам характер посад, на які він спочатку був прийнятий, а потім переведений, свідчить про безпосереднє відношення працівника до зберігання, урахування та розміщення товарно-матеріальних цінностей.

Зокрема, тлумачний словник визначає посаду комірника, як працівника складу, який займається зберіганням, урахуванням і розміщенням товарно-матеріальних цінностей, а також веде прийом і видачу товарів, а завідувача складом, як особу, яка керує підлеглим колективом, організовує, планує та контролює діяльність складу.

Аналіз змісту наведених визначень з безперечністю, на думку суду, свідчить про неможливість здійснення посадових повноважень без наявності у віданні як самого майна, що належить юридичній особі або ФОП, так і виконання організаційних функцій по діяльності складу, де таке майно зберігається.

Про це чітко вказала під час допиту в суді потерпіла ОСОБА_6 , яка наголосила, що права та обов`язки комірника та завідувача складом обвинуваченому були роз`яснені при прийнятті його на роботу і він чітко про це знав та погодився на виконання цих обов`язків, інакше до роботи він допущений не був би, а тому майно, яке знаходилось на складі, було йому ввірено та перебувало в його законному віданні.

Отже, на підставі наведеного суд приходить до переконання, що майно, яким під час виконання службових обов`язків заволодів обвинувачений, йому було ввірене та перебувало в його законному віданні, а тому заперечення обвинуваченим цих фактів, розцінює як надумані та висловлені з наміром захисту від висунутого проти нього обвинувачення.

Крім наведеного вище, потерпіла ОСОБА_6 під час допиту в суді зазначила, що обвинувачений дійсно був прийнятий нею на роботу та працював, спочатку комірником, а потім завідувачем складом. Нею особисто при прийнятті на роботу йому були чітко доведені права та обов`язки особи, яка обіймає ці посади, що він підтвердив та після чого погодився на виконання цих обов`язків, в зв`язку з чим йому й було ввірене відповідне майно, яке знаходилось на складі, у відання, можливо з недодержанням певних формальностей для цього. Через деякий час на Інтернет-ресурсах вона почала помічати повідомлення про продаж майна, яке перебувало на складі і встановила, що це робив ОСОБА_8 . Вона попередила його про недопустимість подібного. Однак він продовжував це робити і через деякий час був затриманий працівниками з краденим. У нього було вилучене як крадене майно, так і гроші, які він отримав від уже реалізованого. Підтвердила факт заподіяння їй матеріальної шкоди на суму, зазначену в обвинувальному акті та просила задовольнити заявлений нею по справі цивільний позов.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_9 показав, що він був очевидцем факту викрадення майна обвинуваченим у потерпілої ОСОБА_6 та його затримання при цьому. Зазначив, що ОСОБА_8 на той час працював комірником на складі, де він зберігав своє майно. Підтвердив, що йому відомо про те, що при прийнятті на роботу обвинуваченому були доведені до відома його права та обов`язки, після чого ввірено та передано у відання майно, яке зберігалось на складі.

Аналіз наведених показань, на переконання суду, свідчить про те, що майно, викрадення якого інкримінується обвинуваченому, було йому ввірене та перебувало у його віданні, що спростовує заперечення останнього про це, а тому дає підстави суду констатувати, що в даному випадку мало місце заволодіння обвинуваченим чужим майном, яке перебувало в його віданні, а твердження останнього про скоєння ним крадіжки цього майна розцінювати як таке, що не відповідає дійсності.

При цьому суд враховує, що відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 вересня 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» статтею 191 КК України передбачено відповідальність за три форми вчинення злочину - привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем. Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи.

Привласнення полягає у протиправному і безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром у подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб. В результаті привласнення чужого майна винний починає незаконно володіти і користуватись вилученим майном, поліпшуючи безпосередньо за рахунок викраденого своє матеріальне становище.

Предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання, тощо. Вказане мало місце в даному випадку. При привласненні такі повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь, а при розтраті - на користь інших осіб, зокрема це може бути відчуження майна іншим особам для споживання, як подарунок чи товар, в обмін на інше майно тощо.

Крім наведених вище доказів, винуватість ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні підтверджується також:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до якого 22 січня 2022 року було внесено відомості за № 0000240 за ч. 1 ст. 191 КК України (том 1 а. к. п. 135 - 136), за фактом того, що в період часу з 17 по 20 січня 2022 року в АДРЕСА_3 невстановлена особа, шляхом вільного доступу привласнила колеса, які на праві власності належать ФОП ОСОБА_6 , чим було спричинено матеріальну шкоду;

заявою потерпілої ОСОБА_6 на ім`я начальника Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області від 21 січня 2022 року (том 1 а. к. п. 137), в якій остання просила вжити заходів щодо ОСОБА_8 , який 21 січня 2022 року скоїв крадіжку колес в кількості трьох штук, які належать на праві власності ТОВ «Компанія Мірмект», чим завдав матеріальну шкоду на суму 822,18 грн;

заявою ОСОБА_6 на ім`я начальника Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області (том 1 а. к. п. 138), в якій остання просила вжити заходів до ОСОБА_8 , який в період часу з 17 по 20 січня 2023 року скоїв крадіжку колес за місцем роботи в АДРЕСА_3 , чим спричинив матеріального збитку на суму 3000 грн;

протоколом огляду від 21 січня 2022 року (том 1 а. к. п. 150 - 157), яким в ході проведення на відкритій ділянці місцевості в АДРЕСА_3, навпроти входу до офісу та складського приміщення, де розташовані ТОВ «Компанія Мірмекс» і ФОП ОСОБА_6 , зафіксовано факт добровільної видачі ОСОБА_8 , який перебуває на посаді завідуючого складом ФОП ОСОБА_6 , двох колес з маркуванням 4.10/3.50-4 та колесо з металевим кріпленням з маркуванням 160/40-80, який при цьому пояснив, що вказані колеса він викрав зі складу, де працює та хотів обернути їх на свою користь. В ході проведення огляду ОСОБА_8 самостійно дістав зі своєї шафи свої особисті речі, звідки добровільно видав грошові кошти, суму яких не повідомив, зокрема 11 купюр номіналом по 1000 грн, 74 купюри номіналом по 500 грн, 102 купюри номіналом по 200 грн, 43 купюри номіналом по 100 грн, 2 купюри номіналом по 50 грн, а також 14 купюр номіналом по 100 доларів США. Добровільно видані обвинуваченим речі в ході проведення огляду в нього були вилучені;

протоколом огляду від 24 січня 2022 року (том 1 а. к. п. 159 - 183), яким зафіксовано факт огляду вилучених грошових коштів номіналом 50 грн в кількості 2 шт.; номіналом 100 грн в кількості 43 шт.; номіналом 200 грн в кількості 102 шт.; номіналом 500 грн в кількості 74 шт.; номіналом 1000 грн в кількості 11 шт.; номіналом 100 доларів США в кількості 14 шт., а також мобільного телефону Samsung M 31 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в корпусі синього кольору з чохлом чорного кольору, спортивної сумки синього кольору з написом білого кольору «Adidas» та трьома полосами білого кольору, в середині великого відділення якої знаходяться два колеса з видавленим написом на них «4.10/3.50-4», під яким «NOT FOR HIGH WAY USE» та з жовтим металом (диском) всередині на якому є напис «Т1», «ТМ *СХ» та «6204RS» та одне колесо, на якому є напис «160/40-8», що закріплене на металеву раму та закріплено за допомогою болта з написом «4.8» та гайкою з написом «S |8|», двох колес, зовнішня частина яких виконана з пластику сірого кольору, середина (диск) з пластику чорного кольору, з написом на диску «6201ZZ» та двох колес з написом «75-25-45» на металевих рамах, які закріплені за допомогою болта з написом «4.8»;

заявою ОСОБА_8 від 16 квітня 2023 року (том 1 а. к. п. 226) на ім`я ФОП ОСОБА_6 , в якій останній просив прийняти його на посаду комірника з 17 квітня 2020 року;

наказом ФОП ОСОБА_6 № 2-2020 від 16 квітня 2020 року (том 1 а. к. п. 225), з яким обвинувачений був ознайомлений в той же день, відповідно до якого ОСОБА_8 прийнятий на роботу на посаду комірника з 17 квітня 2020 року;

заявою ОСОБА_8 від 29 вересня 2020 року (том 1 а. к. п. 228) на ім`я ФОП ОСОБА_6 , в якій обвинувачений просив перевести його на посаду завідувача складом з 01 жовтня 2020 року;

наказом ФОП ОСОБА_6 № 8-2020 від 30 вересня 2020 року (том 1 а. к. п. 205), згідно якого ОСОБА_8 переведено на посаду завідувача складом з 01 жовтня 2020 року з окладом згідно зі штатним розписом з одночасним звільненням його із займаної посади комірника. З вказаним наказом ОСОБА_8 був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис на ньому;

довідкою за Вих. № 270122 від 27 січня 2022 року, виданою ФОП ОСОБА_6 згідно запиту в порядку ст. ст. 40 і 93 КЗпП України, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_8 дійсно працює у ФОП ОСОБА_6 на посаді завідувач складу з 01 жовтня 2020 року (наказ № 8-2020 від 30 вересня 2020 року) по теперішній час;

положенням щодо регулювання організаційних, функціональних та трудових відносин завідувача складом, затвердженого 01 січня 2021 року ФОП ОСОБА_6 (том 1 а. к. п. 231 - 232), зміст якого був доведений до відома ОСОБА_8 , з якого слідує, що завідувач складу зобов`язаний, в тому числі, забезпечувати збереження товарно-матеріальних цінностей, які складують, дотримання режимів зберігання; вести облік складських операцій; керувати роботами з прийому, зберігання і відпуску товарно-матеріальних цінностей на складі, з їх розміщення з урахуванням найраціональнішого використання складських площ, полегшення і прискорення пошуку необхідних матеріалів, інвентарю тощо; вести постійний облік сировини, матеріалів, інструментів і готової продукції, що надходять на склад, а також відпущених зі складу товарно-матеріальних цінностей;

протоколом огляду від 04 лютого 2022 року (том 1 а. к. п. 237), яким зафіксовано факт огляду в службовому кабінеті № 77 СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, що в м. Харків по вул. Ахієзерів, 30, надані потерпілою ОСОБА_6 копії листування на сайті «ОЛХ», де остання спілкується з особою, яка продає колеса, які знаходяться у неї на складі. Вказане листування датоване 20 та 21 лютого 2022 року;

висновком судово-товарознавчої експертизи № 33 від 25 січня 2022 року (том 1 а. к. п. 239 - 240), відповідно до якого вартість споживчих непродовольчих товарів: коліс на поворотному кронштейні 160*40 мм, артикул 52016, в кількості 12 шт., становить 1800 грн; коліс артикул KGPU-210008, PU 200/50 MM, 200*50$, становить 1116 грн; коліс з артикулом PU WHEEL 3.50-4 становить 620 грн; коліс на поворотному кронштейні, артикул 530075, (036) with Brake/ з гальмом 75*25 мм, становить 550 грн. Загальна вартість майна станом на 21 січня 2022 року складає 4086 грн.

Аналіз наведених доказів, на переконання суду, безперечно свідчить про доведеність вини ОСОБА_8 у привласненні чужого майна, яке було йому ввірене, а тому юридична кваліфікація його дій за статтею 191 КК України є вірною.

Отже, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності притягується вперше, визнав свою вину у заволодінні чужим майном та спричиненні потерпілій матеріального збитку, і щиро розкаявся в цьому, характеристику його особи, який є соціально адаптованим у суспільстві та фактично веде спосіб життя, притаманний людям з правомірною моделлю поведінки, має на утриманні малолітню дитину, його поведінку, як під час скоєння правопорушень, так і після цього, ставлення до скоєного, вчинення злочинів внаслідок збігу складних особистих та сімейних обставин, чому послужило наявність на утриманні вагітної на той час дружини та необхідність проведення щодо неї медичних обстежень, матеріального забезпечення на що він не мав, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться до нетяжких та тяжких злочинів відповідно, відсутність як обставин, що пом`якшують покарання, так і тих, що його обтяжують, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі, вважаючи, що це буде необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а також соціальної реабілітації.

При визначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений не перебуває на обліках у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю або наркотиків.

При цьому, суд з урахуванням викладеного, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому приходить до висновку про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Вирішення цивільного позову

Представником потерпілої ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_10 , по матеріалах кримінального провадження заявлений цивільний позов про відшкодування з обвинуваченого матеріальної шкоди на суму 3293 грн (том 1 а. к. п. 14).

Вирішуючи цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, суд керується ст. 128 КПК України, ст. 1166 ЦК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна». При цьому, суд виходить з установленого законом правила про те, що майнова шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

У добровільному порядку збитки, завдані злочином в сумі 3293 грн відшодовані не були.

Вирішуючи заявлений цивільний позов, суд виходить з того, що матеріалами кримінального провадження доведено вину обвинуваченого у заподіянні матеріальних збитків, у зв`язку з чим на підставі наданих суду доказів, вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню.

Мотиви інших рішень

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався та підстав для обрання такого до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальних витрат по матеріалах кримінального провадження немає.

Арешт, накладений відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 28 січня 2022 року, - підлягає скасуванню.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 і 3 ст. 191 КК України і призначити йому основне покарання за:

ч. 1 ст. 191 КК України у виді обмеження волі на два роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей на один рік;

ч. 3 ст. 191 КК України у виді обмеження волі на три роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей на один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_8 визначити у виді обмеження волі на три роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 28 січня 2022 року, - скасувати.

Речові докази, визнані такими відповідно до постанов слідчого від 24 січня 2022 року, - повернути за належністю.

Заявлений по матеріалах кримінального провадження цивільний позов представника потерпілої ФОП ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_10 , - задовольнити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ФОП ОСОБА_6 3293 грн матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_11