Провадження №1-кп/761/2130/2023
В И Р О К

Іменем України

02 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001460 від 08.02.2018, у якому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мурманськ Російської Федерації, громадянин України, українець із середньою освітою, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий:

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний корисливий злочин проти чужої власності за таких обставин.

ОСОБА_6 27.12.2017 за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, розробили злочинний план, спрямований на шахрайське заволодіння чужими коштами.

Реалізовуючи задумане, ОСОБА_6 , діючи спільно з іншою особою, через мережу Інтернет знайшли оголошення про подобову оренду квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де того ж дня приблизно о 15.00 год. зустрілись з ОСОБА_7 , який діяв за довіреністю від імені власника вказаної квартири.

Під час зустрічі особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, назвавшись ОСОБА_8 , орендував у ОСОБА_7 зазначену квартиру на дві доби.

При цьому ОСОБА_6 надав ОСОБА_7 паспорт для виїзду за кордон на власне ім`я. ОСОБА_7 , не будучи обізнаним в істинних намірах ОСОБА_9 та іншої особи, передав їм ключі від квартири та, отримавши оплату за оренду у сумі 1200 грн., покинув приміщення квартири.

У подальшому, ОСОБА_6 та інша особа, продовжуючи реалізацію задуманого, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , через мережу Інтернет розмістили на веб-сайті «OLX» оголошення про довгострокову оренду квартири від власника та вирішили демонструвати вказану квартиру охочим орендувати її на тривалий термін, з метою заволодіння грошовими коштами особи, яка погодиться винаймати її.

У цей же день на номер мобільного телефону особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, зателефонувала ОСОБА_10 та домовилась про зустріч з приводу довготривалої оренди квартири АДРЕСА_4 .

Приблизно о 19.30 год. 27.12.2017 ОСОБА_10 прибула до зазначеної вище квартири, оглянула її у присутності особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, який їй представився ОСОБА_11 , братом ОСОБА_12 - власника цієї квартири.

При цьому ОСОБА_10 , будучи введеною в оману щодо права власності на вказану квартиру, пересвідчившись, що вказана квартира у гарному стані, прийняла рішення про її оренду, передала кошти у сумі 8000 грн. за оренду квартири особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження. Останній передав потерпілій ключі від вищевказаної квартири та залишив приміщення.

У подальшому ОСОБА_6 , який чекав на спільника на вулиці, зустрівся з останнім та вони разом зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись коштами на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 8 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

З обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 04.08.2022, укладена між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Відповідно до укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиросердечно розкаявся.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК у виді двох років позбавлення волі та звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_10 подала заяву, що не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, просила розгляд справи проводити у її відсутність.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 3 статті 469 КПК угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК, відповідно до ст. 12 КК відноситься до нетяжких злочинів.

Під час перевірки угоди встановлено її відповідність вимогам ст. 470-473 КПК.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, йому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК.

Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_6 стверджував, що повністю розуміє свої права та зміст обвинувачення, щодо якого він визнав себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК.

Крім того, ОСОБА_6 підтвердив, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за ч. 2 ст. 190 КК.

Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати не понесені.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, 4 ст. 358 , ст. 65 КК України, ст. 314, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 04.08.2022, укладену між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001460 від 08.02.2018, затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він упродовж іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1