Справа № 752/6668/23
Провадження № 1-кс/752/3860/23
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про обрання відносно підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше не судимої, -

запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0000931 від 15.08.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваної у кримінальному провадженні 0000931 від 15.08.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий за погодженням із прокурором просила застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжних захід у вигляді застави, визначивши її розмір не менше 52 206 746 грн., із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (в залежності від стадії кримінального провадження); не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивовано тим, що 07.02.2023 до слідчого управління Головного правління Національної поліції у м. Києва надійшла заява в порядку ст. 214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до поданої заяви, директору ТОВ «Будівельна - інвестиційна компанія «Рубікон груп» ОСОБА_8 , 1984 р.н., стали відомі обставини привласнення грошових коштів ТОВ «Будівельна - інвестиційна компанія «Рубікон груп», які перебували у віддані особи, в особливо великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «РУБІКОН ГРУП» відбулося розкрадання коштів ТОВ «БІК «РУБІКОН ГРУП».

Визначивши для себе, що вчинення корисливих злочинів є одним з основних джерел для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, та будучи впевненими у своїй безкарності, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідування особою, розробили спільний злочинний, об`єднаний єдиним умислом план злочинної діяльності, направлений на привласнення майна ТОВ «БІК «РУБІКОН ГРУП» при наступних обставинах.

Так, ТОВ «БІК «РУБІКОН ГРУП» було створено у листопаді 2015 року. Відповідно до наказу №1 від 12.11.2015 установчими зборами директором Товариства обрано ОСОБА_8 відповідно до наказу № 1. Основним видом діяльності підприємства є будівництво житлових і нежитлових будівель, організація будівництва будівель та інше.

Відповідно до п.9.2 статуту ТОВ «БІК «РУБІКОН ГРУП» в редакції від 2018 року виконавчим органом товариства є директор товариства.

Пунктом 9.7 Статуту передбачено, що директор товариства вирішує усі питання поточної діяльності товариства за винятком тих, що належать до виключної компетенції зборів учасників.

Директор підприємства згідно із п. 9.7.3 має право представляти інтереси товариства у відносинах із будь-якими державними органами, юридичними та фізичними особами, підписання від імені товариства відповідних документів та видає довіреності на представництво інтересів товариства.

З метою ведення господарської діяльності підприємства, директором ТОВ «БІК «РУБІКОН ГРУП» в особі ОСОБА_8 , 03.08.2020 та 13.10.2020 видано нотаріально посвідчені довіреності серед інших осіб в тому числі на ОСОБА_6 , яка є матір`ю учасника Товариства - ОСОБА_9 , представляти інтереси ТОВ «БІК «РУБІКОН ГРУП» в усіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах і організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, перед фізичними особами, в органах нотаріату, з усіх питань, що стосуватимуться укладення та підписання договорів купівлі-продажу, договорів купівлі-продажу майнових прав, попередніх договорів купівлі-продажу квартир та нежитлових приміщень.

ОСОБА_6 , будучи особою, яка представляє інтереси ТОВ «БІК «РУБІКОН ГРУП», з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне привласнення майна товариства, діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою з корисливих мотивів в порушення вказаних вимог постанови Національного банку України № 148 від 29 грудня 2017 року у період із серпня 2020 року по грудень 2022 року, перебуваючи у приміщенні за адресою: місто Львів, вулиця Карла Мікльоша, будинок 7, що використовується ТОВ «БІК «Рубікон груп», отримала грошові кошти від покупів майнових прав на нерухоме майно, не внесла їх на розрахункові рахунки підприємства та привласнила їх на загальну суму 52 206 746 грн., чим спричинила вказаному підприємству збитки в особливо великому розмірі.

Старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000931 від 15 серпня 2022 року повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , громадянці України, раніше не судимій, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Орган досудового розслідування дотримується позиції того, що обставини оголошеної ОСОБА_6 підозри доведені в повній мірі належними та допустимими доказами, зібраними в рамках даного досудового розслідування кримінального провадження. Ризики, які полягають у переховуванні від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб, наявні, логічні та доведені матеріалами кримінального провадження, а інші запобіжні заходи, ніж застава, не здатні забезпечити належну процесуально поведінку підозрюваної, оскільки в органу досудового розслідування є логічні та достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі на підставі обставин, викладених в останньому.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували в повному обсязі, зазначаючи, що підозру ОСОБА_6 не визнає, сторона захисту перш за все вважає підозру не обгрунтованою, зокрема через те, що ОСОБА_6 було надано право від імені Товариства подавати будь-які довідки та документи, одержувати необхідні довідки, витяги та інші документи, отримувати експертно-грошову оцінку, підписувати договори купівлі-продажу, попередні договори купівлі-продажу, договори про внесення змін та доповнень до цих договорів, договори про розірвання вчинених від імені Товариства вищезгаданих правочинів, одержати кошти, вносити платежі в разі виникнення такої потреби, в тому числі сплатити державне мито чи вносити плату за вчинення нотаріальних дій, а також виконувати інші необхідні дії пов`язані з виконанням довіреностей. Тобто зміст довіреностей не містить у собі право та/або обов`язок повірених, у тому числі ОСОБА_6 , на здійснення внесення отриманих від покупців готівкових грошових коштів на рахунки Товариства. Також не передбачений такий обов`язок підозрюваної жодними внутрішніми документами та розпорядженнями ТОВ «БІК «Рубікон Груп», зважаючи що такі взагалі відсутні на підприємстві. В контексті заявлених ризиків прокурор лише формально цитує ст. 177 КПК, проте не наводить жодного обґрунтування наявності таких ризиків. Так, підозрювана ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, одружена, має на утриманні неповнолітню дитину (2006 р.н.), та батьків пенсіонерів, має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , позитивно характеризується за місцем проживання. Жодного фактичного доказу в підтвердження існування ризику переховування ОСОБА_6 прокурором не надано. По-перше, не наведено жодного підтвердження того факту, що в даному кримінальному провадженні є інші особи зі статусом підозрюваних. Також не зазначається, на яких саме свідків може впливати підозрювана ОСОБА_6 . Щодо даного ризику, а також ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то вказані ризики мають бути реальним, явними, тобто такими, що не просто констатуються в теорії, а мають бути підтверджені слідчим певними відомостями, документами. Вказане підтвердження реальності зазначених ризиків слідчим у поданому суду клопотанні не доведено. На думку сторони захисту, прокурор не наводить у своєму клопотанні: які саме виключні підстави в даному провадженні мають бути враховані слідчим суддею в контексті виходу при визначенні розміру застави за межі, визначені п.п. 4, 5 ст. 182 КПК України, чи є такий розмір застави помірним для підозрюваної.

У контексті наданих в судовому засіданні пояснень, долучених до матеріалів справи письмових заперечень, захисники просили у задоволенні клопотання відмовити в повному обсязі.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала думку захисників, проти задоволення клопотання категорично заперечувала.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного правління Національної поліції у м. Києва перебуває досудове розслідування кримінального провадження № 0000931 від 15.08.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «РУБІКОН ГРУП» відбулося розкрадання коштів ТОВ «БІК «РУБІКОН ГРУП».

Старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000931 від 15 серпня 2022 року повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , громадянці України, раніше не судимій, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, обґрунтовується доказами, які зібрані у провадженні, а саме: показаннями представника потерпілого ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; показаннями свідка ОСОБА_13 ; показаннями свідка ОСОБА_14 ; показаннями свідка ОСОБА_15 ; пред`явленням особи для впізнання ОСОБА_14 ; пред`явленням особи для впізнання ОСОБА_15 ; пред`явленням особи для впізнання ОСОБА_13 ; документами: прибутковими касовими ордерами, дорученнями, договорами купівлі - продажу квартир; актом службового розслідування від 17.11.2022; - висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 20.03.2023 № 5922/23-72; висновком експертів за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 06.04.2023 № 8852/8853/23-32/11206-11323/23-32; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. пунктом 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Отже, описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді підстави дійти висновку про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що виправдовує застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя зазначає наступне.

Щодо ризику переховування у зв`язку із суворістю санкції статті, за якою він підозрюється, слідчий суддя вважає, що ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Так, підозрювана ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину (2006 р.н.), матір пенсіонера, має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , позитивно характеризується за місцем проживання за адресою АДРЕСА_3 , про що головою Коперативно-садівничого товариства «Берізка» ОСОБА_16 надано характеристику від 23.05.2023 р.

Жодного фактичного доказу в підтвердження існування ризику переховування ОСОБА_6 прокурором не надано, а тому слідчий суддя вважає не вірогідним переховування підозрюваної від органу досудового розслідування.

Заявлений ризик щодо того, що підозрювана може незаконно впливати на іншого підозрюваного та свідків в зазначеному кримінальному провадженні не підтверджений, оскільки матеріали клопотання не містять відомостей, щодо наявності іншого підозрюваного в рамках даного кримінального провадження.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, а тому вказаний ризик є імовірним.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Органом досудового розслідування не обґрунтовано, якими саме діями підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.

Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності шляхом спроби впливу на свідків.

Зазначені обставини у своїй сукупності, дають підстави вважати, що незважаючи на той факт, що підозрювана ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, однак має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, свідчить про те, що більш м`які запобіжні заходи можуть бути достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, отже слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, більше того розмір якої належним чином необгрунтований прокурором, не підлягає до задоволення.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК України).

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України).

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

З аналізу ч. 4 ст. 182 КПК України вбачається, що при визначені розміру застави слідчий суддя повинен врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких родичів; встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

У клопотанні сторона обвинувачення просить визначити підозрюваній заставу в розмірі 52 206 746 грн. тобто, в розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у шістдесят три рази, з огляду на те, що застосування до ОСОБА_6 застави в меншому розмірі не здатне забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам.

Однак, органом досудового рослідування не надано доказів майнового стану підозрюваної та/або її близьких родичів. Зважаючи на матеріали клопотання та обставини вчинення кримінального правопорушення застава в розмірі 52 206 746 грн. є завідомо непомірною для підозрюваної та у випадку її застосування однозначно не буде внесенна ОСОБА_6 , що, крім того, підтверджують докази, надані стороною захисту.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, може зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом; 5) не відвідувати місця, визначені судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК вказані обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності строк дії обов`язків може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. З огляду на приписи ч. 4 ст. 199 КПК слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, на підозрювану ОСОБА_6 слід покласти процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність застосування яких стороною обвинувачення доведено.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою статті 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу (ч. 7 ст. 194 КПК України).

При цьому, виходячи з положень ч. 7 ст. 194 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, припиняє свою дію після закінчення строку, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, і обов`язки скасовуються.

Долучені до клопотання докази містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння та частково підтверджують ризики, при цьому у своїй сукупності це не може свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваної такого запобіжного заходу, як застава у визначеному органом досудового розслідування розмірі. Отже, слідчий суддя, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, не знайшов підстав для задоволення клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені частиною п`ятою ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 182, 186, 194-196, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання залишити без задоволення.

2. Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

3. Покласти на підозрювану ОСОБА_6 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки терміном 2 місяці в межах строку досудового розслідуванян, а саме до 15.07.2023 року:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4. Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї можуть бути застосовані більш жорсткі запобіжні заходи і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

5. Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваній негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

6. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

7. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

8. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

9. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено в приміщенні суду протягом 5 діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1