ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 759/5275/16-к

Провадження № 11-кп/4820/51/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

доповідача - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника

потерпілих-адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0007862 від 09 серпня 2015 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та, в його інтересах захисника ОСОБА_7 , на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з не закінченою вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п.п 2,6,9,12,13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України і призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі;

- за п.п. 2,6,9,12,13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

- за ч. 3 ст. 146 КК України у виді 10 років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 15 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України, від покарання за які на підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено, у зв`язку із закінченням строків давності.

За вироком місцевого суду, на початку 2015 року ОСОБА_6 у м. Вінниця, познайомився з ОСОБА_11 , а також з її малолітньою дочкою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому відносини з ОСОБА_11 переросли у близькі стосунки, та вони почали проживати разом за адресою: АДРЕСА_2 .

З початку спілкування з ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , представлявся як ОСОБА_13 , при цьому використовував завідомо підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_14 .

Наприкінці квітня 2015 року ОСОБА_6 познайомився з ОСОБА_15 , при знайомстві з якою представився ОСОБА_16 та згодом повідомив, що його звати ОСОБА_17 , та почав підтримувати з нею стосунки переконуючи в особливому статусі серед людей, схиляти її до себе та зацікавивши до розвитку її екстрасенсорних здібностей.

В кінці травня 2015 року відносини між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 погіршились. ОСОБА_11 перестала часто зустрічатись з ОСОБА_6 і в цей час ОСОБА_6 всі свої зусилля направив на налагодження відносин з ОСОБА_15 з якою з початку липня 2015 року почав спільно проживати за адресою: АДРЕСА_2 .

В кінці липня 2015 року ОСОБА_6 повернувшись додому вночі разом з ОСОБА_11 , виявили ОСОБА_15 у ліжку без білизни. У зв`язку з цим між ними виникла сварка та ОСОБА_11 хотіла побити ОСОБА_15 , чому завадив ОСОБА_6 та наступного дня ОСОБА_15 , за його вказівкою, виїхала до своїх батьків в с. Погоріла Теплицького району Вінницької області.

Після інциденту з ОСОБА_15 , ОСОБА_11 постійно вчиняла скандали ОСОБА_6 з приводу його зради. У зв`язку з цим ОСОБА_6 не міг впоратись з тиском ОСОБА_11 на себе, останній відчуваючи неприязнь до своєї співмешканки, почав шукати вирішення даної проблеми.

Згодом, ОСОБА_6 вирішив, що найоптимальнішим у цій ситуації буде вжиття радикальних заходів, а саме умисне вбивство ОСОБА_11 , оскільки вбивство останньої дасть йому змогу позбутися особи, з якою він не бажає спілкуватися та проживати в одній квартирі.

З метою реалізації свого задуму, на початку серпня 2015 року ОСОБА_6 , діючи до розробленого ним плану злочину, запропонував ОСОБА_11 поїхати разом з ним на море до м. Одеси. Про планування поїздки на відпочинок вони розповіли батькам ОСОБА_11 , які також збирались на відпочинок до моря, та її дочці ОСОБА_12 , яка у свою чергу повідомила про це свого рідного батька ОСОБА_18 . Таким чином, ОСОБА_6 підготував батьків ОСОБА_11 до того, що певний період часу ні його, ні ОСОБА_11 в м. Вінниці не буде, та тривоги з приводу її зникнення не буде.

Дізнавшись, що батьки ОСОБА_11 на деякий час виїжджають з Вінниці на відпочинок, ОСОБА_6 вирішив не втрачати час та у період відсутності батьків вчинити вбивство ОСОБА_11 .

В цей же час, ОСОБА_11 запропонувала ОСОБА_6 перед поїздкою до моря поїхати в м. Київ. Зрозумівши, що це реальний шанс, щоб здійснити свої злочинні наміри, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_11 , ОСОБА_6 погодився та почав готуватись до вчинення вбивства.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_6 , відчуваючи неприязнь до своєї співмешканки ОСОБА_11 , з метою умисного протиправного позбавлення життя останньої приготував незаконно придбаний у невстановленої досудовим слідством особи револьвер системи Нагана № НОМЕР_2 , калібру 7,62 мм., виготовлений саморобним способом шляхом відновлення макету масо-габаритного військового револьверу та боєприпаси до нього, а саме 6 спортивних револьверних патронів «В-1», що споряджені без оболонковою кулею, який почав незаконно зберігати при собі та за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 .

Так, 09.08.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_11 провівши ОСОБА_9 до автобусу на відпочинок на море поїхали на Залізничний вокзал м. Вінниці, розташований на площі Привокзальній, 1, звідки, приблизно о 13 годині на маршрутному таксі виїхали до м. Києва.

09.08.2015 року, близько 18 години, не доїжджаючи до м. Києва, за пропозицією ОСОБА_6 вийшли з маршрутного таксі на зупинці в с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області, та пішли уздовж автодороги «Київ-Житомир» у напрямку м. Києва, де в районі 19 км автодороги та каскаду Святошинських озер, що на території Святошинського району, м. Києва, звернули в ліс.

Дійшовши до території лісового кварталу № 53 Київського лісництва, ОСОБА_6 , приблизно о 18:10 год., маючи на меті доведення умислу, спрямованого на умисне позбавлення життя ОСОБА_11 , до кінця, йдучи по території лісового господарства, впевнившись у відсутності навколо них людей, які б могли стати свідками події, відчуваючи неприязнь до своєї співмешканки, діючи з прямим умислом на вбивство ОСОБА_11 , розташувався дещо позаду останньої та діставши з рюкзака, який ніс на плечі, заздалегідь приготовлений револьвер системи Наган № НОМЕР_2, калібру 7,62 мм, з метою умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_11 здійснив перший постріл у бік останньої, яким не влучив у неї. Почувши постріл, ОСОБА_11 впала на землю та розвернувшись обличчям до ОСОБА_6 почала голосно кричати та відповзати в кущі, у свою чергу ОСОБА_6 бажаючи довести свій умисел до кінця, не зупиняючись на вчиненому, направив револьвер системи Наган № НОМЕР_2, калібру 7,62 мм, в бік ОСОБА_11 та здійснив другий постріл, чим спричинив вогнепальне наскрізне кульове поранення лівої кисті ОСОБА_11 .

Усвідомлюючи, що від спричиненого ним поранення смерть ОСОБА_11 не настане та його протиправні дії будуть викриті, ОСОБА_6 бажаючи доведення свого умислу до кінця, підійшов ближче до ОСОБА_11 , яка в цей час знаходилась на землі в положенні лежачи на спині без свідомості, підвів револьвер системи Наган № НОМЕР_2, калібру 7,62 мм, до лобної частини голови ОСОБА_11 та здійснив третій постріл, чим спричинив проникаюче поранення сліпе кульове поранення голови з ушкодженням лобної кістки, оболонок та речовини головного мозку з розвитком набряку-набухання головного мозку, від якого ОСОБА_11 померла на місці вчинення злочину. Впевнившись, що ОСОБА_11 мертва та його умисел доведений до кінця, ОСОБА_6 втік, а тіло загиблої залишив на місці вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).

Крім того, після вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , маючи умисел приховати вчинений ним особливо тяжкий злочин, усвідомлюючи, що дочка ОСОБА_11 - малолітня ОСОБА_12 знала про їхню поїздку до м. Києва та могла б повідомити рідних ОСОБА_11 про це, прийняв рішення про викрадення доньки ОСОБА_11 - малолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та подальшого позбавлення її життя.

11.08.2015 року ОСОБА_6 повернувся до м. Вінниці та зателефонував до малолітньої ОСОБА_12 та повідомив, що приїхав до м. Вінниці, щоб забрати її на відпочинок до моря, про що ОСОБА_12 повідомила свого батька ОСОБА_18 , який знаючи про відносини між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 та про їхні наміри їхати на відпочинок до м. Одеси, разом із малолітньою ОСОБА_12 , не підозрюючи, що ОСОБА_6 діє зі злочинними намірами, сказав бабусі ОСОБА_19 , яка знаходилась за місцем свого проживання разом із малолітньою ОСОБА_12 , про необхідність зібрати речі ОСОБА_12 для поїздки на відпочинок разом з її матір`ю та ОСОБА_6 та відвести дитину на перехрестя вулиць Бучми та Чумацької у м. Вінниці, де вона домовилась зустрітись з ОСОБА_6 .

Приблизно о 14 годині, ОСОБА_19 , виконуючи вказівку батька малолітньої ОСОБА_12 - ОСОБА_18 , відвела останню до місці зустрічі, де зустрівшись у зазначений час з ОСОБА_12 , ОСОБА_6 відвів її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

У той же день, ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_15 та повідомив про необхідність приїхати до м. Вінниці -12.08.2015 року.

12.08.2015 року близько 13.00 години, ОСОБА_6 разом з малолітньою ОСОБА_12 зустріли ОСОБА_15 на автостанції Вінниця-1, розташованій по вул. Київській, 8 та поїхали до Західного автовокзалу м. Вінниці, розташованого на перехресті Хмельницького - Барського шосе м. Вінниці, звідки на громадському транспорті поїхали до м. Хмельницького, звідки на попутному транспорті поїхали до с. Заслучне Красилівського району Хмельницької області, де ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_15 , шляхом удушення шнурками від кросівок останньої, вчинили умисне вбивство малолітньої ОСОБА_12 , а ОСОБА_6 заволодів самостійно та розпорядився на власний розсуд, не повідомивши про це ОСОБА_15 грошовими коштами ОСОБА_12 в сумі 950 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 146 КК України, як незаконне викрадення та позбавлення волі малолітньої ОСОБА_12 вчинене з корисливих мотивів та спричинило тяжкі наслідки.

Крім того, 12.08.2015 року, близько 22 год. 30 хв., перебуваючи в с. Заслучне Красилівського району Хмельницької області, ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, маючи умисел приховати вчинений ним особливо тяжкий злочин, а саме умисне вбивство ОСОБА_11 , шляхом вбивства доньки ОСОБА_11 - малолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знала про поїздку матері з ОСОБА_6 до м. Києва, та з корисливих мотивів, дав дитині випити розчин води з перекисом водню, щоб пришвидшити настання сну, після чого дочекавшись темряви, за попередньою змовою ОСОБА_15 , яка засуджена вироком Хмельницького міськрайонного суду від 10 вересня 2020 року, який набрав законної сили 16 жовтня 2020 року, зійшли з дороги на пасовисько неподалік вул. Центральної вказаного населеного пункту, де ОСОБА_6 поклав ОСОБА_12 на землю.

Перебуваючи на полі, ОСОБА_6 дістав зі свого рюкзака кросівки, які належали ОСОБА_15 , та витягнув з них шнурівки. В цей же час він сказав ОСОБА_15 подати йому свої руки, на що вона дала свою згоду та простягнула йому руки, а ОСОБА_6 обмотав руки ОСОБА_15 шнурівками від її кросівок таким чином, щоб можна було утворити петлю, при цьому ОСОБА_6 розповів ОСОБА_15 , як вона має обвести шнурівки навколо шиї ОСОБА_12 та за його командою розтягувати їх кінці в різні боки, після чого утримувати до настання смерті малолітньої ОСОБА_12 ..

Таким чином, узгодивши спільні дії спрямовані на позбавлення життя малолітньої ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 домовились про спільне вчинення її вбивства.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на позбавлення життя малолітньої ОСОБА_12 з корисливих мотивів та з метою приховати вчинений особливо тяжкий злочин - вбивство ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 , сів на ОСОБА_12 таким чином, щоб своїми ногами утримувати ноги останньої, однією рукою утримувати руки ОСОБА_12 , щоб завадити їй вирватись, а ОСОБА_15 обвела шнурівки навколо шиї ОСОБА_12 , яка лежала на землі. Разом з тим, другою рукою ОСОБА_6 закрив рот та ніс ОСОБА_12 , щоб завадити їй дихати, після чого ОСОБА_15 почала тягнути шнурівки, а ОСОБА_6 почав тиснути на обличчя ОСОБА_12 , перекриваючи їй дихальні шляхи та утримувати її руки та ноги. Маючи на меті доведення спільного умислу до кінця, ОСОБА_6 та ОСОБА_15 продовжували душити ОСОБА_12 протягом декількох хвилин, до тих пір поки ОСОБА_12 не перестала чинити опір. Дочекавшись коли ОСОБА_12 перестане чинити опір, ОСОБА_6 перевірив наявність у неї серцебиття, впевнившись таким чином, що ОСОБА_12 мертва, наказав ОСОБА_15 відпустити шнурівки.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 , приховали тіло ОСОБА_12 у рові поряд з місцем вчинення вбивства, неподалік від вул. Центральної, с. Заслучне Красилівського району Хмельницької області. Крім того, ОСОБА_6 заволодів самостійно та розпорядився на власний розсуд незаконно оберненим на свою користь майном ОСОБА_12 , а саме грошовими коштами в сумі 950 грн., не повідомивши про це ОСОБА_15 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені: п.п. 2, 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, як будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, умисно протиправно з метою приховати інший злочин заподіяв смерть малолітній дитині (умисне вбивство), ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особі, яка зазнала нападу (розбій).

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, ОСОБА_6 , у супереч вимогам розділу 1 п. 1.1 наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощенної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» та Положення про дозвільну систему, затверджену постановою КМУ № 576від 12.10.1992 року з наступними змінами, незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи револьвер системи Наган № НОМЕР_2 , калібру 7,62 мм, виготовлений саморобним способом шляхом відновлення макету масо-габаритного військового револьверу та боєприпаси до нього, а саме 6 спортивних револьверних патронів «В-1», що споряджені без оболонковою кулею, який почав незаконно зберігати при собі та за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , куди їх незаконно перемістив (переніс, транспортуючи при собі чи в сумці) при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах.

09.08.2015 року, близько 11 год., ОСОБА_6 , маючи на меті використати незаконно придбаний револьвер системи Наган № НОМЕР_2, калібру 7,62 мм, виготовлений саморобним способом шляхом відновлення макету масо-габаритного військового револьверу, споряджений шістьма спортивними револьверними патронами «В-1» для вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , дістав зі схованки, розташованої у кв. АДРЕСА_3 , помістив його до свого рюкзака, який взяв з собою та разом з ОСОБА_11 на громадському транспорті поїхав на автостанцію Вінниця 1-центральна, розташовану за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 8, а у подальшому до Залізничного вокзалу м. Вінниця, звідки на маршрутному таксі транспортував його до с. Стоянка Києво-Святошинського р-ну Київської обл. У подальшому ОСОБА_6 незаконно переніс револьвер системи Наган № НОМЕР_2, калібру 7,62 мм, виготовлений саморобним способом шляхом відновлення макету масо-габаритного військового револьверу, споряджений шістьма спортивними револьверними патронами «В-1» до території лісового кварталу № 53 Київського лісництва у Святошинському р-ні м. Києва, де використав при вчиненні умисного вбивства ОСОБА_11 , а після його вчинення помістив цей же ж револьвер споряджений трьома спортивними револьверними патронами «В-1» та три відстріляні гільзи до свого рюкзака та переніс його на територію дитячого табору відпочинку «Космос», розташованого на 16 км. Житомирського шосе в м. Києві, де залишив у схованці, таким чином незаконно носив його та незаконно зберігав безпосередньо при собі.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне поводження зі зброєю, а саме носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_6 у лютому 2012 року, більш точна дата та час вчинення злочину під час досудового розслідування невстановлена, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м. Києві, діючи умисно, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно викрав паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_14 , який перебував у сумці останнього для подальшого його підроблення та використання в особистих інтересах, з метою приховання свого справжнього імені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та звільнення від обов`язків громадянина України.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України - привласнення документів, а саме незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Крім того, ОСОБА_6 у невстановленому досудовим розслідуванням час, місці діючи умисно, підробив шляхом переклейки фотокартки до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_14 , який він викрав у лютому 2012 року з сумки ОСОБА_14 , та у подальшому, використовував завідомо підроблений документ в особистих інтересах, з метою приховання свого справжнього імені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та звільнення від обов`язків громадянина України.

Так, на початку 2015 року ОСОБА_6 , маючи при собі завідомо підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_14 , використовував в особистих інтересах, а тому при знайомстві та спілкуванні з ОСОБА_11 , її малолітньою дочкою ОСОБА_12 та їхніми рідними (батьками, сестрами ОСОБА_11 та батьком та дідом ОСОБА_12 - ОСОБА_18 та ОСОБА_20 відповідно) представлявся ОСОБА_21 та демонстрував за необхідності паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_14 , до якого вклеєна фотокартка ОСОБА_6 ..

Крім того, при укладенні договору оренди гаража № НОМЕР_3 у ГБК «Зірка» в м. Вінниця по вул. Липовецькій, 1, восени 2015 року, ОСОБА_6 надав паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_14 до якого вклеєна фотокартка ОСОБА_6 , на підставі чого отримав перепустку до ГБК «Зірка» № 762 з власною фотокарткою, яку у подальшому використовував для проходу та проїзду територією вказаного гаражного кооперативу.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України - підроблення документів, а саме підроблення офіційного документу (паспорту громадянина України), який видається установою, який надає права та подальше використання завідомо підробленого документа.

В апеляційному порядку розглядаються апеляційні скарги обвинуваченого та захисника ОСОБА_7 , на вказаний вирок суду, в яких одним із доводів сторони захисту є застосування до ОСОБА_6 , під час досудового розслідування, працівниками поліції недозволених заходів слідства, зокрема нанесення тілесних ушкоджень.

В ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 заявив, що відносно нього було застосовано фізичне насилля працівниками поліції на початкових етапах слідства, після затримання, перед проведенням 28.10.2015 року слідчого експерименту, внаслідок чого він був вимушений надати неправдиві свідчення про вчинення ним вбивства ОСОБА_11 за обставин, викладених в обвинуваченні.

Під час апеляційного провадження обвинувачений ОСОБА_6 також повідомив суд, що недозволені заходи ведення слідства до нього були застосовані працівниками поліції, під час його затримання 26.10.2015 року. Імена цих працівників поліції йому не відомі. Вони застосували до нього фізичне насильство, наносили тілесні ушкодження, щоб він підтвердив версію подій вбивства ОСОБА_11 , у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, 26-28.10.2015 року, був госпіталізований у відділення швидкої медичної допомоги м.Київ, вул. Братиславська. Він побоювався їх дій, оскільки перебував під їх контролем, тому обмовив себе, даючи пояснення необхідні слідству. Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 просили суд перевірити повідомлені відомості про застосування до ОСОБА_6 фізичного тиску під час слідства.

Заслухавши думку учасників апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що наведені стороною захисту обставини, підлягають перевірці, в порядку ст.333 ч.3 КПК України, шляхом направлення відповідного судового доручення до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, з метою перевірки показань обвинуваченого про застосування до нього недозволених методів слідства.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалося СУ ГУМВС у м.Києві.

26.10.2015 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею Голосіївського районного суду м.Києва, за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 грудня 2015 року.

28.10.2015 року старшим слідчим СУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_22 було проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_6 .

Згідно ст. 333 ч.3,5 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникає необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження та вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі дії. У разі прийняття такого рішення, суд відкладає судовий розгляд на строк достатній для проведення відповідної слідчої дії. В ухвалі суду про доручення проведення слідчої (розшукової) дії зазначається, для з`ясування або перевірки яких обставин і які саме слідчі (розшукові) дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення.

Під час виконання судового доручення, колегія суддів, доручає Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань у м. Києві провести перевірку пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про застосування до ОСОБА_6 недозволених методів слідства.

Керуючись ст. 333 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань у м. Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про застосування до ОСОБА_6 фізичного насильства під час досудового слідства та за результатами досудового розслідування прийняти відповідне процесуальне рішення, про яке повідомити Хмельницький апеляційний суд до 02.07.2023 року.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2