Справа №712/1678/18
Провадження № 1-кп/712/243/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченої - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003289 від 30.12.2014, за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Черкаси, українки, громадянки України, незаміжньої, немаючої на утриманні дітей, непрацюючої, з вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 у період часу з 2013 року по 2014 рік, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, який виразився у повідомленні неправдивих відомостей потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо можливості сприяти їм у придбанні житла, та зловживання довірою, яке виразилось у недобросовісному, всупереч домовленостей, використанні довіри потерпілих, яка обумовлювалась дружніми зв`язками з ними, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , заволоділа грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 332916 гривень 00 копійок, за наступних обставин.

Так, у вказаний період часу ОСОБА_10 неодноразово приходила за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , та знаходячись за вищевказаною адресою, увійшовши в довіру до останніх через дружні стосунки з ними, а також зарекомендувавши себе як впливову людину в м.Черкаси, завідомо не бажаючи виконувати обумовлені з потерпілими домовленості, під приводом надання останнім допомоги із придбання житла, участі у торгах з продажу квартири, здійснення повної оплати вартості квартири за адресою: АДРЕСА_4 , через торги, здійснення оплати у розмірі 10% за придбання квартири та повної оплати вартості квартири, яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_5 , через торги, а також виселення людей, які проживають у квартирі за адресою АДРЕСА_4 , отримала від потерпілих грошові кошти, повідомляючи завідомо неправдиві відомості про те, що останній ці грошові кошти потрібні на вищевказані цілі та потреби.

В подальшому, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , повіривши на слово та отримавши від ОСОБА_10 документи на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: договір іпотеки №PML-F02/010/2008 від 15.02.2008, договір купівлі-продажу нерухомого майна від 15.02.2008, витяг з Державного реєстру правочинів, заяву від імені ОСОБА_11 , витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, кредитний договір ML-F02/010/2008 від 15.02.2008, договір №F02/37/08/1 від 15.02.2008 та Додаток №1 до кредитного договору від 15.02.2008 про умови погашення кредитної заборгованості, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи введеними в оману розмовами про зобов`язання, які покладені на ОСОБА_10 , передавали останній грошові кошти, а саме: у сумі 12000 доларів США у 2013 році (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), що згідно інформації з офіційного сайту Національного банку України https://bank.gov.ua станом на 01.01.2013 становило 95916 грн. - з метою купівлі квартири АДРЕСА_6 ; у сумі 87000 грн. у 2013 році (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), з яких 16000 грн. - з метою купівлі квартири АДРЕСА_6 , та 71000 грн. - з метою купівлі квартири АДРЕСА_7 ; у сумі 150000 грн. у 2014 році (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), з яких 133000 грн. - з метою купівлі квартири АДРЕСА_7 та 17000 грн. - з метою виселення людей з квартири АДРЕСА_6 , переоформлення та поточних витрат, пов`язаних з оформленням квартири АДРЕСА_7 , а всього 332916 гривень 00 копійок, якими ОСОБА_10 діючи умисно, протиправно, із корисних спонукань, переслідуючи мету наживи, незаконно заволоділа, завідомо усвідомлюючи неможливість виконання покладених на неї обов`язків та не маючи на меті повертати вищевказані грошові кошти.

Отримавши грошові кошти від потерпілих, ОСОБА_10 розпорядилась вищевказаними грошовими коштами на свій розсуд, як своїми власними, чим завдала ОСОБА_9 та ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 332916 гривень 00 копійок, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

Крім того, на початку квітня 2014 року в денний час, більш точної дати та часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_10 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужим паспортом шляхом шахрайства, прибула за місцем проживання ОСОБА_9 та знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом обману та зловживання довірою останніх, увійшовши в довіру до останніх через дружні стосунки, а також зарекомендувавши себе як впливову людину в м.Черкаси, під приводом надання допомоги із придбання житла для останніх, участі у торгах (аукціонах), здійснення повної оплати вартості квартири через торги (аукціон), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , здійснення оплати у розмірі 10% за придбання квартири та повної оплати вартості квартири, яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_5 , через торги (аукціон), а також виселення людей, які проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , просила у ОСОБА_9 паспорт громадянина України на ім`я останнього, повідомивши завідомо неправдиві відомості про те, що їй цей паспорт потрібен на вищевказані цілі та потреби.

Повіривши на слово, будучи введеним в оману розмовами про зобов`язання, які покладені на ОСОБА_10 , ОСОБА_9 добровільно передав ОСОБА_10 свій паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Чигиринським РВ УМВС України в Черкаській області, яким ОСОБА_10 діючи умисно, протиправно, із корисних спонукань, переслідуючи мету наживи, всупереч законним вимогам ОСОБА_9 повернути його паспорт, незаконно ним заволоділа, не виконуючи покладених на неї обов`язків та не маючи на меті повертати вищевказаний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, а саме - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Також, в кінці квітня 2016 року в денний час, більш точної дати та часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_10 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужою трудовою книжкою шляхом шахрайства, увійшовши в довіру до ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через дружні стосунки з останньою, а також зарекомендувавши себе як впливову людину в м. Черкаси, прибула за місцем проживання ОСОБА_12 та знаходячись за адресою: АДРЕСА_8 , біля під`їзду шляхом обману та зловживання довірою останньої, під приводом надання роботи та подальшого працевлаштування до аптеки вітчима, ОСОБА_10 просила у ОСОБА_12 трудову книжку на ім`я останньої, повідомивши завідомо неправдиві відомості про те, що їй така трудова книжки потрібна на вищевказані цілі та потреби.

Повіривши на слово, ОСОБА_12 , будучи введеною в оману розмовами про зобов`язання, які покладені на ОСОБА_10 , добровільно передала останній свою трудову книжку НОМЕР_2 на своє ім`я, якою ОСОБА_10 діючи умисно, протиправно, із особистих протиправних спонукань, всупереч законним вимогам ОСОБА_12 повернути її трудову книжку, незаконно заволоділа цим документом, та не виконуючи покладених на неї обов`язків і не маючі на меті повертати вищевказану трудову книжку ОСОБА_12 , незаконно утримувала трудову книжку ОСОБА_12 до 16.47 год. 05.05.2017, коли вказаний документ було вилучено в ході обшуку за адресою реєстрації ОСОБА_10 , а саме: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, а саме - незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 від дачі пояснень відмовилася, скориставшись положеннями ст.63 Конституції України; підтримала захисника.

Захисник зазначив, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень не доведена «поза розумним сумнівом», надані стороною обвинувачення письмові докази не є допустимими і достатніми, і не доводять винуватість обвинуваченої у пред`явленому їй обвинуваченні. Зокрема, в матеріалах кримінального провадження недопустимими доказами є копії документів на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , та копії матеріалів виконавчого провадження, які долучені за заявою ОСОБА_8 (арк. 2-12, 23-81 матеріалів досудового розслідування). Засвідчення вказаних документів відбулося з порушенням норм чинного законодавства, зокрема, вимог Національного стандарту «Вимоги до оформлення документів «ДСТУ 4163-2003 (без зазначення дати засвідчення та відмітки «Копія»; а на документах на квартиру - ще і назви посади); також, незрозуміле походження вказаних документів. Крім того, протокол огляду від 11.02.2017 з фототаблицею складений з порушенням процесуального законодавства, оскільки дозвіл власника телефону «НОКІА» на його огляд із зняттям відповідної інформації відсутній. Також, не зрозуміло яким чином встановлена належність номера телефону, який підписаний « ОСОБА_13 » - саме ОСОБА_10 . В порушення вимог ст.105 КПК України, фототаблиці до протоколу огляду не засвідчена підписом слідчого.

Захисник вважає, що між ОСОБА_10 та подружжям ОСОБА_14 склалися виключно цивільно-правові відносини, що підтверджується розпискою ОСОБА_10 та заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.09.2015 про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 боргу за договором позики. Кошти, які зазначені у вказаному рішенні суду та ті, які вказані в обвинуваченні ОСОБА_10 - це ті самі кошти. За вказаних обставин, в діях ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст.190 КК України.

Захисник також зазначив, що вручене 30.11.2017 ОСОБА_10 повідомлення про підозру є незаконним через порушення права на захист останньої. Підозра вручалася по особливо тяжкому злочину, тому згідно ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою. В порушення вимог КПК захисник у даному кримінальному провадженні для здійснення захисту ОСОБА_10 був залучений аж через 7 днів, лише 07.12.2017. Захисник вказував на незаконність вручення 30.11.2017 ОСОБА_10 повідомлення про підозру (у зв`язку з порушенням права на захист), та незаконність повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 20.12.2017, оскільки як можна змінити підозру від 30.11.2017, якщо вона є незаконної. Внаслідок незаконного вручення повідомлення про підозру, незаконними є і обвинувальні акти від 14.02.2018 та 23.12.2019, згідно доктрини «плодів отруйного дерева».

До початку судового розгляду потерпіла ОСОБА_12 надала до суду заяву від 09.09.2021, в якій просить розгляд справи проводити без її участі; претензій матеріального характеру до ОСОБА_10 не має; підтримує покази раніше надані нею в ході досудового розслідування.

Допитана в судовому засіданні 14.04.2022 потерпіла ОСОБА_8 показала, що у лютому 2013 року вона познайомилась з ОСОБА_10 , її як клієнтку на манікюр привела знайома. В подальшому, ОСОБА_10 почала на постійній основі робити манікюр вдома у ОСОБА_15 . З часом між ними склались дружні відносини. ОСОБА_8 розповідала ОСОБА_10 , що вони з чоловіком хочуть купити квартиру, мають певні заощадження, продали машину. Ближче до літа 2013 року ОСОБА_10 повідомила, що вона вагітна, переживала щодо цього, бо мала проблеми зі здоров`ям. 10.09.2013 ОСОБА_10 подзвонила ОСОБА_8 і сказала, що народила передчасно дитину, вони знаходяться в обласній лікарні у важкому стані, їй терміново потрібні гроші 1000 доларів США на лікування, просила про допомогу. На її прохання, вони дали їй в борг спочатку 1000 доларів США (під розписку); потім 300 доларів США на реанімобіль; і 100 доларів США на зарплатню водієві. Пізніше, ОСОБА_16 повідомила, що дитина померла.

Потерпіла ОСОБА_8 показала, що через два тижні до неї додому приїздила ОСОБА_10 , сказала, що дуже вдячна за допомогу, і запропонувала свої послуги з покупкою квартири через державну виконавчу службу. ОСОБА_10 пояснила, що вона має багато зв`язків в місті, у виконавчій службі працює її однокласниця і подруга ОСОБА_17 , вони продають квартири боржників через ДВС, самі купують їх за нижчими цінами, а в подальшому продають такі квартири за ринковою вартістю. ОСОБА_17 була божницею ОСОБА_16 , тому мала допомогти. Подружжя ОСОБА_14 погодилося з пропозицією ОСОБА_16 , на той час вони планували придбати квартиру. Єдиною умовою ОСОБА_16 було те, що вона особисто буде займатися купівлею квартири, щоб зайвий раз не привертати увагу, та самостійно контролювати ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ). Через пару днів приїхала ОСОБА_16 і привезла документи на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . Це були технічний паспорт, іпотечні та інші документи на ім`я ОСОБА_20 . Вартість вказаної квартири становила 116000 гривень. На прохання ОСОБА_16 , вони передали їй кошти як перший внесок для участі у торгах - 10 відсотків від вартості квартири. Після цього, ОСОБА_16 повідомила, що вони приймають участь в торгах. В подальшому, на вимогу ОСОБА_16 вони віддали решту коштів близько 12 тисяч доларів США, що еквівалентно 96 тисяч гривень на купівлю вказаної квартири. Таким чином, вони сплатили повну вартість квартири АДРЕСА_6 . Пізніше, ОСОБА_16 запропонувала подружжю ОСОБА_14 , що є можливість купити через торги (аукціон) квартиру, яка їм подобається і яку вони виберуть; попередньо продавши квартиру по АДРЕСА_9 . Подружжя ОСОБА_14 погодилися, і вибрали квартиру в будинку, де вони винаймали житло, за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю 204000 гривень. Вони розраховували, що продадуть квартиру по АДРЕСА_9 , і придбають квартиру по АДРЕСА_10 заплатили перший внесок для участі у торгах. Тим часом кошти від продажу квартири по АДРЕСА_9 не надходили. ОСОБА_16 взяла у чоловіка паспорт для переоформлення на чоловіка квартири по АДРЕСА_9 . Щодо продажу квартири по АДРЕСА_9 , ОСОБА_16 повідомляла подружжя ОСОБА_14 , що вона знайшла покупця - чиновника, який не хотів афішувати своє ім`я, та мав намір придбати квартиру для дочки; проте він не мав коштів. ОСОБА_16 допомогла вказаному покупцю взяти кредит в банку, де працювала її матір, на придбання квартири по АДРЕСА_9 ; і запевнила подружжя ОСОБА_14 , що невдовзі на їх рахунок надійдуть кошти від продажу квартири. Кошти на їх рахунок не надходили; зі слів ОСОБА_16 , нові власники квартири по вул. Енгельса поїхали закордон. Водночас, коштів для оплати квартири по АДРЕСА_10 не було, вони вже мали намір відмовитися від цієї квартири. 24.12.2013 ОСОБА_16 надіслала їм повідомлення з вітаннями про те, що у них вже є квартира по вул. Сумгаїтська, вона вклала свої 133 тисячі гривень, які вони мали їй повернути. Після цього, їм почав писати повідомлення нібито чоловік ОСОБА_16 на ім`я ОСОБА_21 , погрожував їм та повідомив, що ОСОБА_16 за них заплатила свої кошти, вимагав повернути кошти. В цей час ОСОБА_16 розповідала їм, що її чоловік місцевий кримінальний авторитет. Подружжя ОСОБА_14 були налякані, переживали за своє життя та здоров`я. Потім, ОСОБА_16 возила їх по банкам, щоб вони брали кредити для повернення боргу. ОСОБА_8 було відмовлено у наданні кредиту, тому що її сестра мала заборгованість перед банком. ЇЇ чоловік взяв кредит в банку 6000 гривень, ОСОБА_16 відразу в банку забрала кошти, вказавши, що її гроші в них, а їй вони зараз потрібні. Пізніше, подружжя ОСОБА_14 позичили гроші у батьків, родичів і повністю віддали борг ОСОБА_23 .

ОСОБА_8 зазначила, що в кінці 2014 року подружжя ОСОБА_14 ходили до державної виконавчої служби до ОСОБА_24 , остання повідомила, що жодних зв`язків з ОСОБА_16 вона не підтримує і їй нічого невідомо про купівлю квартири за адресою: АДРЕСА_4 . Також, раніше її чоловік ОСОБА_9 ходив подивитися на квартиру по АДРЕСА_9 , і виявилося, що там робітники роблять ремонт, в квартирі вже тривалий час живуть люди, квартири не продавалась. Стосовно квартири по АДРЕСА_10 , то вона дійсно продавалась, але значно пізніше, там були інші покупці. Як стало відомо, подружжя ОСОБА_14 ніякого відношення до вказаних вище квартир не має.

Потерпіла ОСОБА_8 також показала, що саме ОСОБА_16 восени 2014 року наполягла на написанні розписки на всі отримані нею кошти, вказавши, що побоюється кримінальної відповідальності. У 2015 році згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси було стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 заборгованість по розписці. У 2015 році, після відкриття кримінального провадження, ОСОБА_16 повернула подружжю ОСОБА_14 кошти в сумі 200 гривень, 10000 гривень і 100 доларів США через адвоката, та 10000 гривень через слідчого. З того часу кошти більше не повертались. Восени 2015 році матір ОСОБА_16 пропонувала купити в неї квартиру в гуртожитку по АДРЕСА_8 , проте подружжя ОСОБА_14 відмовились, бо взагалі не мали коштів. Водночас, ОСОБА_8 зазначила, що їм не пропонувалась передача вказаної квартири в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_23 .

Допитаний в судовому засіданні 19.05.2022 потерпілий ОСОБА_9 показав, що в 2013 році їхня знайома ОСОБА_16 звернулась до них за допомогою на лікування її новонародженої дитини; на її прохання, вони дали їй в борг спочатку 1000 доларів США, потім 300 доларів США на реанімобіль; і 100 доларів США на зарплатню водієві. Пізніше, ОСОБА_16 повідомила, що дитина померла. Через деякий час ОСОБА_16 запропонувала їм свою допомогу у придбанні квартири за вигідною ціною через державну виконавчу службу, вказавши, що там працює її однокласниця і подруга ОСОБА_17 , яка допоможе в цьому. Вони погодилися. ОСОБА_16 привезла їм документи на квартиру АДРЕСА_6 , зокрема: договір купівлі-продажу, договір іпотеки, технічний паспорт на квартиру, інші. Вони внесли повну вартість квартири 116000 гривень, і за 2 тижні вже щасливі власники квартири. Пізніше, ОСОБА_16 запропонувала їм, що є можливість купити через торги (аукціон) квартиру, яка їм подобається і яку вони виберуть; попередньо продавши квартиру по АДРЕСА_9 . Вона скинула їм інформацію з Мінюсту, вони вибрали квартиру в будинку, за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю 204000 гривень. Вони розраховували, що продадуть квартиру по АДРЕСА_9 , і куплять квартиру по АДРЕСА_10 . ОСОБА_16 знайшла покупців на квартиру по вул. Енгельса, допомогла взяти їм кредит в банку на купівлю квартири. Подружжя ОСОБА_14 мали вносити внески за нову квартиру, але кошти від продажу квартири по АДРЕСА_9 не надходили. ОСОБА_9 пішов до банку та з`ясував, що «доларові» кредити нині не надаються. Потім, він прийшов на квартиру на АДРЕСА_9 , і виявилося, що там живуть інші люди, робочі роблять ремонт, квартира ніколи не виставлялась на торги. Потім, ОСОБА_9 хотів звернутися в державну виконавчу службу до ОСОБА_24 , проте ОСОБА_16 відговорила його це робити. ОСОБА_16 взяла паспорт ОСОБА_26 для його виписки, та оформлення доручень від їх імені, мала прописати його за новою адресою. У зв`язку з тим, що у подружжя ОСОБА_14 вже не було коштів для оплати квартири по АДРЕСА_10 , вони хотіли вже від неї відмовитися. Потім, ОСОБА_16 повідомила, що вказана квартира належить їм, вона внесла свої кошти в сумі 133000 гривень. З цього часу їм почали надходити повідомлення з погрозами від чоловіка ОСОБА_16 про повернення коштів. Вона пропонувала їм брати кредити в банках для повернення коштів. Зрештою, через деякий час вони позичили у батьків, родичів гроші і повернули ОСОБА_16 заборгованість. Вже пізніше, після спілкування з власником квартири по АДРЕСА_10 , їм стало відомо, що вказана квартира дійсно продавалась через аукціон, але вони не мали ніякого відношення до цієї квартири. В кінці 2014 року вони звернулися в державну виконавчу службу до ОСОБА_24 , остання повідомила, що вони з ОСОБА_16 дійсно однокласниці, проте вони не спілкуються, квартира за адресою: АДРЕСА_4 , через державну виконавчу службу не продавалась. Восени 2014 року, вже після передачі коштів, ОСОБА_16 наполягала на написанні розписки, побоюючись кримінальної відповідальності за свої діяння. ОСОБА_9 показав, що вони дуже довіряли ОСОБА_16 , їм соромно було спитати зайве, оскільки вони були глибоко переконані, що вона поважна людина в місті, діє в їх інтересах, хоче допомогти.

ОСОБА_9 також зазначив, що дав ОСОБА_16 свій паспорт, так як остання погодилася допомогти йому із випискою. Пізніше дізнався, що його не виписали. ОСОБА_9 неодноразово звертався до ОСОБА_16 з проханням повернути паспорт, проте остання щоразу надавала різні пояснення; паспорт до цього часу не повернуто. В кінці 2014 року ОСОБА_16 було написано розписку про отримання нею паспорта. ОСОБА_9 самостійно замовив і отримав собі новий паспорт громадянина України.

Допитана в судовому засіданні 08.09.2022 свідок ОСОБА_27 показала, що вона разом з ОСОБА_10 навчалися в школі, приблизно у 2009-2010 р.р. вони востаннє спілкувалися. З вересня 2013 року ОСОБА_27 працювала на посаді начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області. Взимку 2014 року до неї на прийом прийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і повідомили, що вони віддали ОСОБА_10 кошти на придбання з прилюдних торгів арештованої виконавцями квартири; при цьому, квартира мала придбаватися в Соснівському відділі ДВС через начальника відділу ОСОБА_27 . ОСОБА_27 вказала, що вказана інформація не відповідала дійсності, фактично ОСОБА_10 використала її службове становище, і надавала послуги з придбання квартир від її імені. За вказаним фактом ОСОБА_27 звернулась в правоохоронні органи, та запропонувала зробити те саме потерпілим. Наскільки їй відомо, квартира, про яку говорили потерпілі, не продавалась. Свідок також пояснила, що на той момент реалізація арештовано майна здійснювалась торгівельними організаціями, останні проводили торги, визначали переможця. Органи державної виконавчої служби до процедури торгів не залучались.

Свідок ОСОБА_28 судовому засіданні 15.09.2022 показала, що в лютому 2014 року вона приїхала на манікюр до ОСОБА_29 , і невимушено стала свідком розмови ОСОБА_22 з її подругою ОСОБА_30 . Остання розповідала, що потрібно терміново ще 20000 гривень на придбання квартири. Леся плакала, дзвонила чоловіку, іншим знайомим, шукала кошти. Тоді, ОСОБА_31 запитала чи не буде коштів в борг у ОСОБА_28 . Остання сказала, що має вдома 900 доларів США, і може допомогти. За пропозицією ОСОБА_10 , вони поїхали додому до ОСОБА_28 , взяли кошти та привезли їх ОСОБА_22 . Передача коштів ОСОБА_32 в сумі 900 доларів США відбувалась в квартирі ОСОБА_29 . Протягом наступних 3-х місяців ОСОБА_15 повернула ці кошти.

Вказані покази потерпілих та свідків узгоджуються із безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами сторони обвинувачення.

На підтвердження вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, стороною обвинувачення надані наступні докази:

- лист начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Черкаській області ОСОБА_27 від 30.12.2014, згідно з яким ОСОБА_27 повідомила Придніпровський РВ УМВС України у Черкаській області про те, що 26.12.2014 до неї на особистий прийом звернулися громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та повідомили про вимагання ОСОБА_10 грошових коштів для придбання з прилюдних торгів описаної та арештованої державним виконавцем квартири. При цьому зазначили, що квартира буде придбана через начальника відділу ОСОБА_27 . Заявники передали ОСОБА_10 значну суму коштів, що підтверджується розписками. Такі дії ОСОБА_10 шкодять її професійній репутації, в зв`язку з чим просить перевірити викладені факти та вжити заходів згідно чинного законодавства;

- заява ОСОБА_8 про приєднання до матеріалів кримінального провадження копій документів, які були надані ОСОБА_10 щодо квартири АДРЕСА_6 (на 10 арк.);

- копія договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.02.2008, згідно якого гр. ОСОБА_11 продав, а гр. ОСОБА_33 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , вартість нерухомого майна становить 297950 грн.;

- копія витягу з Державного реєстру правочинів від 15.02.2008, згідно з яким 15.02.2008 приватний нотаріус ОСОБА_34 зареєструвала договір купівлі-продажу нерухомого майна від 15.02.2008;

- копія заяви ОСОБА_11 від 15.02.2008, згідно якої останній отримав від ОСОБА_33 грошові кошти в сумі 252500 грн., що становить еквівалент 50000 доларів США, в якості розрахунку по укладеному договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.02.2008;

- копія Витягу про реєстрацією права власності на нерухоме майно від 25.02.2008, згідно якого зареєстровано договір купівлі-продажу нерухомого майна від 15.02.2008 - квартири АДРЕСА_6 ;

- копія договору іпотеки від 15.02.2008 №PML-F02/0110/2008, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. ОСОБА_33 , предмет іпотеки - нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- копія договору про кредитування поточного рахунку (овердрафт) №F02/37/08/1 від 15.02.2008, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» (Банк) та гр. ОСОБА_33 (Позичальник), згідно якого Позичальнику надано овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку, відкритого в ЗАТ «ОТП Банк»;

- копія кредитного договору №ML-F02/0110/2008 від 15.02.2008, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» (Банк) та гр. ОСОБА_33 (Позичальник), згідно якого Банк надає Позичальнику, а Позичальник приймає Кредит 50495,00 доларів США;

- копія заяви №002-23015-050214 від 05.02.2014, згідно з якою Клієнтом ОСОБА_9 відкрито в ПАТ «Дельта Банк» поточний рахунок з лімітом кредитної лінії 50000 грн.

- лист начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_35 від 26.01.2017 №417/2/416 (на запит Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області від 18.01.2017), згідно з яким у період з 01.01.2012 по 31.12.2015 торги/аукціони проводилися підприємствами, установами, організаціями за договорами про надання послуг з організації і проведення аукціону по реалізації арештованого майна, в т.ч. ДП «СЕТАМ»;

- лист генерального директора ДП «СЕТАМ» ОСОБА_36 від 27.02.2017 (на лист Черкаського ВП ГУНП у Черкаській області), згідно з яким за даними системи електронних торгів арештованим майном відсутня інформація про реєстрацію в системі та участь в електронних торгах учасника ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- заява ОСОБА_8 про долучення мобільного телефону «НОКІА», імеі код: НОМЕР_3 , на якому знаходиться переписка з ОСОБА_10 ; заяву отримав ОСОБА_37 ;

- протокол огляду від 11.02.2017 з фототаблицею, згідно з яким з 12 год. 08 хв. по 15 год. 10 хв. начальник відділення СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_37 в приміщенні службового кабінету №418 провів огляд предметів: роздруківки переписки подружжя ОСОБА_14 з ОСОБА_10 , яка відображена у соціальній мережі «Вконтакте» на 363 аркушах формату А4; мобільний телефон «НОКІА», імеі код: НОМЕР_3 , на якому знаходяться смс-повідомлення, відправлені з абонентських номерів: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 та підписані « ОСОБА_13 », які належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відображені у вигляді фотозображень вказаного мобільного телефону за допомогою фотокамери «Olympus D 440» на 62 аркушах формату А4. Після проведення огляду фотозображення роздруковані, та долучені до протоколу;

- постанова про визнання предметів/документів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 11.02.2017, згідно з якою мобільний телефон «НОКІА», імеі код: НОМЕР_3 , на якому знаходяться смс-повідомлення, відправлені з абонентських номерів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 та підписані « ОСОБА_13 », які належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відображені у вигляді фотозображень вказаного мобільного телефону за допомогою фотокамери «Olympus D 440» на 62 аркушах формату А4, та роздруківка переписки подружжя ОСОБА_14 з ОСОБА_10 , яка відображена у соціальній мережі «Вконтакте» на 363 аркушиках формату А4 - визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження;

- заява ОСОБА_8 від 17.05.2017 про долучення оригіналу розписки ОСОБА_10 про отримання від ОСОБА_8 грошових коштів;

- оригінал розписки від імені ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_8 наступного змісту: «Я ОСОБА_10 отримала від ОСОБА_8 , кошти в сумі 150000 гривень на оформлення документів на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , та сплати всіх зборів по участі в торгах; зобов`язалась повернути кошти 13.10.2014»; «Продовження та уточнення: отримано 12000 доларів США, 87000 гривень на вищевказані потреби; зобов`язуюсь повернути протягом 2-2,5 тижнів від дати розписки»; «Зобов`язуюся повернути повну суму до 16:30 понеділка 17.11.2014». «Паспорт ОСОБА_9 НОМЕР_1 , виданий Чигиринським РВ УМВС України в Черкаській області, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходився з квітня місяця 2014 року у мене ОСОБА_10 , до отримання ним ОСОБА_9 нового паспорту»;

- заява ОСОБА_8 про долучення копії заочного рішення у справі №711/656/15-ц;

- копія заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.09.2015 у справі №711/656/15-ц, згідно з яким позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про стягнення боргу - задоволено; стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 борг за договором позики в сумі 12000 доларів США, що еквівалентно 189720 грн. та 237000 грн., пеню в розмірі 5535,88 грн., 3% річних в розмірі 1614,83 грн. та судовий збір в сумі 2838,70 грн, а всього 436709,41 грн.;

- постанова про призначення експертизи від 29.05.2017, складена начальником відділення СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_38 ;

- висновок експерта №1/1277 від 06.06.2017, згідно з яким рукописні тексти розписки від імені ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_39 виконані самою ОСОБА_10 ;

- рапорт начальника відділення СВ Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_40 , згідно якого в Єдиному реєстрі адвокатів відомості про отримання ОСОБА_10 свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю відсутні;

- лист начальника ГУ ПФ України в Черкаській області ОСОБА_41 від 05.10.2016, згідно якого за період з 01.01.2011 по 26.09.2016 за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на ОСОБА_10 інформація відсутня;

- лист ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області від 12.10.2016, згідно з яким по фізичній особі ОСОБА_10 інформація про банківські рахунки відсутня;

- довідка про доходи ОСОБА_9 за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, видана ДПІ у м. Черкасах 23.09.2016; та заява ОСОБА_9 про долучення такої довідки;

- заява ОСОБА_8 про долучення до матеріалів кримінального провадження копій документів виконавчого провадження;

- копія листа Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси від 12.10.2016 №22016, згідно з яким на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження №46457257 по стягненню з ОСОБА_10 боргу на загальну суму 517781,18 грн.; повідомляється стягувача ОСОБА_8 про вчинені виконавчі дії у виконавчому провадженні;

- копія виконавчого листа, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 05.11.2015 про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 боргу за договором позики в загальній сумі 436709,41 грн.;

- копія постанови державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_42 від 18.04.2016 про відкриття виконавчого провадження ВП №50870370 про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 боргу в сумі 436709,41 грн.

В матеріалах кримінального провадження також наявні копії матеріалів зі зведеного виконавчого провадження відносно ОСОБА_10 , які долучені ОСОБА_8 , зокрема: копія ухвали Придніпровського РС м. Черкаси від 30.11.2016, згідно якого тимчасово обмежено боржника ОСОБА_10 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа; копія подання державного виконавця Придніпровського В ДВС Черкаського МУЮ ОСОБА_43 про вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності боржника ОСОБА_10 за ст.382 КК України; копія подання державного виконавця Придніпровського В ДВС Черкаського МУЮ ОСОБА_43 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_10 за межі України; копія постанови державного виконавця Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ ОСОБА_43 від 17.04.2015 про привід боржника ОСОБА_10 ; копія листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м.Черкаси від 12.04.2015, згідно якого актовий запис про шлюб на гр. ОСОБА_10 відсутній; копія ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30.11.2016, згідно якого тимчасово обмежено боржника ОСОБА_10 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа; інші.

Під час судового провадження потерпілі пояснили, що вони надавали свій телефон слідчому для огляду їх переписки з ОСОБА_10 з приводу придбання квартири на торгах. Після проведення огляду були роздруковані фотозображення мобільного телефону з перепискою, а телефон повернуто їм. Оригінали вказаної переписки збережені в мобільному телефоні.

Копії фотозображень, що долучені до протоколу огляду від 11.02.2017 (а.с. 89-151), являють собою знімки телефона «НОКІА» з смс-повідомленнями, відправленими з абонентських номерів: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 та підписані « ОСОБА_13 », які належать ОСОБА_10 ; кожен знімок пронумерований. Зі змісту переписки вбачається, зокрема, що ОСОБА_10 скидала інформацію по лоту «Трикімнатна квартира АДРЕСА_11 », де серед іншого вказано: стартова ціна 204819,00 грн., гарантійний внесок 10240,95 грн., дата публікації лоту 30.10.2013 12:32. Також, ОСОБА_10 писала, що аукціон призначать якщо їх влаштує квартира, документи завезе; повідомляла, що їй порадили які квартири можна дивитись, а які не потрібно, зокрема, радили квартири по АДРЕСА_12 , і якусь квартиру по АДРЕСА_9 . ОСОБА_10 повідомляє, що повністю внесла суму, сплативши свої кошти 133000 грн.; інше.

Як вище зазначалось, потерпілою ОСОБА_8 долучено до матеріалів кримінального провадження копії документів на квартиру АДРЕСА_6 , які їй передала ОСОБА_10 ; та копії матеріалів виконавчого провадження відносно ОСОБА_10 . На вказаних копіях документів міститься підпис та прізвище « ОСОБА_37 », відтиск штампу «Згідно з оригіналом», та печатки Черкаського ВП ГУНП у Черкаській області.

При розгляді кримінального провадження, даючи оцінку допустимості доказу, суд має проаналізувати критерії допустимості таких доказів, а саме законність джерела, законність способу отримання, процесуальне оформлення ходу і результатів слідчої дії (постанова ККС ВС від 29.03.2018 у справі № 761/33311/15-к).

Суд враховує, що як сторона обвинувачення, так і сторона захисту у змагальній процедурі висловили свої точки зору щодо обвинувачення, який складав предмет судового розгляду, та надали докази, якими кожна сторона обґрунтовувала свою позицію. Судом створено рівні умови, які дозволяли сторонам самостійно і без обмежень обстоювати свої правові позиції. При цьому, суд забезпечив справедливу і змагальну процедуру, у якій сторони обвинувачення та захисту висловили свої позиції і надали докази на спростування та підтвердження, зокрема, шайхрайства.

Таким чином, судом встановлено спосіб та підстави отримання вказаних письмових доказів стороною обвинувачення; сумнівів у достовірності вказаних доказів у суду не виникає.

На підтвердження вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357 КК України в матеріалах справи міститься:

- заява ОСОБА_12 від 27.03.2017 про добровільне надання мобільного телефону «НТС» для огляду смс-листування з ОСОБА_10 ;

- протокол огляду від 27.03.2017 з фототаблицею, згідно з яким з 12 год. 08 хв. по 13 год. 10 хв. начальник відділення СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_37 в приміщенні службового кабінету №418 провів огляд предметів: мобільний телефон «НТС», смартфон чорного кольору, що належить ОСОБА_12 , на якому знаходяться смс-повідомлення, відправлені з абонентського номеру: НОМЕР_4 , який підписаний як « ОСОБА_44 » та належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відображені у вигляді фотозображень вказаного мобільного телефону за допомогою фотокамери «Olympus D 440» на 11 аркушах формату А4. Роздруківка переписки ОСОБА_12 та ОСОБА_10 стосується повернення трудової книжки. Після проведення огляду фотозображення роздруковані та долучені до протоколу;

- постанова про визнання предметів/документів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 27.03.2017, згідно з якою мобільний телефон чорного кольору «НТС», смартфон, що належить ОСОБА_12 , на якому знаходяться смс-повідомлення, відправлені з абонентського номеру: НОМЕР_4 , який підписаний як « ОСОБА_44 » та належить ОСОБА_10 , що відображені у вигляді фотозображень вказаного мобільного телефону за допомогою фотокамери «Olympus D 440» на 11 аркушах формату А4 - визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження;

- ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_45 від 07.04.2017 у справі №712/4432/17, згідно з якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протокол обшуку від 05.05.2017 з фототаблицею до протоколу, згідно з яким при проведенні обшуку квартири АДРЕСА_13 виявлено та вилучено, зокрема: трудову книжку на ім`я ОСОБА_12 , копію паспорта ОСОБА_12 , інше;

- розписка ОСОБА_12 від 22.05.2017, згідно з якою вона отримала трудову книжку на своє ім`я; претензій немає;

- розписка ОСОБА_10 , згідно з якою з квітня 2014 року у неї знаходиться паспорт ОСОБА_9 , до отримання ним нового паспорту;

- протокол огляду від 11.02.2017 з фототаблицею переписки з ОСОБА_10 щодо повернення паспорта ОСОБА_9 , складений начальником відділення СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_46 .

Отже, допитавши потерпілих та свідків, дослідивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень органом досудового розслідування встановлені правильно.

Достовірність та об`єктивність наведених вище доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону.

Під час судового провадження захисник вказував про незаконність вручення 30.11.2017 ОСОБА_10 повідомлення про підозру (у зв`язку з порушенням права на захист), та незаконність повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 20.12.2017, оскільки як можна змінити підозру від 3011.2017, якщо вона є незаконною.

Згідно матеріалів кримінального провадження, 30.11.2017 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.357 КК України. На підставі постанови про доручення призначення адвоката від 30.11.2017, складеною старшим слідчим Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_47 , було призначено адвоката ОСОБА_7 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (доручення від 07.12.2017 №023-0002094). Згідно постанови старшого слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_48 від 07.12.2017 залучено ОСОБА_7 для захисту прав та законних інтересів ОСОБА_10 на підставі доручення №023-0002094. В подальшому, 20.12.2017 ОСОБА_10 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Відповідно до ст.279 КПК України випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.

Глава 22 КПК не містить будь-яких застережень про необхідність залучення захисника при здійсненні повідомлення особі про підозру.

В даному випадку, керуючись положеннями ст.279 КПК України, слідчий вручив ОСОБА_10 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри. При цьому, суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні не було допущено порушення права на захист ОСОБА_10 .

Стосовно посилань захисника на наявність цивільно-правових відносин між подружжям ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , суд зазначає таке.

Частиною першою статті 190 КК України передбачено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Суб`єктивна сторона шахрайства характеризується прямим умислом і корисливим мотивом. При кваліфікації шахрайства слід враховувати, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише у тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання.

Наявність між обвинуваченим та потерпілим певних цивільно-правових чи інших подібних правовідносин, які були закріплені у певному правочині, сама по собі не виключає можливості кваліфікації діяння особи як шахрайства за наявності усіх необхідних елементів складу цього злочину. В окремих випадках такі відносини цілком можуть бути частиною реалізації умислу особи на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою.?

Принциповим у цьому питанні є встановлення і доведення поза розумним сумнівом, що особа, умисно, з корисливих мотивів заволодіваючи чужим майном або набуваючи права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, зокрема й беручи на себе при цьому певні зобов`язання, одразу не мала наміру їх виконувати, використовуючи певні правовідносини як спосіб реалізації умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою. Висновок про це може бути зроблений, в тому числі й виходячи з? ? сукупності фактичних дій такої особи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 березня 2021 року (справа №127/11849/15-к; провадження № 51-930км19).

Водночас, наявність формальних (навіть належним чином оформлених) цивільно-правових відносин, за допомогою яких суб`єкт прагне завуалювати свій злочинний умисел, не може бути перешкодою для оцінки скоєного як злочину, передбаченого статтею 190 КК.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.09.2015 у справі №711/656/15-ц позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про стягнення боргу - задоволено; стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 борг за розпискою в сумі 12000 доларів США, що еквівалентно 189720 грн. та 237000 грн., пеню в розмірі 5535,88 грн., 3% річних в розмірі 1614,83 грн. та судовий збір в сумі 2838,70 грн, а всього 436709,41 грн.

На думку суду, той факт, що маючи боргову розписку, ОСОБА_8 звернулась до суду із позовом про стягнення суми боргу з ОСОБА_16 , не свідчить про відсутність в діях останньої ознак шахрайства при заволодінні цими коштами, виходячи з її мотиву, умислу, способу вчинення злочину, оскільки зазначені грошові кошти були передані потерпілими внаслідок вчинення обвинуваченою шахрайських дій.

Як вище зазначалось, потерпілі, довіряючи ОСОБА_10 , надавали їй кошти для придбання їм квартири на торгах. Розписка про зобов`язання повернути такі грошові кошти написана ОСОБА_10 вже після передачі таких коштів.

Будь-яких даних про те, що ОСОБА_10 мала реальні можливості та бажання виконати взяті на себе зобов`язання (щодо придбання квартири), чи часткове виконання таких зобов`язань матеріали кримінального провадження не містять. Посилання сторони захисту на розписку про передачу грошових коштів, свідчить про бажання ОСОБА_10 завуалювати свій злочинний умисел.

Суд не погоджується з позицією сторони захисту, що наявність рішення суду, яким з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 стягнуто кошти, отримані нею за договором позики, виключає можливість її притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, доводи захисника про наявність між обвинуваченою та потерпілими виключно цивільно-правових відносин, суд не приймає до уваги і вважає їх як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, під час судового провадження було встановлено, що у 2015 році, під час досудового розслідування кримінального провадження, ОСОБА_10 повернула подружжю ОСОБА_14 кошти в сумі 20000 гривень та 100 доларів США; в подальшому, кошти більше не поверталися, заходи щодо повернення боргу не вживалися.

Інші доводи сторони захисту не спростовують провину обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, за встановлених судом обставин.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За встановлених обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена «поза розумним сумнівом» і зібраних доказів достатньо для визнання її винною, адже її винуватість підтверджується вище проаналізованими як прямими, так і непрямими доказами, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, послідовні та безспірно доводять винуватість обвинуваченої у пред`явленому їй обвинуваченні.

Таким чином, дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.3 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах; та ч.3 ст.357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом, за ч.3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_10 , суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, за ч.3 ст.190 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а за ч.3 ст.357 КК України до категорії кримінальних проступків.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує особу винної ОСОБА_10 , яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, незаміжня, на утриманні дітей не має, тяжкими захворюваннями не страждає.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_10 покарання в межах, установлених санкціями ч.3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі, та ч.3 ст.357 КК України, у виді обмеження волі.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_10 положень ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

Згідно з ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.357 КК України на початку квітня 2014 року та в кінці квітня 2016 року.

Враховуючи, що з моменту вчинення вказаного кримінального правопорушення минув диференційований у п.2 ч.1 ст.49 КК України трьохрічний строк притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_10 від покарання, призначеного за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності на підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_10 не обирався та підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Майнова шкода завдана кримінальним правопорушенням становить 332916 гривень.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.

Процесуальні витрати за проведення по справі почеркознавчої експертизи в сумі 2968 гривень 80 коп. підлягають до стягнення з обвинуваченої ОСОБА_10 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 2968 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят вісім) 80 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон «НОКІА», імеі код: НОМЕР_3 , який переданий на зберігання ОСОБА_9 - залишити за належністю ОСОБА_9 ;

- мобільний телефон чорного кольору «НТС», смартфон, що переданий на зберігання ОСОБА_12 - залишити за належністю ОСОБА_12 ;

- розписки ОСОБА_10 ; фотозображення мобільного телефон «НОКІА», імеі код: НОМЕР_3 та смс-повідомлень, що знаходяться на 62 аркушах формату А4; роздруківка переписки подружжя ОСОБА_14 з ОСОБА_10 , яка відображена у соціальній мережі «Вконтакте» на 363 аркушах формату А4; фотозображення мобільного телефон чорного кольору «НТС», смартфона, та смс-повідомлень, що знаходяться на 11 аркушах формату А4, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- трудова книжка на ім`я ОСОБА_12 , яка передана на зберігання ОСОБА_12 - залишити за належністю ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1