Дата документу 31.05.2023Справа № 645/7040/21
Провадження № 1-кп/554/553/2023
У Х В А Л А

31 травня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куп?янськ-Вузловий Куп?янського району Харківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, судимого

08 квітня 2013 року Дворічанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років і 3 місяців, звільнений 06 лютого 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців і 2 дні;

10 серпня 2016 року Дворічанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років і 3 місяців позбавлення волі, звільненого 03 квітня 2020 року по відбуттю покарання

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріали вищезазначеного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували як під час досудового розслідування, так і на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу на цей час не зникли та не зменшилися. Зазначив, що в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу останній може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, незаконно впливати на потерпілу чи свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він офіційно не працевлаштований та не має стійких соціальних зв?язків.

Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що на стадії досудового розслідування фактично будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри отримано не було. Наголосив на тому, що сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважав, що наявність ризиків прокурором не доведена, у зв`язку з чим просив змінити стосовно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в ст. 178 КПК України.

Зокрема, необхідно провести оцінку в сукупності всіх обставин, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого в цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що сукупність матеріалів судового провадження на даному етапі розгляду кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Так, суд приймає до уваги доводи прокурора про наявність ризику ухилення обвинуваченого від суду, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, ризику можливого незаконного впливу на потерпілу та свідків в цьому кримінальному провадження, у зв`язку з чим вони можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань, а також зважаючи на характеристику особи обвинуваченого, який є не працевлаштованим, не має офіційного джерела прибутку та міцних соціальних зв?язків, що свідчить про те, що в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_5 згідно клопотання його захисника, оскільки в судовому засіданні не встановлено достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.

На підставі викладеного, суд вважає, що наявні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 з мотивів, наведених прокурором, зважаючи при цьому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу щодо нього, не зменшились та продовжують існувати й на цей час, так як сам факт перебування останнього в умовах ізоляції, на думку суду, не міг змінити його настільки, що зникла суспільна небезпечність вчинених діянь і особи обвинуваченого або змінились обставини, які б виключали можливість повторення вчинення ним аналогічних дій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 29 липня 2023 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 31 травня 2023 року о 17 годині.

Суддя ОСОБА_6