справа № 619/2649/23
провадження № 1-кп/619/197/23
ВИРОК

іменем України

10 липня 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001153 від 05.06.2023 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кобеляки Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, військовослужбовця призваного під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , на посаді: старшого стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу третьої стрілецької роти, у військовому званні «старший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

установив:

Старший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді старшого стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 28-32, 37, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 02 травня 2022 року близько 14 год. 00 хв. знаходячись в пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , у передмісті АДРЕСА_2 ,діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати бойове розпорядження командира НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2022 №12ДСК, щодо вибуття в район н.п. Цапівка н.п. Одноробівка н.п. Баранівка, доведеного до нього в усному порядку, який був виданий уповноваженою особою, у межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку його віддання, а також ґрунтувався на законі, за змістом не суперечив чинному законодавству та не пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина, тому своїми діями старший сержант ОСОБА_3 , підірвав боєготовність та боєздатність 3 стрілецької роти 32 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, тобто, непокору - відкриту відмову виконати наказ начальникавчиненого в умовах воєнного стану.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 402 КК України, непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

14 червня 2023 року до суду надійшла угода про визнання винуватості, яка укладена в м. Харкові 05 червня 2023 року між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , відповідно до якої останній під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, щиро покаявся у скоєному злочині та активно сприяв розкриттю злочину і зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 402 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 402 КК України, а саме у вигляді службового обмеження строком 2 роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 в дохід держави двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Отже, відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України в цьому кримінальному провадженні можливе укладання угод про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового розгляду обвинувачений, захисник та прокурор, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Отже, своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 402 КК України, непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України судом визнаються обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання та місцем проходження військової служби характеризується позитивно.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та відомостям про особу обвинуваченого, відповідає загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомостей про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 визначену угодою про визнання винуватості міру покарання.

З урахуванням вимог статей 176, 177, 377 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 314 ч. 3 п. 1, 368-371, 373-376, 392, 395, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 05 червня 2023 року між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 402 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді службового обмеження строком на 2 роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 в дохід держави двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1