Номер провадження № 1-кп/756/133/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 15 Оболонського районного суду міста Києва клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України в зв`язку із закінченням строків давності в кримінальному провадженні, внесеного 08.09.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008323, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоселівки, Чертковського району, Ростовської області, російської федерації, громадянки України, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. 19.06.2023 у судовому засіданні захисником ОСОБА_5 було заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що події, які інкриміновані ОСОБА_4 , мали місце 08.09.2017, а отже станом на 19.06.2023 минуло п`ять років, тобто строки давності, визначені ч. 1 ст. 49 КК України - закінчилися.

2.2. Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала клопотання захисника та просила задовольнити. Між тим, ОСОБА_4 не вважає себе винуватою, а лише погоджується на закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені ст. 49 КК України.

2.3. У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника щодо звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 з вказаних підстав, бо дійсно станом на 19.06.2023 закінчились строки притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України.

2.3. Потерпілий в судове засідання не з`явилась, про час дату та місце розгляду судового провадження повідомлялась належним чином. У зв`язку з чим суд визнав неявку потерпілої в судове засідання не поважною. При цьому, учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду клопотання за відсутності потерпілої.

У зв`язку з чим судом ухвалено рішення про проведення розгляду клопотання за відсутності потерпілої.

Приймаючи таке рішення, суд також урахував, що обвинуваченій інкриміновано крадіжку, учиненої повторно, і згідно з обвинувальним актом - майно потерпілій повернуте. Цивільний позов потерпіла не заявляла.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. До Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений 30.10.2017 у кримінальному провадженні, яке внесене 08.09.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008323, у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому, слід звернути увагу на те, що вказане провадження, 31.10.2017 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілено судді ОСОБА_6 , а 28.11.2022 перерозподілено судді ОСОБА_1 .

3.2. Згідно з обвинувальним актом, 08.09.2017, близько 14:35 год. , ОСОБА_4 перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Вербова, буд. 17, на території книжкового ринку «Петрівка», вирішила скористатись неуважністю ОСОБА_7 та повторно, таємно, викрасти в останньої з кишені мобільний телефон.

Так, ОСОБА_4 реалізуючи свій умисел, впевнилась, що за її діями ніхто не спостерігає, бажаючи збагатись за чужий рахунок, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись неуважністю ОСОБА_7 , яка не спостерігала за своїми речами, витягла з лівої кишені куртки ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Леново», моделі «А536», ІМЕI НОМЕР_1 , вартістю 4500 грн 00 коп., в якому вставлено дві сім картки: мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_2 вартістю 25 грн 00 коп. та мобільного оператора «Лайф» НОМЕР_3 вартістю 25 грн. 00 коп., також мікрокарта пам`яті на 4GB вартістю 150 грн 00 коп. Після чого, з місця вчинення злочину втекла, а повторно викраденим майном розпорядилась на свій власний розсуд.

Унаслідок вчинення злочину ОСОБА_7 завдано майнову шкоду на загальну суму 4700 грн 00 коп.

Орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинене повторно.

3.3. Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність, особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до частини восьмої цієї статті, закриття кримінального провадження не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Суд, при розгляді клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. ст. 185 КК України не повинен установлювати винуватість обвинуваченого, як і не зобов`язаний отримати у судовому засіданні від обвинуваченого визнання своєї винуватості, окрім згоди на звільнення від кримінальної відповідальності.

3.4. Суд, приймаючи рішення про розгляд клопотання захисника про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 з підстав звільнення від кримінальної відповідальності, за відсутності потерпілої, бо відповідно до вимог ст. 288 КПК України, суд розглядає вказане клопотання за участі потерпілої, та має з`ясувати його думку. При цьому, хоча думку потерпілої і має бути вислухана судом, однак при закритті кримінального провадження, з підстав передбачених ст. 49 КК України, не є вирішальною. Судом вживались заходи щодо виклику потерпілої в судове засідання, однак остання так і не з`явилась.

3.5. З конструкції ч. 1 ст. 49 КК України убачається, що звільнення від кримінальної відповідальності може бути застосованим за наявності таких умов:

- закінчення зазначених у законі строків;

- невчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості;

- неухилення особи від слідства або суду;

- згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності;

- за відсутності обставин, визначених в частинах 2-6 ст. 49 КК України.

Крім того, відповідно до положень п. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З висновку, зазначеного у пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини «Грабчук проти України» (Заява N 8599/02) від 21.09.2006, видно, що презумпція невинуватості порушена, якщо твердження посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, відображає думку, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону.

Тим більш, саме статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 24.05.2018 (справа № 200/4664/14-к), яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

3.6. Згідно з ч. 1-4 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

3.7. Із заявленого захисником клопотання видно, що ОСОБА_4 було висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за учинення якого наразі передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

3.8. Тож, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке за своїм змістом відповідно до статей 5, 12 КК України наразі є нетяжким злочином. З дня події кримінального правопорушення, яке, згідно з обвинувальним актом, мало місце в 2017 році, минуло п`ять років, а суду не надано відомостей про те, що ОСОБА_4 у вказаний період часу учинила новий злочин чи переховувалась від слідства (дізнання) або суду, чи то переривався перебіг строків. А отже суд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому суд перевірив, що обвинувачена надала дозвіл щодо звільнення її від кримінальної відповідальності із зазначених підстав.

3.9. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні відсутні. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема мобільний телефон марки «Леново», моделі «А536», ІМЕI НОМЕР_1 , сім картки мобільних операторів «Водафон» та «Лайф», мікрокарту пам`яті на 4GB, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , слід залишити у володінні останньої.

Керуючись статтями 7, 100, 284, 350, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в зв`язку із закінченням строків давності в кримінальному провадженні, внесеного 08.09.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008323 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, а кримінальне провадження у її відношенні закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Речові докази: мобільний телефон марки «Леново», моделі «А536», ІМЕI НОМЕР_1 , сім картки мобільних операторів «Водафон» та «Лайф», мікрокарту пам`яті на 4GB, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити у володінні останньої.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1