Справа № 191/1825/23
Провадження № 1-в/191/152/23
У Х В А Л А

іменем України

23 червня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації СВК № 94 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення Синельниківської ВК № 94 с. Шахтарське клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся засуджений ОСОБА_5 з клопотанням про застосування до нього ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити. Також засуджений пояснив, що з липня 2022 року він працює в установі та отримує заробітну плату.

Представник адміністрації ДУ «СВК №94» в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудження. Також пояснив, що 30.06.2022 року комісією установи ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, так як не було можливості встановити підстави його виправлення. На час розгляду комісією даного питання стягнення у засудженого були погашені. В умовах СІЗО відсутня можливість працювати. За вироком суду у останнього не має стягнень та відсутня будь-яка заборгованість. ОСОБА_5 за весь час перебування в колонії працює, подання на заохочення не подавались більше одного разу.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки останній не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_5 прибув до Синельниківської ВК-94 13.06.2022 року. Раніше судимий 7 разів. У цій справі засуджений : 01.11.2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12.04.2022 року вирок від 01.11.2021 року змінено, вважати засудженим за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку : 26.09.2019 року, кінець строку : 26.10.2023 року. За час відбування покарання в СВК-94 ОСОБА_5 характеризується позитивно, виконував обов`язки старшого днювального відділення; на теперішній час працевлаштований на території майстерні установи в дільниці по розливу побутової хімії, до даної роботи ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу, поставлені завдання виконує якісно та вчасно, порушень правил пожежної безпеки і безпеки праці не допускає; самостійно виконує передбачені законом вимоги, порушень не допускає, має 1 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці; порушень режиму тримання не має; залучається до виконання робіт із самообслуговування та виконує роботи із благоустрою установи; приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі; приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та самодіяльних організаціях установи; станом на 07.06.2023 року в установи виконавчих листів на його ім`я не надходило; на профілактичному обліку не перебуває; провину у скоєному правопорушенні визнає, розкаюється у вчиненому, майнову шкоду, завдану потерпілим, відшкодував в повному обсязі. Крім того, в характеристиці зазначено, що 30.06.2022 року на засіданні адміністративної комісії установи засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні до нього ст.101 КК України, ст.82 КК України та ст.81 КК України. Відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Відповідно довідки за особовою справою №47-Ч-22 на засудженого ОСОБА_5 , невідбута частина строку покарання станом на 23.06.2023 року становить 4 місяці 3 дні.

З довідки про стягнення та заохочення вбачається, що засуджений мав одне заохочення 19.10.2022 року, подяка за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці, та за період з 04.06.2020 року по 10.07.2020 року дві догани.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно ст.9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання своїх обов`язків є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Так «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо. При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого.

Вивчивши відомості про особу засудженого, характеристика якого є позитивною, але його лінія поведінки протягом всього строку відбування покарання не була стабільною та постійною. Так, на даний час він працевлаштований, у 2022 році мав одне заохочення, у 2020 році мав два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Але факт погашених двох стягнень, одного заохочення та працевлаштування засудженого, не свідчать про сумлінну поведінку та його ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Таким чином, суд, оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що даний час засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28.06.2023 року.

Суддя ОСОБА_1