У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілої - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001672, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, одруженого, громадянина України, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0001672, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. На переконання сторони обвинувачення, зібрані органом досудового розслідування фактичні дані свідчать, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник підозрюваного подав письмові заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу. У запереченнях захисник звертає увагу на те, що додані до клопотання докази не підтверджують обставини, викладені в повідомленні про підозру.

Захисник стверджує, що допитані свідки детально вказують обставини вчинення потерпілим ОСОБА_9 протиправних дій відносно ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_10 безпосередньо до моменту заподіяння тілесних ушкоджень, зокрема про те, що потерпілий примусово зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_5 та, підійшовши до нього вчиняв насильницькі дії щодо підозрюваного та його дружини, ображав нецензурною лайкою, погрожував вбивством. Здобуті докази у справі вказують про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а отже на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри.

Заявлені стороною обвинувачення ризики не доведені наявними у справі доказами. ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування, готовий сприяти досудовому розслідуванню, про що свідчить його добровільне з`явлення до слідчого для дачі показань за першим викликом слідчого. ОСОБА_5 не має жодного наміру покидати територію області чи України та готовий на виконання відповідного процесуального рішення здати на зберігання до міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон.

Ризик впливу на свідків відсутній, з огляду на те, що свідки у кримінальному провадженні вже допитані.

ОСОБА_5 не чинив та не має наміру чинити спроб знищити, сховати чи спотворити речі і документи, що мають значення для кримінального провадження. Захисник зауважує, що підозрюваному невідомо, які речі та документи можуть бути знищеними з урахуванням обставин справи. Даний ризик штучно створений стороною обвинувачення.

Підозрюваний ОСОБА_5 не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчиняти інший злочин, про що свідчить спосіб життя підозрюваного, міцні соціальні зв`язки, його поведінка у побуті та соціумі, його добровільна явка до слідчого, безпосередня участь у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні.

На переконання захисника, наведене слідчим у клопотанні обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є безпідставним.

Адвокат звертає увагу на установлену практику Європейського суду з прав людини щодо особливостей оцінки судом ступеню ризиків та неможливості їх запобігання більш м`якими запобіжними заходами.

Додатково наголошує на тому, що обрання підозрюваному безальтернативного запобіжного заходу суперечитиме меті та завданням кримінального провадження.

У письмових запереченнях захисник також зазначив, що на утриманні ОСОБА_5 перебуває вагітна дружина, яка ніде не працює.

На підставі вищенаведеного просить повністю відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні, без визначення розміру застави.

Представник потерпілої підтримав подане слідчим клопотання. Зауважив, що за час, що минув після події, підозрюваний жодного разу не навідався до дружини померлого, не здійснив жодних дій, спрямованих на підтримку її та малолітньої дитини, яка залишилась сиротою після смерті потерпілого. Додав, що потерпіла просить задовольнити клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний заперечив щодо задоволення клопотання. Пояснив, що рухався у своєму автомобілі по вул. Баб`яка в м. Ужгород у напрямку Епіцентра (колишній гіпермаркет "Нова лінія"). На перехресті з круговим рухом автомобіль марки «Шкода» білого кольору, який рухався в його бік із Сов`янської набережної, порушив правила дорожнього руху, оскільки не надав йому перевагу в русі, у зв`язку з чим він був змушений застосувати екстрене гальмування. «Шкода» зупинилась, після чого він проїхав далі. У подальшому водій автомобіля "Шкода" поїхав за ними, мигаючи фарами, пішов на обгін та різко підрізав їх зліва, перешкоджаючи руху його автомобіля. Він був змушений вдруге застосувати екстренне гальмування і зупинитись. Водій «Шкоди» вийшов з автомобіля та підійшов до його автомобіля, в якому він сидів з дружиною, намагався душити, вдарив дружину долонею в обличчя, кричав що заріже та вб`є. Він сильно перелякався за себе та свою дружину, і з метою владнати конфлікт запропонував йому гроші. Коли він вийшов з автомобіля, щоб дати потерпілому гроші, останній знову почав йому погрожувати, однією рукою тягнутися до його горла, іншою до кишені, після чого підозрюваний злякався і втік. Що було далі він не знає, оскільки був дуже наляканий. Повернувшись на місце події, він побачив патрульні машини, автомобіль «Шкода». Самого потерпілого не бачив, думав що він втік. Просив дружину зателефонувати в швидку. Ні він, ні його дружина не намовляли її брата до здійснення будь-яких неправомірних дій чи дачі показів на його користь. Розмови брата дружини з поліцейським не чув. На місці пригоди ніхто в нього пояснень не відбирав.

Захисник у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити з підстав, наведених в письмових запереченнях. Просив звернути увагу на подану ним скаргу на незаконне затримання. Зауважив, що будь-яке позбавлення свободи має бути законним, будь-яке затримання має ґрунтуватись на законності і відповідати нормам Конвенції із захисту прав людини. ОСОБА_5 затримано 17.08.2023 о 19 год. 20 хв,. на підставі ст. 208 КПК України, за ч. 3 ст. 135 КК України. Підозру йому було вручено 18.08.2023 за ч. 2 ст. 121 КК України. Тобто ОСОБА_5 не є затриманим на підставі ст. 121 КК України. Відомості про злочин внесені до ЄРДР ще 11.08.2023 за ст. 119 КК України. Часовий інтервал становить 7 днів, що свідчить про відсутність безпосередності. ОСОБА_5 затриманий за ч. 3 ст. 135 КК України, а підозра пред`явлена за ч. 2 ст. 121 КК України. Фактично час затримання 18 год. 30 хв., тобто час закінчення опитування. З 18 год. 30 хв. йому було заборонено вільно пересуватися. Тільки о 19 год. 30 хв. до ЄРДР внесено відомості за ч. 3 ст. 135 КК України. Просив врахувати показання підозрюваного. З приводу факту нанесення тілесних ушкоджень, зазначив, що його підзахисний наразі не пригадує чи наносив потерпілому тілесні ушкодження і дасть показання з даного приводу згодом. Заперечив наявність заявлених стороною ризиків з підстав, наведених у письмових запереченнях. Захисник також вказав на те, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захіцд не здатний забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків. Звернув увагу на те, що потерпілий помер тільки за день до розгляду клопотання. Батьком підзахисного вживаються всі можливі заходи для відшкодування шкоди потерпілій стороні. Сім`я підозрюваного готова взяти під опіку дитину потерпілого до досягнення нею повноліття.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження за № 0001672, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023 за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 18.08.2023.

З витягу встановлено, що досудове розслідування даного кримінального провадження розпочате на підставі повідомлення до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про те, що за адресою: вул. Баб`яка Миколи в м. Ужгороді, біля ТЦ «Епіцентр» невстановлена особа за невідомих обставин спричинила тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забою головного мозку громадянину ОСОБА_9 , який в подальшому, перебуваючи в приміщенні лікарні, не приходячи до свідомості від отриманих травм помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім цього, з витягу встановлено, що в діях невстановленої особи також вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, а саме завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, внаслідок якого сталася смерть особи.

Cімнадцятого серпня 2023 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та в подальшому 18 серпня 2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

З повідомлення про підозру встановлено, що 10 серпня 2023 року близько 23 години 30 хвилин, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за кермом автомобіля марки «Volkswagen Touareg» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. М. Баб`яка в м.Ужгород у напрямку до вул. Загорська, через ненадання переваги у русі, згідно з правилами дорожнього руху, на ділянці проїжджої частини дороги з круговим рухом, виник конфлікт із потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався на автомобілі марки «Skoda Octavia А5» білого кольору, державний реєстраціний знак НОМЕР_2 , зі сторони Слов`янської набережної, де в подальшому, вже знаходячись навпроти гіпермаркету «Епіцентр» по вул. М. Баб`яка в м. Ужгород, після зупинки транспортних засобів та отримання зауваження від ОСОБА_9 , ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин та раптового словесного конфлікту вийшов із свого автомобіля та,

підійшовши до потерпілого ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, а також бажаючи настання таких наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 у невстановленій органом досудового розслідування послідовності, руками наніс останньому декілька ударів по тілу та в область голови, від чого ОСОБА_9 не втримався на ногах, впав з висоти власного зросту на асфальтобетонне покриття, вдарившись при цьому задньою частиною голови та втратив свідомість. Після цього ОСОБА_5 , нехтуючи моральними та правовими нормами, сів до свого автомобіля марки «Volkswagen Touareg» білого кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , та поїхав у невідомому напрямку з місця пригоди.

Унаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , будучи доставленим каретою екстреної медичної допомоги до лікувального закладу за повідомленням очевидців даної події, не приходячи до свідомості ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07.25 годині помер у палаті Закарпатського ОКЦНН.

Смерть ОСОБА_9 , відповідно до лікарського свідоцтва про причини смерті № 573 від 18.08.2023, настала внаслідок: набряку, вклинення речовини головного мозку, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, субдуральної гематоми, інших уточнених ушкоджень, неуточнених як випадкових або навмисних.

Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Про обгрунтованість підозри, зокрема свідчать докази, надані стороною обвинувачення: рапорт про повідомлення щодо бійки від 10.08.2023, протокол огляду місця події від 11.08.2023, довідка з травмпункту КНП «УЦМКЛ» від 11.08.2023, протокол огляду відео запису від 11.08.2023, рапорт про констатацію смерті від 17.08.2023, протокол огляду місця події від 17.08.2023, лікарське свідоцтво про причини ОСОБА_11 від 18.08.2023, протоколи допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 та інші матеріали кримінального провадження.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким злочином, за вчинення якого підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Окрім цього, стороною обвинувачення доведено, що підозрюваний має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а також неодноразово перетинав державний кордон України під час воєнного стану в 2023 році, в тому числі на підставі наявності відомостей щодо нього в електронній системі «Шлях».

Беручи до увагу тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, а також можливості щодо перетину ним державного кордону України, слідчий суддя констатує про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на те, що на даний час, досудове розслідування кримінального правопорушення тільки розпочалося, тобто не вилучені всі предмети, які можуть мати значення для даного кримінального провадження, а також не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, з метою отримання належних та допустимих доказів, слідчий суддя вважає, що незастосування запобіжного заходу до підозрюваного на такому етапі буде негативно впливати на повноту досудового розслідування, тобто слідчий суддя вважає наявним ризик передбачений в п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та зауважує, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , останній може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Про ризик впливу на свідків кримінального правопорушення свідчить і твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_5 безпосередньо після події схилив брата своєї дружини ОСОБА_16 надати неправдиві покази, що саме ОСОБА_16 був за кермом автомобіля марки «Volkswagen Touareg» білого кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 . Підтвердженням цього є витяг про внесення до ЄРДР відомостей за ст. 384 КК України, який долучено до матеріалів клопотання. І хоч дані обставини, заявлені стороною обвинувачення, не є повністю доведеними та перевіреними, у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, однак, сукупність наданих стороною обвинувачення документів свідчить про небезпідставність таких заяв та створює враження у стороннього спостерігача, що такі події та факти дійсно могли мати місце.

На переконання слідчого судді, прокурором доведено, що на даному етапі досудового

розслідування кримінального правопорушення підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема підшукувати свідків, які можуть дати неправдиві показання на його користь, вчиняти дії, які унеможливлюють встановлення та

виявлення ще не зібраних доказів стороною обвинувачення, іншим чином сприяти неможливості встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим та прокурором доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході розгляду клопотання та стосуються конкретних обставин, фактів, показань свідків, які можуть викликати сумнів у їх правдивості, наявність чи відсутність яких не може бути спростована на даному етапі кримінального провадження та виходять за межі поняття «обгрунтованої підозри». Аргументи захисника підозрюваного щодо відсутності конкретних доказів, які свідчать про заявлені стороною обвинувачення ризики зводяться до «відсутності наміру» та «бажання» підозрюваного вчиняти такі дії. Однак, слідчий суддя, оцінюючи наявність таких ризиків, повинен виходити з необхідності забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обставини затримання підозрюваного жодним чином не впливають на обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а розгляд скарги на законність затримання, яка подана після надходження до суду клопотання про застосування запобіжного заходу, не може передувати розгляду останнього, яке відповідно до ч. 4 ст. 206 КПК України розглядається у найкоротший строк.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, всебічно оцінено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення у їх сукупност, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, молодий вік підозрюваного, відсутність будь-яких відомостей про його незадовільний стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього вагітної дружини на утриманні, відсутність у підозрюваного роботи та навчання, відсутність будь-яких даних про негативну чи позитивну репутацію підозрюваного, а також про його майновий стан, відсутність судимості та повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний

захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

На переконання слідчого судді, прокурором доведено, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, кількість встановлених та доведених у ході розгляду клопотання ризиків.

Суд у ракурсі встановлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є надмірним, потреба у застосуванні такого запобіжного заходу, на сьогодні, є дійсною, а застосування в цей час запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, є недоречним з огляду на те, що вони є непропорційними, та не зможуть забезпечити уникнення встановлених судом ризиків та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При визначенні часу, з якого слід рахувати початок строку тримання під вартою, слідчий суддя виходить з часу, вказаного у протоколі затримання підозрюваного, з огляду на те, що заперечення сторони захисту стосовно фактичного часу затримання не підтверджені жодним доказом.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З повідомлення про підозру ОСОБА_5 вбачається, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто злочину, вчиненного із застосуванням насильства. У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи встановлені слідчим суддею ризики та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 13 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 19 год. 20 хв. 17 серпня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 55 хв. 23 серпня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1