УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/5145/20

Провадження №: 1-кп/755/357/23

"18" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) колегіально судом у складі трьох суддів: ОСОБА_1 (головуючий суддя), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування арешту з майна у межах кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 грудня 2017 року за № 0001609 за обвинуваченням ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

Історія кримінального провадження

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001609 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК.

Під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що: ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_6 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , а також ряд інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, входячи до складу організованої злочинної групи, яка має стійкі транснаціональні зв`язки, виконуючи покладені на них обов`язки у відповідності до розробленого плану вчинення злочину, відповідно до розподілу злочинних ролей, перебуваючи на території України, в продовж 2019 року вчиняли дії, пов`язані з незаконним придбанням, зберіганням та перевезенням з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - героїн в особливо великих розмірах.

17 червня 2019 року о 19 годині 45 хвилин ОСОБА_6 ( ОСОБА_23 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК.

18 червня 2019 року ОСОБА_6 ( ОСОБА_23 ) повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК, котрий, згідно відомостей технічного паспорту серія НОМЕР_1 , являється власником автомобіля марки Audi Q7, н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , місце реєстрації Федеративна Республіка Німеччина.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного районного суду міста Києва ОСОБА_24 від 15 липня 2019 року в справі № 757/31666/19-к, з метою забезпечення конфіскації майна як можливого виду додаткового покарання за ч. 3 ст. 307 КК, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки Audi Q7, н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , місце реєстрації Федеративна Республіка Німеччина, власником якого є підозрюваний ОСОБА_6 ( ОСОБА_23 ), із забороною користування та розпорядження ним.

Постановою прокурора від 16 жовтня 2019 року з кримінального провадження № 0001609 виділено матеріали щодо ОСОБА_21 , ОСОБА_6 та ОСОБА_22 в окреме кримінальне провадження - № 0000983.

07 квітня 2020 року в провадження цього суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 22 грудня 2017 року за № 0001609 за обвинуваченням ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) та ОСОБА_25 ( ОСОБА_26 ), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК.

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 18 січня 2021 року в справі № 752/165/20 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 307 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.

У цьому ж вироку від 18 січня 2021 року Суд вказав, що оскільки, в ході судового розгляду, з процесуальних документів наданих прокурором, було встановлено, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_27 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в складі організованої групи, в копіях виділено з іншого кримінального провадження щодо членів такої групи, а тому, суд прийняв рішення не вирішувати долю речових доказів, враховуючи, що вони можуть бути речовими доказами по кримінальному провадженню, з якого виділено.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року в справі № 752/165/20 Суд повторно не знайшов підстав для вирішення долі речових доказів - ТЗ з мотивів наведених у вироку від 18 січня 2021 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року в справі № 755/5145/20 кримінальне провадження внесене до ЄРДР 22 грудня 2017 року за № 0001609 за обвинуваченням ОСОБА_25 ( ОСОБА_26 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК, закрито в цій частині на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК.

Суть питання, що вирішується ухвалою

У межах кримінального провадження унесеного до ЄРДР 22 грудня 2017 року за № 0001609 адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 174 КПК, заявила клопотання про скасування арешту з майна - ТЗ автомобіля марки Audi Q7, н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , враховуючи обставини вказані в розділі «історія кримінального провадження» цієї ухвали.

Позаяк, 17 червня 2019 року під час обшуку вилучено даний автомобіль та 15 липня 2019 року накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001609.

28 листопада 2019 року під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000983 автомобіль марки Audi Q7 реєстраційний номер Федеративної Республіки Німеччина НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , був поміщений до майданчика утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20Б.

06 квітня 2020 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001609, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, закінчено, а обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до суду.

Відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0001609, автомобіль марки Audi Q7 реєстраційний номер провадженні Федеративної Республіки Німеччина НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 ( ОСОБА_28 ), ІНФОРМАЦІЯ_10 , не має до нього жодного відношення, не є в ньому речовим доказом, знаряддям вчинения злочину, купленим за грошові кошти від злочинної діяльності.

За таких умов, ураховуючи положення ст. 98, 170 КПК, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу ЄКЗПЛ та практику ЄСПЛ у справах «Іатрідіс проти Греції», «Раймондо проти Італії», заявник просить скасувати арешт з ТЗ за ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_24 від 15 липня 2019 року в справі № 757/31666/19-к у межах кримінального провадження унесеного до ЄРДР 22 грудня 2017 року за № 0001609.

Позиція сторін

У судовому засіданні ОСОБА_7 вказане клопотання підтримала, просила задовольнити з передумов наведених в ньому.

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_29 вважав за можливе клопотання задовольнити, враховуючи доводи заявника щодо слушності скасування арешту.

Кримінальне процесуальне законодавство

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 174. Скасування арешту майна

1. […] власник або володілець майна […] мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково […], якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

4. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, […].

Мотиви суду

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, зауважує таке.

Питання арешту майна, а саме його накладення, скасування є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні (п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КК України).

Позаяк, арешт майна є триваючим втручанням у право власності, - а іноді і в право на особисте та сімейне життя, - тому рішення, навіть правильне, яке встановлює арешт майна, може з часом втратити свою обґрунтованість в результаті зміни обставин, які правомірність такого арешту обґрунтовували.

Це може потребувати зміни в режимі арешту майна і навіть його скасування.

Водночас, питання про скасування арешту може бути розглянуте лише в межах кримінального провадження у якому застосовувався цей захід кримінального провадження для його забезпечення.

В цій справі, з`ясовано, що з матеріалів кримінального провадження № 0001609 виділено в окреме провадження в т.ч. «…Ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 1507.2019 №757/31666/19-к…», тобто з дати виділення, а саме 16 жовтня 2019 року, арешт майна є тим заходом кримінального провадження, котрий діяв у межах кримінального провадження № 0000983.

Надалі, Суд ухвалив вирок у межах кримінального провадження № 0000983 та визначив власнику майна покарання у виді конфіскації майна, а тому Суд слушно, у порядку ч. 4 ст. 174 КПК, не скасував за вироком з нього арешт, оскільки мають настати наслідки у виді конфіскації.

У межах даного кримінального провадження цей арешт не дії з часу виділення провадження щодо власника в окреме.

Речовим доказом в цьому провадженні ТЗ також не є та ці висновки суду не залежать від позиції Голосіївського районного суду м. Києва викладеної у вироку та ухвалі. Більш того, суд в справі власника майна вказав, щодо майна таке «вони можуть бути речовими доказами по кримінальному провадженню, з якого виділено», тобто суд не стверджував цей факт, адже лише припустив імовірність його настання.

Ба більше, вказаний статус «речового доказу» набутий за постановою прокурора у межах кримінального провадження № 0000983.

Відповідно відсутні підстави вирішувати долю цього «так званого» речового доказу в кримінальному провадженні, з якого матеріали щодо власника майна виділено в окреме провадження ще 16 жовтня 2019 року.

Отже, з огляду на зазначене, Суд уважає за необхідне відмовити у задоволенні цього клопотання.

З цих підстав та керуючись ст. 174, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:

відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування арешту з майна у межах кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 грудня 2017 року за № 0001609.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 09:10 год. 23 травня 2023 року.

С у д д і

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3