УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/12078/23

Провадження № 1-кп/522/2430/23

05 липня 2023 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000162, відомості про яке внесено 02.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Куста, Жовтневого району, Республіки Казахстан, українця, який має середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.ч.3,4 ст.358 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000162, відомості про яке внесено 02.11.2018 року до Єдиного реєстру досудового розслідування, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.ч.3,4 ст.358 КК України.

Прокурор у судовому засіданні подала клопотання про продовження обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на думку прокурора продовжують існувати, і в необхідності продовження застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання подальшим спробам: переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду умисних злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, не має постійного місця мешкання та утриманців, не одружений, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину майнової спрямованості та при цьому не працює, постійного джерела прибутку не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому, на думку прокурора лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити запобіганню вказаних ризиків.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики, на які посилається прокурор не обґрунтовані, обвинувачений має постійне місце мешкання, та захворювання шкіри, а тому просить застосувати йому запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку свого захисника та повідомив суд, що місце проживання, яке зазначено у обвинувальному акті, це місце проживання його племінника, а також зазначив, що у нього погіршився стан здоров`я у зв`язку з інфекцією шкіри.

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши з приводу вказаного питання думки учасників судового провадження, а саме прокурора, який зазначив, що обвинувачений не має місця реєстрації, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Разом з цим, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів у тому числі особливо тяжкому, який карається позбавленням волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків та законних джерел для існування.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою суду не надано та у судовому засіданні не встановлено.

Крім того, стороною захисту жодних документів у підтвердження тверджень щодо наявності можливості мешкати у обвинуваченого за вказаною адресою, де він не зареєстрований, суду надано не було, як і відомостей щодо погіршення його стану здоров`я.

Разом із тим, враховуючи положення статті 3 Конституції України, згідно якої життя людини, її здоров`я визнаються найвищою соціальною цінністю, суд вважає за необхідне за власної ініціативи направити запит до медичної частини СІЗО, де утримується обвинувачений, для встановлення стану здоров`я останнього.

З огляду на зазначене, ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: спроби переховуватися від суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують існувати, а тому підстав для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд не вбачає.

Суд, зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні "Lavents v. Latvia", продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу поваги права, передбаченого статтею 5 Конвенції, суд дійшов до висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178, КПК України, ст. ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою строком до 31 серпня 2023 року, включно.

Керуючись вимогами ст.ст. 8, 9, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000162, від 02.11.2018 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.ч.3,4 ст.358 КК України - задовольнити.

Строк обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з раніше встановленим розміром застави, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 30 серпня 2023 року, включно.

Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1

05.07.2023