Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/206/2023 Справа № 641/2427/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в Харківській області щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровськ Луганської області, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про застосування покарання за наявності кількох вироків, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.05.2023 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Слобідського районного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в Харківській області про застосування покарання за наявності кількох вироків, або роз`яснення порядку виконання вироків.

З клопотання вбачається, що 21.10.2020 Слобідський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області отримав та прийняв до виконання вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.09.2020 стосовно ОСОБА_4 , засудженого за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Вирок набрав законної сили 20.10.2020 року.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив.

Представник Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки строк виконання вироку суду від 18.09.2020 у відповідності до ст. 80 КК України сплив.

Суд, розглянувши подання, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Частиною 4 ст. 80 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Таким чином, положення ст. 80 КК України застосовуються у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку, не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин, застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кc15 (постанова від 24.12.2015), ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

3 огляду на викладене, зазначена норма кримінального закону передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Верховний Суд (зокрема, постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду від 20.10.2021 у справі № 487/3326/15-к) неодноразово зазначав, що правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов?язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов?язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв?язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. Проте ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми, а саме лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Оскільки вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.09.2020 набрав законної сили 20.10.2020, строк давності за ст. 80 КК України сплив 20.10.2022.

Відомостей про ухилення ОСОБА_4 від покарання матеріали клопотання не містять.

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.05.2023 ОСОБА_4 притягнуто до відповідальності за кримінальне правопорушення, вчинене 20.03.2023, тобто поза межами 2-літнього терміну виконання покарання за попереднім вироком.

Таким чином, строк давності виконання вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.09.2020 закінчився, а тому, питання про застосування покарання за наявності кількох вироків не підлягає вирішенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 80 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 26, 152 КВК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання начальника Слобідського районного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в Харківській області про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя- ОСОБА_1