Справа № 727/195/23
Провадження № 1-кп/727/153/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 , 13, ч.2 ст.115 КК України

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Чернівці 06.01.2023 року надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 , 13, ч.2 ст.115 КК України .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи від 06.01.2023 року між суддями справа розподілена до розгляду колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

У відповідності до п.20-5 розділу ХІ КПК України в разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні посилається на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України- вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за кваліфікуючими ознаками: вчинене з особливою жорстокістю та вчинене особою, яка раніше вчиняла умисне вбивство, яке є особливо тяжким та за яке законом передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Вказує, що у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України було встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

-переховуватися від суду (враховуючи санкцію вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_7 може переховуватись, з метою уникнення покарання, так як будь-якої альтернативної міри покарання за вчинення вказаного злочину законом не передбачено);

-незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні (оскільки, ОСОБА_7 давно знайомий з родичами померлого ОСОБА_10 , також він добре знайомий та перебуває у сусідських та дружніх відносинах з свідком ОСОБА_11 );

- вчинення іншого кримінального правопорушення (враховуючи те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, а саме умисне вбивство та спричинення тілесних ушкоджень, за вчинення яких неодноразово перебував у місцях позбавлення волі).

Просить при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також необхідно враховувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, які на даний час доводять причетність ОСОБА_7 до даного злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого ( ОСОБА_7 є особою, що досягла повноліття, без будь-яких фізичних чи психічних вад); міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців ( ОСОБА_7 протягом тривалого часу проживає по місцю фактичного проживання сам, тобто у нього відсутні родинні зв`язки чи утриманці; окрім цього, у нього з 2018 року відсутнє місце реєстрації (приписки); наявність у обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання ( ОСОБА_7 офіційно ніде не працевлаштований, та у нього відсутній стабільний дохід для свого утримання та проживання); наявність судимостей у обвинуваченого ( ОСОБА_7 неодноразово раніше судимий, та на даний час у нього судимість не погашена, окрім цього він судимий за умисне вбивство людини, та інші злочини, які пов`язані із спричиненням шкоди здоров`ю людей).

Просить не визначати розмір застави , оскільки ОСОБА_12 , обвинувачується у вчинені злочину , що спричинив загибель людини.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що він не винуватий у вчиненні злочину, однак не заперечує щодо свого перебування в слідчому ізоляторі допоки не буде встановлена істина у справі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення заявленого клопотання, вказуючи, що ризики на які вказує прокурор перелічені формально та нічим не доведені.

Заслухавши доводи клопотання прокурора, думку потерпілих, обвинуваченого захисника, суд зважає на наступне:

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України (справа № 1 - 28/1-р-2017) від 23.11. 2017 року визначено, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який неодноразово раніше судимий, та на даний час у нього судимість не погашена, окрім цього судимий за умисне вбивство людини, та інші злочини, які пов`язані із спричиненням шкоди здоров`ю людей; не має міцних соціальних зв`язків; не має визначеного місця реєстрації; відсутність постійного місця роботи чи навчання, відсутність стабільного доходу, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки на даний час наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення. На даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого суд вважає недостатнім.

Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчими суддями було застосовано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України та виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й потерпілої особи, високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, яка була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що інший запобіжний захід не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

При цьому, згідно вимог ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5, 7, 177, 183, 197, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 березня 2023 року

Копію ухвали негайно вручити всім учасникам кримінального провадження та начальнику Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" для відома та виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1