г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3095/23
Номер провадження 1-кс/213/422/23
У Х В А Л А

Іменем України

28 липня 2023 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП№7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , поданого в межах кримінального провадження №0000350, за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець с. Кочубіївка , Високопільського району, Херсонської області, громадянин України, має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-23.06.2010 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту, 23.11.2010 року звільнений із Криворізького слідчого ізолятору №2 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

-15.11.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185,ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України строком до 5 років позбавлення волі;

-24.12.2012 року Широківський районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України строком до 3 років 5 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг від 15.11.2012 і остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 8 місяців позбавлення волі, 19.08.2016 за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області умовно-достроково звільнений з Жовтоводської виправної колонії Дніпропетровської області (№26) на невідбутний термін 1 рік 3 місяці 21 день.

-31.10.2017 Саксаганський районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України строком до 1 року, на підставі ч.1 ст. 71 КК України призначено частково приєднати покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області, остаточно призначено покарання 1 рік і 4 місяці.

-18.01.2018 року Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України призначити покарання строком до 3 років, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Саксаганського РС від 31.10.2017 року та остаточно призначити покарання 3 роки 1 місяць.

-17.04.2018 року Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання строком на 1 рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суровим покаранням за вироком від 18.01.2018 року менш суворого покаранням, призначити покарання 3 роки 1 місяць, звільнений 23.02.2021 року по відбуттю строку покарання;

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що існують ризики: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, та вважає що обрання більш м`яких запобіжних заходів неможливе.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно клопотання, У провадженні CВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000350 від 20.06.2023, за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023) в Україні введено воєнний стан.

Так, ОСОБА_4 , 19 червня 2023 року, приблизно о 21:00 годині, діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, перебуваючи на території прибудинкової ділянки домоволодіння АДРЕСА_3 , до якої має вільний доступ, так як напередодні проживав там з дозволу потерпілої ОСОБА_6 , впевнившись у відсутності ймовірних свідків очевидців та в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю на подвір`ї потерпілої ОСОБА_6 , діючи в супереч інтересам власника, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до майна, яке знаходилося на прибудинковій ділянці вищевказаного будинку, таємно викрав алюмінієве доїльне відро (бідон) ємкістю 18 л. алюмінієве доїльне відро (бідон) ємкістю 20 л., алюмінієву каструлю ємкістю 50л., та каструлю зі сплаву алюмінію та чавунна ємкістю 50 л. , вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4359/23 від 26.07.2023 року становить 2350 гривень, після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму.

27.07.2023ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 194 КПК України судом встановлено обгрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, що підтверджується: витягом з ЄРДР, заявою потерпілого, протоколами допиту потерпілого та свідків, повідомленням про підозру; постановами про визнання речовими доказами.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме за ст. 185 ч.4 КК України строк від 5 років позбавлення волі. Злочин відноситься до тяжких злочинів. Підозрюваний офіційно не працює, не одружений, дітей не має. Суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, що не є особою похилого віку, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра. Характеризується негативно. Раніше неодноразово судимий.

Судом встановлені ризики за ст. 177 КПК України: підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, підозрюваний може вчинити інші злочини, може незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не працевлаштований, постійних джерел доходів не має, і тому побоюючись його засудження до реального терміну покарання, може переховуватись від органів розслідування та суду.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та не дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Ризик вчинити нове кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше засуджений, в тому числі за умисні корисливі злочини, і злочин у вчиненні якого він підозрюється вчинив маючі не зняті та не погашені судимості, що свідчить про його небажання встати на шлях виправлення та припинити вчиняти нові злочини.

Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків підтверджується тим, що підозрюваний проживає разом зі свідком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неподалік від свідків ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також ОСОБА_4 відомо місце проживання свідка ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 та потерпілої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стороною захисту не спростовані вказані ризики, та не доведено наявність тісних соціальних зв`язків.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не зібрані всі докази, не проведено всі слідчі дії, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти ризикам переховування, вчинення нового злочину та впливу на потерпілу та свідків, оскільки він матиме змогу ухилитись від слідства та суду, та від інших зазначених ризиків, що посилюється введенням в країні воєнного стану. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за підозрюваного. Слід визначити альтернативний вид запобіжного заходу заставу.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,131,176-178,182, 183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0000350, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити часом закінчення строку дії даної ухвали 25.09.2023р.

Визначити розмір застави 107360 гривень, в разі сплати якого вважати обраним ОСОБА_4 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора; з`являтись на виклики суду та слідчого, прокурора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Виконання ухвали покласти на ВП № 7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1