справа № 361/3341/23
провадження № 1-кп/361/892/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000730 від 09 березня 2023 року та за № 0002117 від 23 червня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бровари Київської області, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, одруженої, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2013 року народження, ОСОБА_7 , 2015 року народження, ОСОБА_8 , 2021 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму

- 12 грудня 2022 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2023 року приблизно о 23 год. 40 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , звернула свою увагу на ноутбук марки «Acer Aspire F5-573G-518C (NX.GFJEU.030) Obsidian Black», серійний номер: НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , який знаходився на дивані у кухонній кімнаті зазначеної квартири, після чого у неї виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення цього майна.

Того ж дня, а саме 03 березня 2023 року приблизно о 23 год. 45 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до дивану, де знаходився ноутбук марки «Acer Aspire F5-573G-518C (NX.GFJEU.030) Obsidian Black», серійний номер: НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , вартістю 11 666,33 грн та таємно повторно його викрала.

У подальшому, ОСОБА_5 разом із викраденим майном залишила місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилася викраденим на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 11 666,33 грн.

Крім того, 23 червня 2023 року приблизно о 16 год. 21 хв. ОСОБА_5 перебуваючи поблизу приміщення магазину, який знаходиться за адресою: Київська обл.,Броварський район, с. Семиполки, вул. Київський шлях, 1а, звернула свою увагу на велосипед марки «Сannondale» моделі «Five M» чорного кольору, який знаходився під стінкою цього магазину та належить ОСОБА_9 . У цей час у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення цього майна.

Того ж дня, а саме 23 червня 2023 року приблизно о 16 год. 22 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу приміщення магазину, який знаходиться за адресою: Київська обл.,Броварський район, с. Семиполки, вул. Київський шлях, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до зазначеного велосипеду марки «Сannondale» моделі «Five M» чорного кольору, вартістю 14 150,00 грн, який належить ОСОБА_9 , та шляхом вільного доступу таємно його викрала.

У подальшому, ОСОБА_5 разом із викраденим велосипедом залишила місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилася викраденим на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 14 150,00 грн.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди визнала повністю. При цьому дала суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення кримінальних правопорушень. Про вчинене щиро розкаялася, просила суворо її не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи, які не досліджувалися в суді, в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Враховуючи пояснення обвинуваченої, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченої доведена «поза розумним сумнівом» у повному обсязі та суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Підстав відповідно до частини третьої статті 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Надаючи оцінку особистості обвинуваченої ОСОБА_5 , суд зазначає, що остання щиро розкаялася у вчиненому, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, раніше судима за злочини проти власності.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, активне сприяння кримінального правопорушення, при цьому відсутні обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують її покарання.

Суд, враховуючи викладене, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі, яке буде справедливим та необхідним у даному випадку, а також відповідатиме меті покарання та запобігатиме вчиненню обвинуваченою та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 відсутні, оскільки відсутні обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінальних правопорушень.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 127/25037/17 (провадження № 51-4700км20), «у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку».

Так, 12 грудня 2022 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 роки. Отже, ОСОБА_5 вчинила нові злочини протягом визначеного вироком суду іспитового строку.

Частиною третьою статті 78 КК України визначено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За вказаних обставин, остаточне покарання відносно ОСОБА_5 слід визначити із застосуванням положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

У справі заявлено цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування 11 666,33 грн майнової шкоди та 20 тис. грн моральної шкоди, який підлягає до задоволення, оскільки обвинувачена його визнала повністю.

Процесуальні витрати на підставі положення ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 судом не обирався.

Керуючись положеннями ст. 100, 124, 128, 349, 368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2022 року остаточне покарання визначити ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку суду.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 11 666 (одинадцять тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 33 коп. на відшкодування майнової шкоди та 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Процесуальні витрати на проведення експертиз на загальну суму 1 216 (одна тисяча двісті шістнадцять) гривень 00 коп. (висновок експерта від 11 квітня 2023 року № СЕ-19/111-23/18235-ТВ на суму 956,00 грн та висновок експерта № 3593/23 від 24 червня 2023 року на суму 260,00 грн) стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази:

- два відеозаписи, що розміщені на цифрових носіях, а саме DVD-R-дисках, які приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- велосипед марки «Сannondale» моделі «Five M» чорного кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 , - залишити в останньої.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1