Справа № 467/447/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000030 від 07.04. 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого не повну середню освіту, не одруженого, працюючого оператором ЗАТ "Добре життя", маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 07 квітня 2023 року о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин. розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, умисно наніс один удар головою в область обличчя, носу ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, синців обличчя, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 07 квітня 2023 року о 16 годині 00 хвилин він прийшов до житлового будинку АДРЕСА_1 , щоб побачитись із дитиною. Потім туди ж прийшов і потерпілий, та почав йому робити зауваження. Оскільки йому таке не сподобалось, він головою один раз ударив потерлого в область носа, від чого в нього на обличчі з`явилися синці. Не заперечує, що переламав потерпілому кістку носа. Кається у вчиненому, запевнив суд, що зробив для себе певні висновки. Готовий нести покарання, та вибачився перед потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 07 квітня 2023 року о 16 годині 00 хвилин до нього прибігли діти його сестри та слізно просили допогти їх матері, сестрі потерпілого, оскільки ОСОБА_4 її ображає. Коли потерпілий прийшов до місця проживання його сестри за адресою: будинок АДРЕСА_1 , там перебував обвинувачений. Він зробив йому зауваження, потім обвинувачений один раз вдарив його головою в область носа, в результаті отримав перелом кісток носа. Далі викликав працівників поліції.

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу і місця, де відбувалися події, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодився з недоцільністю дослідження усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів, так як повністю згодний з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх.

Обвинувачений дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з показаннями потерпілого та викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення та між собою, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши йому наслідки такого порядку розгляду справи та переконавшись, що він усвідомлює їх, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України вчинив кримінальний проступок, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, має місце роботи, працює та отримує заробітну плату, посередню характеристику з місця проживання,перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку Первомайського РВ №2 філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, особливості й обставини вчинення кримінального проступку, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, думку потерпілого, відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Суд, враховуючи наведені дані про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність тяжких наслідків та керуючись вимогами ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Речові докази відсутні. Цивільний позов у справі не заявлений. Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1