Номер провадження: 11-сс/813/1307/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2023 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 25.06.2023року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що заявником не зазначено об`єктивних даних про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень та обставини, які б свідчили про необхідність внесення відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень та розпочати розслідування на підставі його заяви.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, ОСОБА_5 стверджує, що слідчий суддя безпідставно відмовив в задоволенні його скарги щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою, незважаючи на те, що заява містила всі необхідні дані, передбачені ч.5 ст.214 КПК України, які необхідні для внесення відомостей до ЄРДР. В апеляційній скарзі ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі просив здійснювати судовий розгляд за його відсутності.

Прокурор, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, враховуючи приписи ст.ст. 28, 405, 422 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутністю учасників судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі - КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 року №298).

Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК).

Апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

З матеріалів судової справи вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, в якій просив внести відомості зазначені у його заяві до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за фактом його незаконного затримання співробітниками УПП в Одеській області під час надання юридичної допомоги клієнту та застосування до нього фізичного впливу (а.п. 8).

При цьому, до своєї заяви адвокат ОСОБА_5 долучив копію протоколу серії ОД №015868 від 24.06.2023 року, відеозаписи, копії документів на підтвердження повноважень захисника ОСОБА_6 .

В мотивувальній частині заяви ОСОБА_5 посилається на його незгоду із діями працівників УПП в Одеській області під час надання ним юридичної допомоги клієнту ОСОБА_6 , які на його думку безпідставно його затримали та застосували щодо нього фізичний вплив.

При цьому, до заяви долучено копію протоколу серії ОД №015868 від 24.06.2023 року про адміністративне затримання ОСОБА_5 за вчинення правопорушень, передбачених КУпАП за ст.185, 173, 178, що підтверджує вчинення працівниками поліції дій щодо складання протоколу відповідно до наданих їм повноваженням, а також відеозапис події.

Згідно відповіді слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, долучені до заяви ОСОБА_5 документи були досліджені слідчим, але об`єктивних даних, які б на переконання органу досудового розслідування могли б свідчити про наявність вчиненого кримінального правопорушення, не встановлено.

Саме посадова особа органу досудового розслідування зобов`язана внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, якщо вони можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Такою особа, у даному випадку, була посадова особа слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка на підставі долучених адвокатом ОСОБА_5 даних, перевіривши їх, не знайшла підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому, згідно вище зазначеної відповіді органу досудового розслідування, заяву ОСОБА_5 направлено до УПП в Одеській області для проведення службового розслідування фактів, викладених у ній. Аналогічні заяви адвоката ОСОБА_5 теж були скеровані до УПП в Одеській області.

Апеляційний суд погоджується з рішенням слідчого судді про відсутність у відомостях, викладених у заяві ОСОБА_5 ознак вчинення відносно нього будь-якого кримінального правопорушення, оскільки на підтвердження свої доводів, останній не долучив до скарги на бездіяльність посадових осіб правоохоронного органу будь-яких доказів на підтвердження обставин про які зазначається в його заяві. Не долучено ОСОБА_5 таких доказів і до апеляційної скарги. Скористатися своїм правом безпосередньої участі в судовому засіданні апеляційного суду та надання пояснень та додаткових доказів, апелянт бажання не виявив.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, з огляду на обсяг долучених до апеляційної скарги доказів на підтвердження обставин про які зазначалося в заяві про вчинення злочину, поданої ОСОБА_5 до правоохоронного органу, відсутності в розпорядженні суду будь-яких інших даних, які б могли об`єктивно вказувати на наявність в діях працівників УПП в Одеській області ознак кримінальних правопорушень, не вбачає підстав для висновку про те, що відомості викладені в заяві ОСОБА_5 про вчинення злочину підлягали безумовному внесенню до ЄРДР.

Апеляційний суд звертає увагу, що висновок слідчої судді про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду викладеній в постанові від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, відповідно до якого - у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Колегія суддів звертає увагу, що в судове засіданні, як суду першої, так і апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_5 не з`явився, додаткових пояснень та доказів не надав, а тому висновки слідчого судді та суду апеляційної інстанції щодо обставин зазначених у скарзі на бездіяльність та апеляційній скарзі ґрунтуються виключно на долучених ОСОБА_5 копіях документів та відповіді другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

Таким чином, перевіривши оскаржену ухвалу слідчого судді, колегією суддів встановлено, що доводи апелянта про існування факту незаконної бездіяльності посадових осіб другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей за його заявою від 25.06.2023 року до ЄРДР, є необґрунтованими та безпідставними.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею місцевого суду не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому оскаржена ухвала визнається судом законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 9, 303, 306, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4