Номер провадження: 11-кп/813/319/23
Справа № 520/6226/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_6 про повторне дослідження доказів під час розгляду апеляційної скарги на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 13.12.2019 по кримінальному провадженні №001523, внесеному до ЄРДР 26.04.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

установив:

Оскарженим вироком ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду прокурор Приморської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, обґрунтуванні.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 4 червня 2021 року вищевказаний вирок залишено без зміни.

Постановою Верховного Суду від 09.12.2021 року ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 було скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Під час апеляційного розгляду, прокурор Приморської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про повторне дослідження доказів, а саме: ухвали Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2016 року; протоколу огляду від 30.12.2016 року; супровідного листа №37-СВ-3476 від 31.12.2016 року; постанови про призначення експертизи від 31.12.2016 року; висновок експерта від 06.03.2017 року №61-Х., а також просив повторно допитати свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Крім того, прокурор ОСОБА_7 просила повторно дослідити протокол обшуку від 26.12.2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, сторону обвинувачення, яка підтримала заявлене клопотання та звернула увагу, що у постанові Верховного Суду від 09.12.2021 року було зазначено, що під час нового апеляційного розгляду суд має належним чином перевірити всі доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, за наявності законних підстав повторно дослідити докази, надати їм оцінку відповідно до ст. 94 КПК України, ухвалити законне та обґрунтоване рішення; обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти дослідження письмових доказів та заперечували проти повторного допиту свідків, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК України. Згідно з частиною 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною 3 статті 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

Як убачається із вироку суду першої інстанції, ним були досліджені докази сторони обвинувачення, у тому числі докази, які повторно просить дослідити прокурор.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Належний апеляційний перегляд забезпечує реалізацію права кожного на справедливий суд; перевірку законності й обґрунтованості оскаржених рішень суду першої інстанції; виправлення помилок у застосуванні норм матеріального чи процесуального права; недопущення виконання незаконних і необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які було отримано у порядку, передбаченому в ст.225 КПК України.

Виходячи з такої засади кримінального провадження, як безпосередність дослідження доказів (п.16 ч.1 ст.7, ст.23 КПК), апеляційний суд не вправі давати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо доказів, наданих сторонами обвинувачення й захисту, не було безпосередньо досліджено під час апеляційного перегляду кримінального провадження.

Обґрунтовуючи свій висновок про виправдання ОСОБА_8 , суд першої інстанції послався на істотні порушення кримінально процесуального законодавства під час досудового розслідування, а саме, відсутності понятих на час початку обшуку у квартирі та розбіжності у кількості та якості речей, які виявлені під час обшуку та направлені для проведення експертного дослідження.

У поданій апеляційній скарзі прокурор не погоджується з наданою місцевим судом оцінкою, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та зроблені внаслідок неповного дослідження доказів та невірно викладені в оскаржуваному вироку.

Разом з тим апеляційний суд, позбавлений можливості надати іншу оцінку доказам, ніж суд першої інстанції, без безпосередньо їх дослідження, оскільки це буде свідчити про порушення вимог ст.23 КПК України.

Крім цього, у постанові Верховного Суду від 09.12.2021 року зазначив, що з метою забезпечення реалізації стороною обвинувачення права на апеляційне оскарження такого судового рішення відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України апеляційний суд має створити необхідні для цього умови, в тому числі і шляхом повторного дослідження обставин, які оскаржуються особою, та про необхідність іншої оцінки яких вона просить (заявляє клопотання).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне повторно дослідити ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2016 року; протокол огляду від 30.12.2016 року; протокол обшуку від 26.12.2016 року; супровідний лист №37-СВ-3476 від 31.12.2016 року; постанову про призначення експертизи від 31.12.2016 року; висновок експерта від 06.03.2017 року №61-Х., а також повторно допитати свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у судовому засіданні апеляційного суду з метою надання ретельного аналізу їх точного змісту та наданням оцінки з огляду на ст. 22,23,94,45 КПК України.

Тому, з урахуванням доводів і вимог, викладених в апеляційній скарзі, з метою перевірки законності та обґрунтованості оскарженого вироку місцевого суду, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про дослідження письмових доказів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 91-94, 350, 401, 404, 405, 419, 532 КПК, -

ухвалив:

Клопотання прокурорів про повторне дослідження доказів задовольнити.

Дослідити повторно під час апеляційного провадження ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2016 року; протокол обшуку від 26.12.2016 року; протокол огляду від 30.12.2016 року; супровідний лист №37-СВ-3476 від 31.12.2016 року; постанову про призначення експертизи від 31.12.2016 року; висновок експерта від 06.03.2017 року №61-Х., а також повторно допитати свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4