Справа № 585/602/22
Номер провадження 1-в/585/7/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

25 липня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

представників ДУ «Роменська ВК (№ 56)»: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обгрунтування клопотання посилається на те, що він має п`ятеро доньок, троє з яких є неповнолітніми. Місто Маріуполь, в якому проживав він та його діти, зруйноване. Більше місяця він не має інформації про рідних, які потребують його моральної підтримки. Вважає, що його подальше перебування в місцях позбавлення волі не досягне своєї цілі - виправити його, а навпаки - зруйнує всі залишки людяності. Має посередню характеристику, проте вважає її суб`єктивною, оскільки це думка працівників адміністрації виправної колонії. Тому просить звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Вважає, що виправився, але працівники установи навмисно подають у документах, що містяться в матеріалах особової справи, неправдиві відомості. Наприклад, щодо наявності в нього паспорту громадянина України, якого він не має. Також не відповідає дійсності зазначення про небажання працювати не за своєю спеціальністю і безоплатно. За термін, який йому залишився до відбування, він іншим не стане. На умовно-дострокове звільнення він би не претендував, якби не хотів вказати на несправедливість пенетеціарної системи. Має ряд хронічних захворювань, інвалідності не має. Гіпертонік - вживає ліки. Заохочень не має, має кубок за шахові змагання. Має стягнення, але вони не значні. Інспектор ОСОБА_8 проводив з ним бесіди, проте не надав йому тієї духовної інформації, на яку він розраховував.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання засудженого. Вважає, що клопотання є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Додатково зазначив, що ОСОБА_7 має обмеження щодо праці за станом здоров`я. Останнє стягнення було у серпні 2022 року.

Представник ДУ «Роменська ВК (№ 56)» ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , оскільки він має негативні характеристики, працювати не бажає, хоча може працювати на нетяжких роботах. Наявні у нього хвороби не перешкоджають працювати. ОСОБА_7 має 5 стягнень, заохочень не має. Має виконавчі листи, проте стягнення не погашає. Вину у вчиненні злочинів не визнає, заборгованість по виконавчих листах не сплачує. Погашені стягнення не несуть наслідків, проте характеризують особу з негативної сторони. Окремі позитивні характеризуючі дані не можуть говорити про те, що ОСОБА_7 виправився.

Представник ДУ «Роменська ВК (№ 56)» ОСОБА_6 , який є начальником відділу, проти задоволення клопотання заперечував. Пояснив, що ОСОБА_9 має 7 стягнень, з низ 2-ДІЗО. Останнє стягнення - 13.03.2023 року. Засуджений працювати не бажає. Має цивільний позов, проте стягнення не погашає. Вину у вчиненні злочинів визнає частково. Не довів, що став на шлях виправлення. Медичні документи про негативний стан здоров`я засудженого, які б давали підставу для звільнення, відсутні.

Начальник відділення СПС № 4 ДУ «Роменська ВК (№ 56)» ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_7 має негативні характеристики. З цього приводу з ним проводилися бесіди. До працівників установи та засуджених хитрий. У розділі VI щоденника індивідуальної роботи із засудженим за загальним спостереженням - «Хитрий». ОСОБА_7 дійсно грав у шахи і йому хотіли дати заохочення, але потім вчинив правопорушення, тому заохочення не отримав. Засуджений працювати не бажає. Писав заяву про працевлаштування, але з «достойною оплатою». До заходів по благоустрою місць позбавлення волі залучатися не бажає. За освітою роботи не має, а йти на іншу роботу він не бажає. Високий ризик повторного вчинення ним злочину оцінює в сукупності даних про особу ОСОБА_7 . Вважає, що ОСОБА_7 свого виправлення не довів. Його основна ціль, як інспектора - вказати напрямок для виправлення. ОСОБА_7 висловлює позитивні наміри виправитися, але жодних дій для цього не вчиняє.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що суду не надано достатньо доказів про його виправлення.

Суд, вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_7 , представників Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56)» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , начальника СПС № 4 ДУ «Роменська ВК (№ 56)» ОСОБА_8 , думку прокурора та захисника, проаналізувавши матеріали справи та особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2018 року за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі закритого типу з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 06 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі (а.с. 12-13).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 06 листопада 2019 року вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2018 року залишено без змін (а.с.14).

Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2018 року набрав законної сили 06 листопада 2019 року, що стверджується також розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили (а.с.15).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 вересня 2020 року призначене ОСОБА_7 покарання за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2018 року за ч. 2 ст. 309 КК України приведено у відповідність до Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, вважати його засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 залишено покарання, визначене вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2018 року у виді десяти років позбавлення волі (а.с.16).

Відповідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у випадку, якщо особа раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання.

Згідно довідки ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» засуджений ОСОБА_7 станом на 25.04.2022 року відбув 8 років 1 місяць 19 днів, не відбув 1 рік 10 місяців 11 днів (а.с.11).

Тобто, на момент розгляду справи засуджений відбув більше як 3/4 призначеного строку покарання.

Судом також встановлено, що за період перебування в Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)» ОСОБА_7 заохочень не мав, має п`ять стягнень (а.с.21).

З характеристики від 12 січня 2022 року ОСОБА_7 місцях позбавлення волі з 2018 року. Під час утримання в СІЗО до праці не залучався, характеризувався посередньо, намагався не допускати режиму тримання, стягнень та заохочень не мав. До ДУ «Роменська ВК (№ 56)» прибув 12.01.2020 року. За час відбування покарання характеризується негативно, має 5 стягнень не заохочувався. У відношенні до працівників установи не ввічливий, виконує законні вимоги лише під контролем. На основному виробництві установи не працевлаштований за власним небажанням працювати. Намагається дотримуватись правил санітарії та гігієни, не завжди утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься байдуже.Підтримує доброзичливі родинні зв`язки рідними та близькими шляхом листування та телефонних розмов, рідні позитивного впливу на особистість засудженого не оказують. За характером не завжди врівноважений, іноді проявляє збудливість, нахабний, хитрий. У відношенні до оточуючих стриманий, товариський, не конфліктний, до себе не вимогливий. За вольовими якостями наполегливий. Згідно вироку має позов за завдані злочином збитки має виконавчі листи на суму 22837,25 гривень. Вину в скоєному злочині визнає частково. Міру призначену судом покарання вважає суворою (а.с.19-20).

Згідно психологічної характеристики 2021 року проведено індивідуальну бесіду з ОСОБА_7 , здійснено візуальну діагностику психоемоційного стану та прогноз поведінки під час поміщення в ДІЗО, з метою надання рекомендацій персоналу колонії по роботі з даному засудженому. В ході бесіди значимих психотравмуючих факторів, суїцидальних намірів не виявлено. Лінія поведінки - спокійна, стримана. Спрямованість - пристосувальна. Проявів агресії - не виявлено. Мислення логічне, без структурних порушень. Суїцидальна поведінка - не властива. Соціально-важливі орієнтири в житті присутні, визначені. Загальний психологічний стан - задовільний. Головну лінію поведінки формують риси темпераменту сангвініка. Екстраверт, психологічні реакції спрямовані на зовнішній, від реагування світ. Має непростий, норовливий характер, сильний, врівноважений тип н/с. Здатний виконувати необхідні норми та правила поведінки, якщо це відповідає його особистим інтересам. Інтелектуальна розумова сфера розвинута - посередньо. Здатний до обману. Перебуває на профілактичному обліку у психіатра. Соціальний статус - середнього значення, відповідає запасу знань, уявлень, отриманій освіті та життєвому досвіду. Самооцінка та самоповага - не завищені, адекватні. Егоцентричний, життєві цінності асоціального характеру, домінуючий мотиваційний принцип - задоволення особистих потреб та інстинктів. В міжособистісних стосунках - неконфліктний, здатний відповісти на прояв дружніх відносин та закріпити їх. Оптиміст. Соціально-важливі орієнтири в житті присутні, визначені. Адаптаційні можливості - посередні. В ході відбування покарання здійснився процес пристосування засудженого до умов перебування в УВП, без зміни основних морально-ціннісних орієнтацій. В організації індивідуальної роботи доцільно: сприяти переосмисленню свого минулого життя, формувати та підтримувати в свідомості пріоритети загальнолюдських цінностей, формувати критичне ставлення до своєї поведінки (а.с.18).

Згідно психологічної характеристики від 24.08.2022 року, із засудженим ОСОБА_7 проведено індивідуальну бесіду, здійснено візуальну діагностику психоемоційного стану та прогноз поведінки під час поміщення до ДІЗО, з метою надання рекомендацій персоналу колонії по роботі з даним засудженим. В ході бесіди значимих психотравмуючих факторів - не виявлено. Лінія поведінки - задовільна. Адаптаційні можливості - посередні. Діагностований як флегматик, інтровертивний тип мислення, психологічні реакції спрямовані у внутрішній світ. Помірний рівень ситуативної та особистісної тривожності. Проявів активної чи пасивної агресії - не виявлено. Мислення - адекватне. Пам`ять стійка. Ознак суїцидальної поведінки - не виявлено. Соціально - корисні зв`язки - присутні. Загальний психологічний стан - задовільний. Реакція на поміщення до ДІЗО - контрольована. В організації індивідуальної роботи доцільно: формувати та підтримувати в свідомості пріоритети загальнолюдських цінностей, сприяти вчасному вирішенню особистих проблем, критичному переосмисленню своєї поведінки. Рекомендовано здійснювати посилений нагляд за поведінкою протягом терміну перебування в ДІЗО (а.с.114).

У судовому засіданні досліджено щоденник індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_7 .. Згідно розділу VI: інтелектуальні здібності - високий рівень. Коментарі: хитрий. Лідерській якості - негативної спрямованості. Коментарі: підтримує дружні стосунки з негативною категорією засуджених. Позитивні стягнення до навчання та/або роботи - ні. Коментарі: не бажає навчатися і працювати. Згідно розділу VII: ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень - високий. Розділ IX: Оцінювання поведінки засудженого - незадовільно. Не працевлаштований - не бажає (а.с.115-121).

Відповідно до Витягу з протоколу № 1 від 12.01.2022 року ОСОБА_7 відмовлено у переведенні до виправної колонії середнього рівня безпеки (а.с.22).

ОСОБА_7 під час судового засідання також не заперечував, що заохочень він не має, має стягнення, у програмах диференційованого впливу на засуджених участі не приймає. Також не приймає участі у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих заходах серед засуджених, суспільному житті відділення.

Виправлення засудженого - це реалізація позитивних чи негативних змін у його психіці. Висновок про виправлення засудженого слід будувати на обґрунтованому прогнозі його поведінки в звичайних умовах життя, поза УВП.

Під ступенем виправлення засуджених до позбавлення волі слід розуміти індивідуалізовану комплексну фіксацію рівня зміни зовнішніх (соціально-правових) і внутрішніх (психолого-педагогічних) характеристик особистості засудженого через певні проміжки часу (у період відбування покарання), які виступають передумовами правомірних (неправомірних) дій і поведінки, як показник готовності (неготовності) вести правослухняний спосіб життя в умовах свободи.

Ступінь виправлення «довів своє виправлення» це категорія стійко-позитивних засуджених, у яких відбулося докорінна зміна поглядів на життя у соціально-корисну сторону і є можливість досягти мети покарання в умовах свободи, тобто застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Готовність до законослухняної способу життя в умовах свободи і незалежність поведінкової саморегуляції від впливу застосовуваних до засудженого карально-виправних заходів дозволить вважати його підготовленим для умовно-дострокового звільнення від покарання. Зазначена готовність повинна охоплювати ряд основних сфер життєдіяльності і юридично значущої поведінки. До таких сфер повноцінного входження в соціум слід віднести: сферу матеріального забезпечення життя, сферу взаємодії з іншими людьми, сферу дозвілля і розваг.

Кримінально-правові, кримінально-виконавчі, кримінологічні критерії: а) зразкову поведінку, що підтверджується прийняттям зобов`язання про правослухняної поведінки, відсутністю порушень і стягнень протягом року перед атестування (якщо були зафіксовані факти порушень режиму відбування покарання, за якими обмежилися індивідуально-виховною бесідою, то вивчити характер і мотиви вчинення цих проступків), б) активне і постійну участь у роботі секції самодіяльної організації (як у масштабі загону/відділення, так і колонії), в) активна і постійна участь у проведенні виховних заходів (як у масштабі загону /відділення, так і колонії); г) за наявності виконавчих листів, вжиті заходи з відшкодування збитків, ...завданих злочином, і за виконавчими листами на утримання дітей; для засуджених корисливого, корисливо-насильницького типів і рецидивістів - відшкодування 100% суми позову; д) корисна ініціатива з благоустрою території та приміщень колонії; є) прагнення до освіти: навчався в колонії в школі, ПТУ (підсумкові результати навчання)/не прагнув і не навчався (з яких причин), самоосвіта (відвідування бібліотеки , читання книг, газет, журналів); ж) попередні висновки про ступінь виправлення у період відбування покарання в ІК, ж) представлявся (ась) Чи раніше до умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, переведенню в виправну колонію-поселення, помилування, зниження терміну покарання (за амністією), результати розгляду; з) коли, з якого ІУ, на якій підставі звільнявся, за яких підстав; і) судимості у минулому (якщо к): яким судом, в якому році, за якою статтею КК, міра покарання; л) рівень суспільної небезпеки (високий/середній/низький) як прогноз можливого рецидиву злочинів.

Соціальні критерії: а) наявність/відсутність соціально корисних зв`язків: облік тривалих/короткострокових побачень (з ким, як часто); листування з рідними/близькими (з ким, як часто); отримував/відправляв чи засуджений грошові перекази (коли, від кого або кому); отримував/відправляв чи засуджений посилки, передачі і бандеролі (коли, від кого чи кому); чи використовував право на телефонні розмови (коли, з ким); б) рівень і стан систем міжособистісних відносин: наявність/відсутність родини: позитивні і безконфліктні взаємини з батьками, чоловіком (дружиною), дітьми, близькими; не підтримує взаємини з засудженими негативної спрямованості; не сприймає норми і традиції кримінального світу; позитивні і безконфліктні взаємини з друзями/знайомими (за наявності серед них раніше судимих - відмова від колишніх негативних відносин); в) наявність/відсутність деструктивних факторів, детермінованих вчинення злочину: вирішення питання про трудовому і побутовому влаштуванні після звільнення з колонії (позитивне/негативне/не вирішене);

г) показники повноцінності входження в соціум в умовах свободи: освіта на момент атестування: вища, середня спеціальна, середня, неповна середня; усвідомлене розуміння соціальної сутності покарання; добровільне і постійне дотримання санітарно-гігієнічних правил самообслуговування і прагнення до охайному зовнішньому вигляду; ставлення до праці і іншим видам робіт: працює/не працює (чому), норму виробітку виконує/не виконує (чому), правила техніки безпеки дотримується/не дотримується; соціально-правові очікування, що виражають віру в успішну реалізацію правомірних життєвих планів, й усвідомлена переконаність у неминучості покарання у разі вчинення протиправних діянь; наміри матеріально забезпечувати своє проживання; які має професійні і соціальні вміння, необхідні для правомірної поведінки, задоволення потреб та виконання соціальних ролей; д) релігійно-духовний рівень соціального розвитку становлення особистості.

Психолого-педагогічні критерії: загальні: а) відношення до скоєного злочину (повністю розкаявся), б) ставлення до покарання (справедливо призначене), в) визнання своєї провини; г) усвідомив необхідність відбути покарання; д) позитивне ставлення до проведеної виховної роботи; е) ставлення засудженого до самого себе (самооцінка); ж) позитивне і безконфліктне ставлення до співробітників ВК; з) позитивне і безконфліктне ставлення до засуджених в ВК, і) загальний рівень (ступінь) психолого-педагогічної готовності вести правослухняної спосіб життя в умовах свободи; к) наявність правомірних особистісних принципів і норм (правил) поведінки і задоволення потреб та інтересів.

При розгляді підстав умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_7 , на основі наданих суду матеріалів, суд враховує дані про його поведінку за весь термін відбуття покарання, в тому числі і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів і особу засудженого в цілому, критерії визначення виправлення засуджених, міцність соціальних зв`язків на свободі. Так в особовій справі є лише одна характеристика на засудженого, яка не може беззаперечно свідчити про виправлення ОСОБА_7 , який не працює на виробництві через небажання працювати, не має заохочень, проте має п`ять стягнень за порушення режиму умов тримання, що вказує на його негативну характеристику. ОСОБА_7 вину у скоєнні злочинів визнав частково, завдані збитки не відшкодував, тому суд вважає пояснення засудженого при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення, про визнання вини формальним, з метою отримання пільг. Отже, поведінка ОСОБА_10 не відповідає критерію «довів своє виправлення», що є обов`язковою умовою, визначеною ч. 2 ст. 81 КК України.

На підставі викладеного суд вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення не підлягає задоволенню, оскільки поведінка ОСОБА_7 не відповідає критерію «довів своє виправлення», що є обов`язковою умовою, визначеною ч. 2 ст. 81 КК України.

Керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення повного тексту ухвали, засудженим - з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 28 липня 2023 року о 08 год. 45 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1