21.08.2023 Справа № 363/2098/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000810 від 24.06.2020 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, не одруженого, з середньою освітою, працевлаштованого в національному парку Межигір`я столяром, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 30.06.2020 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі і застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,суд

встановив:

ОСОБА_4 влітку 2020 року, більш точного часу не встановлено, на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в теплиці, виявив рослини роду коноплі. В цей час в останнього виник прямий умисел на незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіса, з метою подальшого власного вживання, без мети збуту. ОСОБА_4 зірвав стебла з верхівками, листям та суцвіттям рослин роду коноплі. Зірвані рослини коноплі висушив, самостійно подрібнив до стану придатного для вживання шляхом куріння, тобто незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено - канабіс. В подальшому ОСОБА_4 вказану речовину помістив до трьох скляних банок об`ємом по 0,5 л кожна та закрутив металевими кришками і частину помістив до поліетиленового пакету білого кольору, тобто незаконно зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, для подальшого власного вживання без мети збуту, протягом року після засудження за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

22.08.2020 року при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , який проводився на підставі ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 17.08.2020 року, виявлено, що ОСОБА_4 незаконно зберігав на території свого домоволодіння, що за вищевказаною адресою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який ним за вищевказаних обставин незаконно виготовлений для власного вживання без мети збуту. В ході обшуку, у присутності двох понятих, на території домоволодіння в приміщеннях, які там розташовані, вилучено слідчим 3 (три) скляні банки об`ємом по 0,5 кожна та поліетиленовий пакет білого кольору в яких містились подрібнені рослини роду коноплі та поміщено до спеціального пакету з індивідуальним номером INZ4062117. Згідно висновку експерта, надані на дослідження речовини рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 749,77 г, що є великим розміром.

В судовому засіданні під час роз`яснення суті обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суд, що суть обвинувачення йому зрозуміла, провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення він безумовно та беззаперечно визнає у повному обсязі, будь-якого тиску чи примусу під час досудового розслідування та судового провадження на нього не здійснювалося, від дачі показань суду не відмовляється.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У відповідності до вимог процесуального законодавства судом було роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом було роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити відповідні обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що зміст ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілий, заперечень щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він не має, дослідження доказів є недоцільним.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно, безумовно та беззаперечно визнає провину у вчиненні даного кримінального правопорушення та не оспорює обставини та факти, викладені в обвинувальному акті, прокурор під час визначення порядку дослідження доказів по справі, просив суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідити матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що одразу після засудження, влітку 2020 року, в теплиці на території будинку, в якому проживає, зірвав рослини коноплі, висушив, подрібнив, канабіс склав у банки та стебла рослин окремо у пакет. Розумів, що це незаконно. Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнає у повному обсязі, щиро кається у скоєному, та просив суд суворо не карати, призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, у великих розмірах, вчиненому особою протягом року після засудження за ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, суд вважає доведеною.

Відповідно до положень ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону і зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, має виходити з того, що ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачає не тільки вираховування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК України, але і індивідуальних особливостей та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 309 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, а також конкретні обставини та факти вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 - раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, перебував у розшуку з 09.12.2020 року по 11.04.2023 року, від виконання обов`язків ухилився, у зв`язку з чим відмовлено у звільненні від відбування покарання з випробуванням, на обліку у лікаря психіатра, у лікаря-нарколога не перебуває, працює столяром в Національному парку Межигір`я, матеріально забезпечений, за місцем проживання характеризується задовільно, не одружений.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючої покарання обставини та ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.

Суд вважає, що саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не відбув покарання за попереднім вироком, суд вважає необхідним призначити покарання у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків і до призначеного покарання за даним вироком частково необхідно приєднати не відбуту частину покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 30.06.2020 року із застосуванням ст. 72 КК України у вигляді 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати на проведення експертизи підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Кримінальним правопорушенням, вчиненим обвинуваченим ОСОБА_4 , шкоди заподіяно не було. Цивільний позов в межах кримінального провадження заявлено не було.

Речові докази по справі вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368-370, 373-374, 392 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 30.06.2020 року у виді двох місяців обмеження волі, згідно ч.1 ст.72 КК України відповідає одному місяцю позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набуття вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази, а саме:

- одна рослина зеленого кольору роду коноплі в білому мішку, передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Вишгородського РУП ГУНП в Київській області - знищити,

- п`ять рослин зеленого кольору роду коноплі в білому мішку, передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Вишгородського РУП ГУНП в Київській області - знищити,

- три скляні банки з кришками з висушеною подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження - канабіс, в спеціальному пакеті INZ4062117, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вишгородського РУП ГУНП в Київській області - знищити,

- рослини коноплі, які поміщені в спеціальний пакеті № EXP0464319, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вишгородського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судової експертизи 1634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1