Справа № 127/1966/23
Провадження №11-кп/801/487/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 14.02.2020,

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування

покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Дружківського міського

суду Донецької області від 14.02.2020.

Клопотання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3

частини від призначеного покарання, за час відбування покарання має 6

заохочень, був працевлаштований, характеризується позитивно, підтримує

соціальні зв`язки з рідними, вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 14.02.2020 ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років

2 місяців позбавлення волі, з характеристики засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній прибув до державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» із державної установи «Селидівська виправна колонія (№ 82)». По прибуттю в установу не працевлаштований за власним бажанням.

Також, ОСОБА_7 за період відбування покарання мас посередню характеристику, будучи працездатним відповідно до медичної довідки, не працевлаштований за власним бажанням, останнє заохочення отримав рік тому, що свідчить про небажання його ставати на шлях виправлення.

Крім того, ОСОБА_7 мешкає у м. Дружківка Донецької області, яке на даний час є прифронтовою територією та в якому ведуться активні бойові дії, а тому в разі звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання тa повернення його до свого постійного місця проживання, останній буде обмежений у можливості працевлаштуватись та знайти легальне джерело доходу, що зможе призвести до вчинення ним нового кримінального правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нове рішення, яким клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовільнити, оскільки суд не врахував, що засуджений має 6 заохочень за його ставлення до праці, ОСОБА_7 не має жодних стягнень, характеризується в цілому позитивно, підтримує контакти з родичами, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», непрацевлаштований із-за стану свого здоров`я, має наявні загострені захворювання, до переведення сумлінно працював, а відсутність заохочень у теперішній колонії пов`язана із зміною обстановки та тяжкою адаптацією до нових умов.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі та просять про умовно-дострокове звільнення, так як є достатні підстави для цього, прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки немає обов`язкових умов для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_7 не працював з власних переконань, посередньо характеризується, мав стягнення, ознайомившись з доводами апеляційної скарги та матеріалами кримінального провадження апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що ОСОБА_7 не працевлаштований в установі за власним бажанням, як пояснив засуджений в апеляційному суді, що йому не пропонувалася робота за спеціальністю.

Апеляційний суд критично оцінює доводи захисту, що засуджений ОСОБА_7 не працював через зміну обстановки та тяжку адаптацію до нових умов в установі, оскільки вони не підтверджені.

Також не підтверджені доводи, що засуджений не зміг працювати за станом здоров`я, оскільки наявність захворювань не є підставою, яка б виключала можливість працевлаштування.

Вірно взято до уваги характеристику засудженого ОСОБА_7 , який за рік перебування в установі не отримав заохочень, характеризується посередньо, що свідчить про передчасне звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Заяви засудженого ОСОБА_7 про бажання долучитися до ЗСУ можуть бути вирішені шляхом звернення з заявою до прокурора, як це передбачено законодавством.

За наведених обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судові рішення є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419, 537 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2023 про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4