Справа638/6886/22
Провадження № 1-кп/638/943/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурорів- ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001945 від 17 червня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, Ізюмського району, Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні дітей: ОСОБА_8 2006 року народження та ОСОБА_9 2010 року народження, офіційно працевлаштований в Ізюмському РЕМ АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» на посаді старшого диспетчера, відповідно до наказу товариства від 30.06.2022 року № 322ос «Щодо призупинення дії трудових договорів» дію трудового договору призупинено з 01.07.2022 року, із вищою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Явірське, Балаклійського району, Харківської області, українця, громадянин України, одруженого, маючого на утриманні дитину ОСОБА_10 2018 року народження, офіційно працевлаштований в Ізюмському РЕМ АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» на посаді майстра дільниці, відповідно до наказу товариства від 30.06.2022 року № 322ос «Щодо призупинення дії трудових договорів» дію трудового договору призупинено з 01.07.2022 року, із вищою освітою, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

у вчиненні кримінального правопорушення, кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2022 року президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

24 лютого 2022 року о 05:00 годині, за наказом Президента Російської Федерації ОСОБА_11 , Російська Федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні Сили РФ та Федеральну службу військ національної гвардії Російської Федерації.

Так, одним із першочергових етапів реалізації злочинного умислу щодо збройного нападу на державу Україна передбачалося здійснення вторгнення найбільш підготовлених та мобільних підрозділів ЗС РФ, у тому числі спеціального призначення, на територію держави Україна для організації силових захоплень та взяття під контроль будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі та здійснення силового впливу на їх діяльність; блокування та взяття під контроль військових частин Збройних Сил України (далі ЗС України), Державної прикордонної служби України (далі ДПС України), підрозділів Національної гвардії України (далі НГ України) для перешкоджання їх законній діяльності щодо відсічі збройної агресії РФ, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості; перекриття та блокування авіаційного, транспортного та морського сполучення по території держави Україна з метою недопущення пересування військових підрозділів ЗС України та представників правоохоронних органів для протидії збройній агресії ЗС РФ; пошкодження військових об`єктів ЗС України, які мають важливе оборонне значення та об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації, тобто після 24.02.2022, у громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник кримінальний протиправний умисел, направлений передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

З цією метою, ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Ізюм Харківської області, наприкінці березня 2022 року, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, добровільно надав згоду представникам окупаційної адміністрації РФ на призначення на керівну посаду, використовуючи яку, він фактично почав передачу матеріальних ресурсів Ізюмського РЕМ АТ «Харківобленерго» незаконним збройним і воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним і воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора у структурі окупаційної адміністрації держави-агресора, створених на тимчасово окупованій території м. Ізюм Харківської області у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

У зв`язку із викладеними обставинами у період часу з кінця березня по теперішній час, ОСОБА_6 займає посаду «начальника Ізюмського РЕМ Харківобленерго» у структурі окупаційної адміністрації держави-агресора, що створена представниками держави-агресора РФ на тимчасово окупованій території м. Ізюм Харківської області.

ОСОБА_7 ( змінено обвинувачення п. 15 ч. 2 ст. 36, ст.ст. 337, 338, 341 КПК від 24.05.2023) перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Ізюм Харківської області, наприкінці березня 2022 року, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, добровільно надав згоду представникам окупаційної адміністрації РФ на призначення на посаду, не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в Ізюмському РЕМ АТ «Харківобленерго», створеному на тимчасово окупованій території м. Ізюм Харківської області у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Відповідно до ч.1 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 вину у інкримінованому йому злочині визнав частково. Під час допиту пояснив, що він працює в АТ « Харківобленерго» на посаді старшого диспетчера з 22.01.2021 року.

24.02.2022 року він дізнався про початок обстрілів, в цей же день виїхав до батьків за місто, звідки виходив на чергування. 25.02.2022 року дізнався, що на підприємстві працює лише чергова група. Десь через тиждень поїхав до міста Ізюм, щоб з`ясувати обставини відносно роботи. По дорозі зустрів ОСОБА_12 і від нього почув, що РЕМ працює. Хто залишився у місті з кола працівників підприємства, намагались самостійно відновлювати енергопостачання, проводились роботи по відновленню енергопостачання, але бомбардування зривало ремонтні роботи. З початку травня в підрозділи були військові з ЛНР. Спочатку ОСОБА_13 самостійно приїздив до підрозділів, а потім був наказ прибути на збори. На зборах між комунальними службами, були присутні військові ЛНР та ДНР. Він не був призначений, не на посаду, не тимчасово виконуючи обов`язки. Після обговорення з колективом бригади взяв на себе обов`язки керівника РЕМ. Матеріальну допомогу у рублях отримував під час окупації двічі, за ці гроші можна було жити. Під час окупації виїхати було не можливо. Вказав, що його дії були направлені на забезпечення життєдіяльності населення м. Ізюма, а саме постачання електроенергії для потреб населення міста Ізюма, оскільки відсутність електроенергії могла привести до екологічної катастрофи. Був матеріально відповідальною особою, крім іншого за оргтехніку. Він не здійснював передання матеріальних ресурсів незаконним збройним і воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним і воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора,

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Вказав, що його дії були направлені на забезпечення життєдіяльності населення м. Ізюма, а саме постачання електроенергії для потреб населення міста Ізюма, оскільки відсутність електроенергії могла привести до екологічної катастрофи. Він не обіймав посади, у незаконних органах, створених на тимчасово-окупованій території. Офіційно працевлаштований в Ізюмському РЕМ АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» на посаді майстра виробничої дільниці 1 групи з 22.01.2021 року.

-Допитаний свідок сторони обвинувачення ОСОБА_14 , який 05.12.2003 року працює в АТ «Харківобленерго», остання посада інженер II категорії виробничо-технічної групи Ізюмського району електричних мереж АТ «Харківобленерго», під час судового розгляду надав наступні покази.

3 початку збройної агресії Російської Федерації на території України з 24.02.2022 року по 12.06.2022 року він знаходився у м. Ізюм. 24.02.2022 з ранку поїхав на роботу до Ізюмського районну електричних мереж АТ «Харківобленерго», де його керівник ОСОБА_15 , після селекторної наради дав наказ щодо повернення всіх співробітників до дому відповідно до вказівки керівництва АТ «Харківобленерго», після чого він пішов додому. Приблизно, 10.03.2022 року він зустрів в місті свого колегу ОСОБА_16 , який повідомив йому, що їх чекають на роботі. 11.03.2022 року він прийшов на роботу з метою викання робіт з відновлення мереж електропостачання, на роботі було близько 40 співробітників, які прийшли на роботу в перше після обстрілів. За старшого був майстер розподільчих мереж АТ «Харківобленерго» ОСОБА_7 , який поставив йому та ОСОБА_17 завдання, а саме оглянути високовольтні мережі в м. Ізюм, після чого вони відправились виконувати вказівку та здійснювали огляд протягом тижня. В цей час його колеги з Куп?янського високовольтного району електричних мереж виконували роботи по відновленню мереж 110 кВ, ПС «Ізюм», ГІС «Циганська» та ПС «Закомельська», так як у м. Ізюм була відсутня електрична енергія. Крім того, під час допиту він повідомив, що ОСОБА_7 , до 15.03.2022 року відвідував наради з окупаційною владою, які проходили у адміністративній будівлі ДСНС. У двадцятих числах березня старший диспетчер Ізюмського районну електричних мереж (PEM) АТ «Харківобленерго» ОСОБА_6 , який на той час став виконувати обов`язки керівника Ізюмського PEM АТ «Харківобленерго» направив його в бригаду розподільчих мереж під керівництвом майстра розподільчих мереж Ізюмського PEM АТ «Харківобленерго» ОСОБА_18 з метою формування бригади розподільчих мереж для виконання відновлювальних робіт в м. Ізюм та Ізюмському районі, в бригаду входили: він, електромонтер ОСОБА_19 , електромонтер ОСОБА_20 та електромонтери ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , прізвища він не пам`ятає. До 12.06.2022 року він з вищезазначеними колегами здійснював відновлювальні роботи електричних мереж АТ «Харківобленерго» у м. Ізюм та Ізюмському районі. Крім того, під час допиту, він повідомив, що старший диспетчер Ізюмського районну електричних AT «Харківобленерго» ОСОБА_6 , приблизно з 15.03.2022 року почав відвідувати наради, які відбувалися під керівництвом самопроголошеного мера м. Ізюм ОСОБА_24 , після чого надавав вказівки персоналу РЕМ. Наради проходили у адміністративній будівлі ДСНС, пізніше в адміністративній будівлі Ізюмського водоканалу, у сервісному центр MBC, та у магазині «Дорожна карта». Були випадки, коли вони приїжджали по команді ОСОБА_6 до місць де знаходились військо службовці рф з метою виконання робіт з відновлення електропостачання будівель де знаходилась військова техніка. Здійснювали виїзд в супроводі військовослужбовця т.зв. ЛНР для ремонту мереж у промислових приміщення де розміщувалися для проживання військовослужбовці т.зв. ЛНР. Також у день коли був обстріляний залізничний вокзал у м. Бахмут, точно дату не пам?ятає, вони по команді ОСОБА_6 їздили у с. Ліпчанівка Ізюмського району в супроводі військовослужбовців російської федерації для ремонту високовольтної лінії електропередач, яка живила с. Ліпчанівка де знаходились російські військові. Також, з кінця березня до середини травня 2022 року Ізюмський РЕМ взяли під охорону військовослужбовці т.зв. ДНР-ЛНР, які чергували на території РЕМ з 08:00 до 17:00 кожен день у кількості трьох осіб. До того, як у середині травня вказаних військовослужбовців визвали на передову для прийняття участі у військових діях проти військ України, до них у Ізюмський РЕ приїхав самопроголошений мер ОСОБА_25 , який передав ОСОБА_7 російський стяг та наказав повісити на адміністративній будівлі РЕМ про це йому повідомив сам ОСОБА_7 . На наступний день, після приїду ОСОБА_26 , він прийшов до Ізюмського РЕМ та побачив, що на будівлі встановлено російський стяг, хто його встановив йому не відомо, після чого, він з колегою зняли стяг з будівлі та знищили. 3 12.06.2022 року по 13.06.2022 року йому вдалося виїхати на підконтрольну українській владі територію через м. Куп?янськ, а подальшому с. Печеніги. Він працював монтером, хоча був інженером, це його було особисте рішення, оскільки він не бажав працювати на ворога. Отримував гуманітарну допомогу. Примус був завжди.

-Допитаний свідок сторони обвинувачення ОСОБА_27 , яка з 01.03.2012 року працює в AT «Харківобленерго», остання посада електромонтер з експлуатації електролічильників III гр.квал. Ізюмського району з розподілу електроенергії (РРЕ) АТ «Харківобленерго», під час судового розгляду надала наступні свідчення.

3 початку збройної агресії російської федерації на території України з 24.02.2022 року та до деокупації ЗСУ знаходилась у м. Ізюм. 24.02.2022 року вона перебувала вдома, на роботу не поїхала у зв?язку з тим, що їй зателефонувала начальник Ізюмського РРЕ АТ «Харківобленерго» ОСОБА_28 і заначила, що почалась війна та будемо на зв?язку. До 11.07.2022 року вона перебувала більшість часу вдома разом з чоловіком, виходив на вулицю лише за необхідністю тому, що місто Ізюм було під обстрілами. 11.07.2022 року вона перший раз вийшла на роботу, після того як отримала інформацію від столяру Ізюмського РЕМу АТ «Харківобленерго», який зазначив, що у понеділок - 11.07.2022 року працівники РРЕ виходять на роботу. 11.07.2022 року вона прийшла до Ізюмського РЕМ АТ «Харківобленерго» у приміщення контролерів, де був збір персоналу, організатором була ОСОБА_29 , вона запропонувала прибрати територію РРЕ та запропонувала записати на пайок тих хто буде прибирати приміщення РРЕ, на що ми зазначили, що будемо прибирати і без пайку. На наступний день о 09:00, вона прийшла до Ізюмського РРЕ АТ «Харківобленерго», крім неї було близько 10 осіб, вони почали прибирати приміщення та прибирали приблизно до 12:00 після чого пішли додому. 13.07.2022 року вона знову з колегами вийшла прибирати і знаходячись у РРЕ ОСОБА_29 зазначила, щоб ми не поспішали прибирали для того, щоб було видно, що ми чимось зайняті та записала всіх присутніх на пайок, після чого вони повинні були виходити кожний робочий день, крім днів коли було обстріли. Крім того, ОСОБА_29 та

ОСОБА_30 , яка раніше не працювала в АТ «Харківобленерго», приходили до Ізюмського РРЕ з червня 2022 року і займались видачою пайків. Після 11.07.2022 року коли почали приходити більше співробітників на роботу, ОСОБА_29 потроху почала віддалятися від видачі пайків та працювала в кабінеті з документами, з яки ми самі, їй не відомо, а ОСОБА_30 почала в РЕМі займатись якоюсь бухгалтерською діяльністю, однак пайки вони їздили та отримували разом «Красильному заводі» та привозили до Ізюмського РЕМу, де вона та інщі колеги фасували для видачі співробітникам, які працюють. З усіх питань всі звертались до ОСОБА_6 . Шодо працевлаштування, вона писала заяву на ім?я т.зв. «Генерального директора Государственного унитарного предприятия «Харэнерго» ОСОБА_31 » та підписали трудовий договір укладений між ОСОБА_6 та нею. Отримала гуманітарну допомогу у сумі 20 000 рублів в літку від бухгалтера.

Допитаний свідок сторони обвинувачення ОСОБА_32 , під час судового розгляду надав наступні свідчення. У липні 2022 року під час окупації м. Ізюма, він вирішив працевлаштуватися. За рекомендацією людей, він звернувся з питанням працевлаштування до ОСОБА_6 . Після звернення до останнього, йому було запропоновано посаду водія саме ОСОБА_6 . Допомогу у вигляді харчів видавав робітник ОСОБА_30 . Крім того, отримував грошові кошти у вигляді 10000 рублів. за що розписався у відомості. В той день грошові кошти отримали майже всі співробітники PEMy.

- Допитаний свідок сторони обвинувачення ОСОБА_33 яка з 05.04.2007 року працює в АТ «Харківобленерго», остання посада керівник групи розподілу електроенергії Ізюмського району з розподілу електроенергії АТ «Харківобленерго», під час судового розгляду надала наступні свідчення.

24.02.2022 року по 06.06.2022 року знаходилась у м. Ізюм. 24.02.2022 року вона перебувала дома, зранку поїхала на роботу до Ізюмського районну електричних мереж АТ «Харківобленерго», для прийняття участі у селекторній нараді на якій керівництво АТ «Харківобленерго» наказало перебувати дома до подальших розпоряджень, після чого вона поїхала до м. Харкова, для того щоб забрати доньку з гуртожитку НАУ, де вона навчається на другому курсі та після чого повернулися до м. Ізюм. 3 25.02.2022 року до 06.06.2022 року вона перебувала дома разом чоловіком ОСОБА_34 , сином та донькою. Під час вказаного періоду, а саме 04.03.2022 року її чоловік ОСОБА_35 вийшов на роботу у зв?язку з тим що йому повідомив по мобільному зв?язку черговий ПС «Ізюм» ОСОБА_36 , що у підстанцію влучила авіабомба та пошкодила обладнання підстанції, в результаті чого Ізюмський район залишився без напруги, зі слів чоловіка: він оглянув пошкодження тa доклав начальнику Куп`янського ВРЕМ ОСОБА_37 , після чого співробітниками АТ «Харківобленерго» було переключено на резервну лінію та подана напруга на ПС «Ізюм», яка пропрацювала до 06.03.2022 року. Вночі з 06.03.2022 року по 07.03.2022 року через м. Ізюм почала йти російська військова техніка у великій кількості, яка пресувалася переважно в нічний час декілька днів. ЇЇ чоловік ОСОБА_35 кожен день з 04.03.2022 року по 08.05.2022 виходив на роботу за вказівкою ОСОБА_38 , з 07.05.2022 на 08.05.2022 рр. мій чоловік поїхав до Куп?янського ВРЕМ оскільки зв?язку з ОСОБА_39 не було для отримання подальших вказівок, про вказівки чоловік мені не повідомив, але повідомив про те що здійснюються ремонтні роботи з встановлення високовольтної мережі 110 кВ з боку російської федерації для забезпечення потреб електроенергією окупованих територій Харківської області.

Вона о 07:30 09.05.2022 року разом із старшим інспектором Ізюмського району з розподілу електричної енергії (РЕЕ) АТ «Харківобленерго» ОСОБА_40 прийшли до Ізюмського районну електричних мереж

АТ «Харківобленерго», доки там нікого не було, тому що зі злів чоловіка на другому поверсі адмінбудівлі РЕМ приходили на наради військові РФ, та щоб не перетнутися з ними прийшли рано вранці з метою забрати особисті речі та особові справи працівників з персональними даними та печатки. Після чого, перелізли через паркан та пішли до дому.

05.03.2022 року начальник Ізюмського району електричних мереж (РЕМ) ОСОБА_15 зник зі зв?язку, після чого майстер розподільчих мереж АТ «Харківобленерго» ОСОБА_7 , який фактично проживає на території РЕМу взяв на себе обов?язки керівника РЕМ. Повідомляю, зі слів чоловіка, що ОСОБА_7 , відвідував наради з окупаційною владою, які проходили у адміністративній будівлі ДСНС. Наприкінці березня до нього долучився старший диспетчер Ізюмського районну електричних мереж АТ «Харківобленерго» ОСОБА_6 , та почав відвідувати наради, які відбувалися під керівництвом самопроголошеного меру м. Ізюм ОСОБА_41 . Зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_6 після нарад надавали вказівки персоналу РЕМ щодо місць де потрібно виконувати роботи. 3 06.06.2022 року їй разом з донькою та сином вдалося виїхати на підконтрольну українській владі територію через м. Куп?янськ, а подальшому « Печеніги.

Допитаний свідок сторони обвинувачення ОСОБА_42 який з 02.01.2002 року працюю в АТ «Харківобленерго», остання посада інженер Ізюмського району з розподілу електроенергії (РРЕ) АТ «Харківобленерго», під час судового розгляду надав наступні свідчення.

3 початку збройної агресії Російської Федерації на території України з 24.02.2022 року знаходився у м. Ізюм. З 05.03.2022 по 10.05.2022 знаходився у селі Співаківка.

З розмов співробітників йому стало відомо, що старший диспетчер Ізюмського районну електричних мереж (PEM) AT «Харківобленерго» ОСОБА_6 , став виконувати обов`язки керівника Ізюмського РЕМ. Він відвідував наради з керівництвом окупованої Зі слів працівників РЕМ йому стало відомо, що ОСОБА_43 виконує накази злочинної влади. Білодід та ОСОБА_44 користувались автомобілем, який знаходився на балансі Ізюмського РРЕ АТ « Харківобленерго». Гуманітарну допомогу у рублях не отримував, оскільки необхідно було зареєструватися. 18.07.2022 року виїхав на підконтрольну територію України.

Допитаний свідок сторони обвинувачення ОСОБА_45 який з осені 2000 року працює в АТ «Харківобленерго», остання посада і тракторист БКГУ Великобурлуцького району електричних мереж (РЕМ) АТ «Харківобленерго», під час судового розгляду надав наступні свідчення.

З початку збройної агресії Російської Федерації на території України з 24.02.2022 року по 05.09.2022 року знаходився у с. Жуків Яр. 24.02.2022 року він перебував дома разом з дружиною до 05.09.2022 року, після чого через с. Печеніги виїхали на підконтрольну українській владі територію.

3 початку збройної агресії російської федерації проти України, він на роботу у Великобурлуцький РЕМ АТ «Харківобленерго» не з`являвся, постійно знаходився дома, деколи їздив до смт. Великий Бурлук по сімейним питанням. У вересі місяці йому стало відомо, що ОСОБА_46 призначено начальником Великобурлуцького РЕМ, працівникам, хто працював на окупаційну владу виплатили заробітну плату в російських рублях по два оклади відносно колишньої зарплати у гривні, гроші видає секретар ОСОБА_47 .

Допитаний свідок сторони обвинувачення ОСОБА_35 , який з травня 2004 року працюю в АТ «Харківобленерго», остання посада майстер виробничої дільниці 1 групи Куп?янського високовольтного РЕМ АТ «Харківобленерго» під час судового засідання надав наступні свідчення.

3 початку збройної агресії російської федерації на території України з 24.02.2022 року по 16.09.2022 року знаходився у м. Ізюм. 24.02.2022 року перебував дома, зранку поїхав на роботу до Ізюмського районну електричних мереж (PEM) АТ «Харківобленерго», де він приступив до виконання своїх функціональних обов`язків, після чого увечері повернувся додому. 25.02.2022 року він разом з дружиною ОСОБА_48 , поїхали до м. Харкова, для того щоб забрати доньку з гуртожитку № 11 НАУ, де вона навчається на другому курсі та після чого повернулися до м. Ізюм.

3 26.02.2022 року до 05.03.2022 року він відвідував роботу, але фактично роботи на лініях не виконували, у зв`язку з відсутністю аварійних відключень.

06.03.2022 року після авіоудару м. Ізюм та Ізюмський район залишився без електроживлення.

У ввечері 06.03.2022 року почався сильний обстріл міста, із-за чого він протягом трьох-чотирьох діб знаходимся дома у підвальному приміщені разом з сім`єю.

10.03.2022 року начальник Ізюмського району електричних мереж ОСОБА_15 зник, після чого майстер розподільчих мереж АТ «Харківобленерго» ОСОБА_7 , який фактично проживає на території РЕМу взяв на себе обов`язки керівника РЕМ.

10 чи 11 березня 2022 року, він отримав команду від начальника Куп' янського ВРЕМ АТ «Харківобленерго» ОСОБА_49 відновити роботу трансформатора «ТІ» ПС «Ізюм» після чого зібрав бригаду: ОСОБА_50 , ОСОБА_51 та поїхали відновлювати роботу на ПС «Ізюм» в результаті чого відновили його роботу.

В період з 15.03.2022р. по 20.03.2022р. до них та територію Ізюмського PEM AT «Харківобленерго» приїжджав самопроголошений міський голова м. Ізюм ОСОБА_52 , який почав налагоджувати зв?язок з персоналом Ізюмського РЕМ АТ «Харківобленерго» для того, щоб знайти прихильника. В результаті спілкування ОСОБА_53 з персоналом РЕМ, він знайшов спільну мову з майстром Ізюмського РЕМ АТ «Харківобленерго» ОСОБА_7 , який в подальшому почав відвідувати наради, які проводились самопрогошеною адміністрацією на чолі з ОСОБА_54 , що проходили у адміністративних приміщеннях: водоканалу, Ізюмському районному відділені електричних мереж, ДСНС у м. Ізюм . Після вказаних нарад ОСОБА_7 приїзжав до РЕМу та передавав команди ОСОБА_53 щодо відновлення електромереж м. Ізюм.

В період з 15.03.2022р. по 20.03.2022р. під час чергового приїзду ОСОБА_53 до Ізюмського РЕМ він спілкувався з ОСОБА_7 по питанню відновлення живлення м. Ізюм, після їх розмови ОСОБА_7 позвав його до себе для того, щоб він доповів ОСОБА_55 , про дійсний стан електромереж, він підійшов, розповів та відмовився виконувати вказівки ОСОБА_53 , зазначивши, що виконувати роботи на даний час небезпечно у зв?язку з обстрілами та пішов до диспетчерського пункту. Згодом до нього на диспетчерський пункт підійшов ОСОБА_7 та передавав слова ОСОБА_56 : «відмова від виконання робіт, буде розглянуто, як саботаж ». Після цих слів, він почав триматися від них подалі, а на роботи не поїхав. В подальшому у двадцятих числах березня старший диспетчер Ізюмського районну електричних мереж (PEM) АТ «Харківобленерго» ОСОБА_6 , почав виконувати обов?язки керівника Ізюмського РЕМ АТ «Харківобленерго» та став відвідувати наради у міськраді м. Ізюм, де керував самопроголошений мер м. Ізюм ОСОБА_57 це відбувалось у всі дні окупації російськими військовими до вересня 2022 року.

3 квітня 2022 року по липень 2022 року, він з колегами займався відновлюванням повітряних високовольтних ліній у Ізюмському районі.

Перед виїздом на роботи, він погоджував маршрут з ОСОБА_6 , який надавав паливо для виїду, що знаходилось на території РЕМ, паливо привозив водій РЕМу ОСОБА_58 , що отримував від окупаційної влади. Крім того, ОСОБА_6 домовлявся на ранкових нарадах з самопроголошеною адміністрацією щодо виділення російських військових для супроводу виконання відновлювальних робіт.

Також, з кінця березня до середини травня 2022 року Ізюмський РЕМ взяли під охорону військовослужбовці т.зв. ДНР-ЛНР, які чергували на території РЕМу з 08:00 до 17:00 кожен день у кількості трьох осіб.

У липні 2022 року персоналу РЕМ та РРЕ було надано допомогу від самопроголошеної міської адміністрації у розмірі 10 000 (десять тисяч) російських рублів, від якої він відмовився. Вказані грошові кошти видавала ОСОБА_30 , яка займала посаду бухгалтера, вказана особа не працювала у АТ «Харківобленерго» до окупації російськими військовими та була прийнята на роботу самопроголошеним керівництвом.

Крім того, йому відомо від дружини, що 19.06.2022 року ОСОБА_7 та економіст II категорії Ізюмського району з розподілу електроенергії (РРЕ) АТ «Харківобленерго» ОСОБА_29 , підходили до старшого інспектора ОСОБА_59 для того щоб він віддав ключі від адмінбудівлі Ізюмського РРЕ, однак в нього ключів не було, в той же час йому запропонували вийти на роботу, на що він відмовився. В той же час, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_29 намагалися відновити роботу РРЕ для того, щоб керівником призначити ОСОБА_29 , яка вже почала збирати працівників на роботу. В серпні 2022 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позиціонували себе, як керівництво РЕМ, а ОСОБА_29 , як керівник РРЕ.

Протягом серпня 2022 року він імітував, що в нього ангіна, а пізніше алергія на амброзію. В той час, до м. Ізюм приїзжав ОСОБА_49 до міськради для вирішення робочих питань.

Наприкінці серпня 2022 року у вихідний день, вони отримали команду від ОСОБА_49 , приїхати до м. Куп?янськ, з метою отримання грошової допомоги від самопроголошеної влади м. Куп?янськ за серпень 2022 року в залежності від посадового окладу, який був узгоджений з бюджетом окупаційної влади. Після чого, він разом з колегами: ОСОБА_60 та ОСОБА_61 поїхав до Куп?янського ВРЕМ АТ «Харківобленерго» у м. Куп?янськ, на власному автомобілі. По приїзду, їх зустріла інженер-електронік СЗДТУ АТ «Харківобленерго» ОСОБА_62 , яка видала йому грошові кошти у розмірі 40 000 (сорока тисяч) російських рублів, за що він підписав якісь документи, де були зазначені персональні дані, після чого поїхали до м. Ізюм, додому. В подальшому, він разом с колегами високовольтниками Куп?янського ВРЕМ, намагались ухилятись від виконання вказівок ОСОБА_49 , тому що чітко усвідомлювали відповідальність за дані дії та їх наслідки після того, як їм з м. Куп?янськ надіслали зразки заяв прийняття на роботу до т.зв. «ГУТІ «Харэнерго»» де ОСОБА_49 був генеральним директором.

На початку вересня 2022 року ОСОБА_6 роздав персоналу зразки заяв для прийняття на роботу до т.зв. «ГУП «Харэнерго»» де ОСОБА_63 був генеральним директором.

3 16.09.2022 року, він в результаті звільнення ЗСУ окупованих територій Ізюмського району від окупаційної влади та військових російської федерації, виїхав до м. Харкова.

Допитаний свідок сторони обвинувачення ОСОБА_28 яка з 2003 року працює в АТ «Харківобленерго», остання посада начальник Ізюмського району з розподілу електроенергії (РРЕ) АТ «Харківобленерго», надала під час судового засідання наступні свідчення.

З початку збройної агресії Російської Федерації на території України з 24.02.2022 року по 05.03.2022 року вона знаходилась у м. Ізюм. 24.02.2022 року вона перебувала дома разом зі своїм чоловіком ОСОБА_64 , та дітьми.

Після чого, 05.03.2022 року вони з чоловіком та донькою переїхали до родичів (сестри брата чоловіка) у село Співаківка, а син поїхав 04.03.2022 року до м. Дніпро. 16.04.2022 року вона з донькою виїхали до м. Дніпро, а чоловік залишився до 18 липня 2022 року в Ізюмському районі.

24.02.2022 року вона поїхала на роботу до Ізюмського PPE AT «Харківобленерго». По прибуттю на робоче місце вона зустрілась з більшістю персоналу яке відповідає за електротехнічну ділянку роботи та повідомила іншим щодо прибуття на роботу. Вона надала вказівку, щоб підпорядкований їй персонал взяв з робочих місць власні речі та відпустила по домівках відповідно до вказівки керівництва АТ «Харківобленерго». Крім того, вона повідомила водійський персонал, а саме: ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 та ОСОБА_69 стосовно вжиття заходів по приведенню у несправність шести службових автомобілей (4 авто УАЗ. 1 Шкода, Лада 2110) з метою перешкоджанню їх заволодінням російськими військовими, один автомобіль УАЗ залишився для виконання роботи РРЕ. Після чого було створено групу у месенджері «Вайбер» для комунікації з персоналом та всі поїхали по власних домівках.

25.02.2022 року вона поїхала на роботу у зв`язку з проханням Ізюмської міської ради для підключення бомбосховища колишнього Ізюмського тепловозоремонтного заводу, в результаті чого вони підключили до електропостачання вказаний об`єкт.

На початку березня 2022 року почались активні бойові дії на території м. Ізюм в зв`язку з чим на роботу більше не виходила, 05.03.2022 року вона зі своєю родиною переїхали в с. Співаківка Ізюмського району, де з 05.03.2022 року не було електропостачання, в той же час електроенергія була з перебоями, приблизно в 15 числах березня 2022 року електропостачання взагалі зникло у м. Ізюм.

В 20-х числах березня 2022 року, вона перебувала в м. Ізюм, де зустріла інженера ПТГ Ізюмського РЕМ АТ «Харківобленерго» ОСОБА_16 та з ним було декілька електромонтерів, які здійснювали огляд лінії електромереж, який зазначив, що вони здійснюють огляд та фіксацію поривів ліні електропередач відповідно до команди майстра розподільчих мереж Ізюмського РЕМ АТ «Харківобленерго» ОСОБА_7 , який на той час взяв на себе обов`язки керівника РЕМ, а також повідомив до Ізюмського PEM AT «Харківобленерго» приходили військові російської федерації: перевірили у персонала РЕМ документи та організували роботу РЕМу. Крім того, в приміщеннях Ізюмського РЕМу АТ «Харківобленерго» кожного дня проводились наради самопроголошеного мера м. Ізюм ОСОБА_41 .

Наприкінці березня 2022 року вона вдруге приїхала до м. Ізюм щоб зібрати речі з квартири та коли йшла біля офісного приміщення «Дорожна карта» (ФОП ОСОБА_70 ) зустріла самопроголошеного мера ОСОБА_41 , який їй повідомив про те, що він знає про те, що відносно нього відкрито кримінальне провадження по факту його колаборантських дій, та що він призначив ОСОБА_7 , начальником РЕМ АТ «Харківобленерго».

Крім того, з 11.03.2022 року по 16.04.2022 року доки вона перебувала в Ізюмському районі, вона підтримувала зв`язок з персоналом, звідки їй стало відомі наступні факти, що ОСОБА_7 керує РЕМ. Пізніше їй було повідомлено, що ОСОБА_6 , призначений керівником Ізюмського РЕМ АТ «Харківобленерго» та відвідує наради самопроголошеного мера м. Ізюм ОСОБА_41 , ОСОБА_7 виконує обов`язки його заступника. Також їй відомо, що будь-яке приєднання до електромереж погоджується ОСОБА_6 з ОСОБА_24 .

Крім того, ОСОБА_71 їй повідомив, що він приходив до Ізюмського РЕМ для отримання гуманітарної допомоги, на що ОСОБА_7 відмовив йому, тому що він не ходить на роботу, а допомога видається, як заробітна плата за працю співробітникам PPE та РЕМ.

Документи окупованої влади на російській мові, а саме «Указ главы временной гражданской администрации Харьковской области о создании Государственного унитарного предприятия «Харьковэнерго», документа під назвою « Приказ о порядке проведения вводного инструктожа в Государственном унитарном предприятии « Харьковэнерго» містится інформація, що ОСОБА_6 обіймав посаду « начальник Изюмського района электрических сетей», даними « Распоряжения главы временной гражданской администрации Харьковской области » від 06.09.2022 р№ РГ-130/22 з « приложения № 1, № 2», які вона знайшла, та комп`ютерні носії передала ОСОБА_72 .

Допитаний свідок ОСОБА_73 , який є начальником економічної безпеки АТ «Харківобленерго» надав наступні свідчення.

ОСОБА_74 та ОСОБА_75 перебували весь час під окупацією у м. Ізюм. Після деокупації м. Ізюма, почергово, всі співробітники Ізюмського РЕМ проходили фільтрацію.

Він надав вказівки ОСОБА_28 щодо перевірки майна АТ «Харківобленерго», яке знаходилось у м. Ізюм, це також стосувалось оргтехніки. Під час фільтрації було встановлено, що оргтехнікою користувалася злочинна влада. При перевірці трьох комп`ютерів, які були передані на дослідження, була отримана інформація, а саме: з комп`ютера, яким користувалася ОСОБА_29 були отримані електронні документи (методички МОСЭНЕРГО, як вірно розраховувати оплату. Наприклад, один російській оклад дорівнювався двом посадовим окладам на Україні. Всі документи окупованої влади разом з електронними носіями, які були виявлені, були передані правоохороннім органам під час його допиту. Під час проведення ревізії було виявлено відсутність автотранспорту.

За результатами фільтрації, вирішувалось питання щодо зарахування до штату.

- Допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_76 надав наступні свідчення. 3 початку збройної агресії російської федерації на території України з 24.02.2022 року знаходився у м. Ізюм. Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були направлені на забезпечення життєдіяльності населення м. Ізюма, а саме: постачання електроенергії для потреб населення міста Ізюма, оскільки відсутність електроенергії могла привести до екологічної катастрофи. Після обговорення з колективом ОСОБА_6 взяв на себе обов`язки керівника РЕМ, оскільки по штату після керівництва тільки він мав можливість організовувати роботу. ОСОБА_7 не співпрацював з окупованою владою, він не чув від нього агітування щодо співпраці з окупаційною владою. ОСОБА_7 не дозволив окупантам зайняти територію РЕМ.

- Допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_77 надав наступні свідчення. 3 початку збройної агресії російської федерації на території України з 24.02.2022 року знаходився у м. Ізюм.

З обвинуваченими знаходиться у дружніх відносинах. Їх спільні дії щодо відновлення електропостачання були направлені на забезпечення життєдіяльності населення м. Ізюма. Працювали під обстрілом та тиском окупаційної влади. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не відвідували наради окупаційної влади.

Допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_78 надав наступні свідчення. Він є співробітником Ізюмського РЕМ. В середині березня 2022 року він зустрів співробітників РЕМ та вирішили виходити на роботу. Відновлювали електропостачання м. Ізюма. Йому особисто не було відомо, чи відвідували наради окупаційної влади ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Його особисто не агітував на співпрацю з окупованою владою, заробітну плату він не отримував.

Допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_79 надав наступні свідчення. Він є співробітником Ізюмського РЕМ. Перебуває у робочих стосунках з обвинуваченими. Він тракторист. Під час окупації отримував двічі гуманітарну допомогу від окупаційної влади.

Допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_19 надав наступні свідчення. Він працює в оперативної бригаді, працював і до початку військових дій на території Ізюма і під час окупації. Керівництва у них не було, слухали вказівки ОСОБА_6 , оскільки він був старший по посаді та прийняв на себе керівництво. Відновлювали електропостачання м. Ізюма. Він не підписував будь якого документу щодо працевлаштування у окупаційної влади, лише ставив підпис щодо отримання від неї матеріальної допомоги у вигляді грошових коштів у рублях. До них особисто приїздив самопроголошений мер ОСОБА_80 , та висував погрози щодо повільного відновлення електропостачання.

Допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_81 надав наступні свідчення. Він працював та працює інженером Ізюмського РЕМ. До його повноважень входить ремонт кабельної лінії які знаходяться під землею. В середині березня 2022 року вийшов на роботу. Бачив як російські військові намагались зайняти приміщення Ізюмського РЕМ. Він з ОСОБА_82 вчиняли їм опір. Будь якої агітації не було, ні яких документів щодо працевлаштування у окупаційної влади не підписував.

Допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_83 надав наступні свідчення. В середині березня 2022 року вийшов на роботу до Ізюмського РЕМ. Прийшов самостійно, требо було щось заробляти. Гроші не платили, надавали пайки. Будь якої агітації не було, ні яких документів щодо працевлаштування у окупаційної влади не підписував.

Допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_84 надав наступні свідчення. В середині березня 2022 року вийшов на роботу до Ізюмського РЕМ. Був водієм. Нічого не платили. Пальне брали на заправці. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сприймав як друзів.

Допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_85 надав наступні свідчення. За станом здоров`я вийшов на роботу лише у травні місяці, була травма ноги. І до початку окупації і під час був підпорядкований ОСОБА_6 . Збиралися на подвір`ї та вирішували питання щодо відновлення електропостачання. Будь якої агітації не було. Заробітну плату не сплачували, допомогу отримував. Їх спільні дії були направлені на забезпечення життєдіяльності населення м. Ізюма, а саме: постачання електроенергії для потреб населення міста Ізюма, оскільки відсутність електроенергії могла привести до екологічної катастрофи.

Даними письмовими доказами, а саме:

Даними з витягу з ЄРДР номер кримінального провадження 0001945 від 17.06.2022.

Даними АТ « Харківоблєнерго» від 06.09.2022 року, з яких вбачається, що ОСОБА_6 працює на посаді старшого диспетчера Ізюмського району електричних мереж АТ «Харківобленерго» Харківської області з 22.01.2021 року. ОСОБА_7 працює на посаді майстра виробничої дільниці 1 групи Ізюмського району електричних мереж АТ « Харківобленерго» Харківської області з 22.01.2021 року. Відповідно до наказу Товариства від 30.06.2022 № 322ос « Щодо призупинення дії трудових договорів» дію трудових договорів вищевказаних працівників призупинено з 01.07.2022 .

Даними документа від 30.08.2022 № УГ-52/22 « Указа главы временной гражданской администрации Харьковской области о создании Государственного унитарного предприятия «Харьковэнерго», документа під назвою «Приказ о порядке проведения вводного инструктожа в Государственном унитарном предприятии «Харьковэнерго» містится інформація, що ОСОБА_6 обіймав посаду « начальник Изюмського района электрических сетей», даними «Распоряжения главы временной гражданской администрации Харьковской области » від 06.09.2022 р№ РГ-130/22 з «приложения № 1, № 2».

Даними електронної документації діяльності Ізюмського РЕМ АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» під час окупації , яка міститься на оптичному носію інформації СD, який визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження від 18.11.2022 року.

Під час дослідження у судовому засіданні вищезазначеного диску, а саме при відкритті вказаного диску вбачається три папки з назвами: «Изюм», «Изюм РЭС_ Секретарь Саламатина», «Изюм РЕМ_ технік».

Даними інформації яка вбачається з:

-Файл створений 31.07.2022 року о 08:51 під назвою «список фактически работающих сотрудников Изюмского РЭСа по состоянию на июль 2022» під № 3 зазначений «Белодед Юрий Васильевич старший мастер» место проживання « АДРЕСА_3 номер паспорта НОМЕР_1 », під № 44 зазначений « ОСОБА_6 начальник района электрических сетей», место проживання « АДРЕСА_1 » номер паспорту НОМЕР_2 .

- Файл створений 05.08.2022 о 13:01 під назвою «штатное расписание июнь 2022» складений «И.О. начальника Изюмского района электрических сетей ОСОБА_86 ».

- Файл створений 09.08.2022 о 09:46 під назвою «штатное расписание июль 2022» складений «И.О. начальника Изюмского района электрических сетей ОСОБА_86 ».

- Файл створений 12.08.2022 о 14:09 під назвою «штатное расписание август 2022» складений « И.О. начальника Изюмского района электрических сетей ОСОБА_86 ».

-файл створений 19.08.2022 о 15:35 під назвою «Штатное расписание сотрудников для обеспечения функционирования в июне месяце 2022 года Изюмского района электрических сетей» «И.О. начальника Изюмского района электрических сетей ОСОБА_86 ».

- файл створений 05.08.2022 о 09:50 під назвою « Штатное расписание РЭС 31_07.хls» «Штатное расписание сотрудников для обеспечения функционирования в июле месяце 2022 года Изюмского района электрических сетей» «И.О. начальника Изюмского района электрических сетей ОСОБА_86 ».

- файл створений 31.07.2022 «Штатное расписание сотрудников для обеспечения функционирования в июле месяце 2022 года Изюмского района электрических сетей» «И.О. начальника Изюмского района электрических сетей ОСОБА_86 ».

Відповідно до ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації. У ч. 3 ст. 99 КПК законодавець вказує, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа його відображення, якому надається таке ж значення як документу.

З огляду на положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»: електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму (ч. 3 ст. 5); допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму (ч. 2 ст. 8).

Відповідно до ст. 7 цього Закону у разі зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій лише спосіб збереження інформації, який має значення, тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення.

Ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія.

Отже, дослідження диска, на який перенесено дані з іншого накопичувача, за умови того, що сторона захисту не посилається на монтаж, не свідчить про порушення порядку дослідження доказів, зокрема тих, що зафіксовані на електронному носії інформації.

Наведене узгоджується із позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленою у постанові від 29 березня 2021 року у справі №554/5090/16-к. та постановою Верховного Суду від 05.04.2023 по справі № 683/1200/18.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинувачених у вчиненні ним кримінального правопорушення, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачених.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного кримінального правопорушення повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпції щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точку зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина, обвинуваченого ОСОБА_6 , повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто у колабораційній діяльності, тобто у передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним і воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним і воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Крім того, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точку зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 , повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 111-1 КК України - у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах, створених на тимчасово-окупованій території.

Часткове визнання вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, суд розцінює як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності та спростовується показами свідків сторони обвинувачення та іншими дослідженими доказами та не спростовується свідками сторони захисту.

Невизнання вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 111-1 КК України, суд розцінює як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності та спростовується показами свідків сторони обвинувачення та іншими дослідженими доказами та не спростовується свідками сторони захисту.

Посилання сторони захисту на те, що під час окупації обвинувачені були під постійним тиском окупаційної влади, а саме не мали можливість відмовитися від виконання робіт, є неспроможними виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Фізичний чи психічний примус і крайня необхідність є обставинами, які за певних умов виключають кримінальну протиправність діянь, передбачених ст. 111-1 КК України, відповідно до статей 39 і 40 КК України.

Суду не надано доказів, що обвинувачені були під безпосереднім впливом:

а) фізичного примусу, внаслідок якого особа не могла керувати своїми вчинками (йдеться про катування - в розумінні ст. 127 КК, тобто спричинення сильного фізичного болю, побої, мучення тощо з певною метою);

б) фізичного примусу, внаслідок якого вона могла керувати своїми діями, а також психічного примусу, за сукупності таких умов:

такі дії цієї особи були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала їй чи охоронюваним законом правам її або інших осіб, або суспільним інтересам чи інтересам держави,

цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами та при цьому не було спричинено більш значної шкоди, ніж відвернена шкода (або, хоча шкода була і більш значною, але внаслідок сильного душевного хвилювання, викликаного небезпекою, особа не могла оцінити відповідність заподіяної шкоди цій небезпеці). Шкала видів шкоди відсутня, але є один виняток - шкода життю людини завжди є більш значною, ніж шкода, не пов`язана з посяганням на життя людини; при цьому життя однієї людини не може цінуватися вище, ніж життя іншої.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізюм, Ізюмського району, Харківської області, українець, громадянин України, офіційно працевлаштований в Ізюмському РЕМ АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» на посаді старшого диспетчера , відповідно до наказу товаривства від 30.06.2022 року № 322ос «Щодо призупинення дії трудових договорів» дію трудового договору призупинено з 01.07.2022 року, за місцем роботи , а саме на посаді старшого диспетчера району оперативно-диспетчерської групи Ізюмського району електричних мереж розподільчих електричних мереж Харківської області АТ «Харківобленерго» за характеристикою в.о. генерального директора АТ « Харківобленерго» ОСОБА_87 , начальника Ізюмського РЕМ АТ « Харківобленерго » ОСОБА_15 , заступника директора технічного по розподільчим електричним мережам ОСОБА_88 , характеризується добре, відзначений « Почесною Грамотою» голови Ізюмської районної ради та голови Ізюмської райдержадміністрації у 2008 році, «Подякою за сумлінну роботу» згідно з наказом АТ« Харківобленерго » від 20.12.2018 № 874ОС, «Почесною Грамотою» Ізюмської районної державної адміністрації та Ізюмської районної ради у 2019 році, із вищою освітою, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, одружений, має на утриманні дітей: ОСОБА_8 2006 року народження та ОСОБА_9 2010 року народження, на обліку у лікаря-психіатра та на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом встановлено часткове визнання вини.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_6 , вчинив нетяжкий злочин проти основ національної безпеки України.

Відповідно до досудової доповіді в.о. начальника Новобоварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» від 03.01.2023 року, яка складена фахівцем ОСОБА_89 , ОСОБА_6 , згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для конкретних осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не становить небезпеку для суспільства. Відповідно до витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку оцінюється як середній, рівень ризику для суспільства середній.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судим, частково визнавший вину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, вчинення нетяжкого злочину проти основ національної безпеки України, а саме у колабораційній діяльності, думку сторони обвинувачення, думку сторони захисту, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, а також займатися діяльністю, пов`язаною з обслуговуванням і експлуатацією електричних мереж з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , 13.12.1980 року до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою без визначення розміру застави,

Строк відбуття покарання рахувати з 20.09.2022 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення із 20.09.2022 по 26 липня 2023 року із розрахунку 1 ( один) день попередього ув`язнення за 1 ( один) день позбавлення волі.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Явірське, Балаклійського району, Харківської області, українець, одружений, має на утриманні ОСОБА_10 2018 року народження, громадянин України, офіційно працевлаштований в Ізюмському РЕМ АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» на посаді майстра дільниці, відповідно до наказу товариства від 30.06.2022 року № 322ос «Щодо призупинення дії трудових договорів» дію трудового договору призупинено з 01.07.2022 року, за місцем роботи, а саме в Ізюмському РЕМ АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» на посаді майстра дільниці» за характеристикою в.о. генерального директора АТ «Харківобленерго» ОСОБА_87 , начальника Ізюмського РЕМ АТ «Харківобленерго» ОСОБА_15 , заступника директора технічного по розподільчим електричним мережам ОСОБА_88 , характеризується добре, відзначений «Почесною Грамотою» голови Ізюмської районної ради та голови Ізюмської райдержадміністрації у 2008 році, « Почесною Грамотою» Ізюмської районної державної адміністрації та Ізюмської районної ради у 2019 році, із вищою освітою, одружений, маючого на утриманні дитину ОСОБА_10 2018 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та на обліку у лікаря нарколога не перебуває

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальний проступок проти основ національної безпеки України.

Відповідно до досудової доповіді начальника Полтавського районного сектору № 4 філії « Центр пробації» від 09.01.2023 року, ОСОБА_7 , згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для конкретних осіб, оцінюється як низький. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк не становить високу небезпеку для суспільства.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судим, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання , вчинення кримінального проступку проти основ національної безпеки України, а саме у колабораційній діяльності, думку сторони обвинувачення, думку сторони захисту, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, а також займатися діяльністю, пов`язаною з обслуговуванням і експлуатацією електричних мереж, без конфіскації майна.

Прийшовши до висновку про можливість не визначати додаткове факультативне покарання у вигляді конфіскації майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_7 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , 13.12.1980 року до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 / трьох / років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, а також займатися діяльністю, пов`язаною з обслуговуванням і експлуатацією електричних мереж на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Строк відбуття покарання рахувати з 20.09.2022 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення із 20 вересня 2022 по 26 липня 2023 року із розрахунку 1 ( один) день попереднього ув`язнення за 1 ( один) день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , 13.12.1980 року до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Визнати винним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст. 111-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, а також займатися діяльністю, пов`язаною з обслуговуванням і експлуатацією електричних мереж на строк 10 ( десять ) років, без конфіскації майна.

Речові докази: оптичний носій інформації СD диск із електронною документацією діяльності Ізюмського РЕМ АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими - в той же строк з моменту вручення йому копії цього вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ ОСОБА_1