Справа № 202/1760/23
Провадження № 1-кс/202/6283/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

28 липня 2023 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Володимирівка Софіївського району Дніпропетровської області, є громадянином України, має середню освіту, одружений, обіймає посаду механізатора СФГ «Юміс», має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 28 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

26 липня 2023 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 26 липня 2023 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 27 січня 2023 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,09 проміллє), керуючи технічно справним автомобілем - «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , рухався в темний час доби по сухому дорожньому покриттю автодоги Т0432 сполученням «Нікополь - Чкалове - Миколаївка - Малософіївка - Божедарівка», яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку, із с. Володимирівка, Криворізького району, Дніпропетровської області у напрямку вул. Набережної, с. Олександро-Білівка, Криворізького району, Дніпропетровської області. В автомобілі «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У вищевказаний час, тобто 27 січня 2023 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, в зустрічному напрямку по вказаній проїзній частині під керуванням водія ОСОБА_9 рухався автомобіль «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить останньому.

Надалі, під час руху водій ОСОБА_4 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, перед зміною напрямку руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для руху іншим учасникам, змінив свій напрямок руху ліворуч, виїхавши на зустрічну смугу руху, не надавши при цьому перевагу у русі водію автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй полосі для руху.

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 в районі електроопори № 289 на автодорозі Т0432 сполученням «Нікополь - Чкалове - Миколаївка - Малософіївка - Божедарівка», останній допустив зіткнення переднім лівим кутом керованого ним автомобіля «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з переднім лівим кутом автомобіля «ВАЗ 2107»,реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 на смузі руху останнього. Після зіткнення вказаних транспортних засобів, в результаті механічних пошкоджень, автомобіль «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 - зайнявся.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_4 , проявляючи байдужість та легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не надаючи першої медичної допомоги потерпілому, не повідомляючи працівників поліції та швидкої допомоги про вчинену дорожньо-транспортну пригоду, залишив потерпілого у автомобілі, який загорівся внаслідок зіткнення та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 2.3.(б) і (д), 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водій автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких загинув на місці події.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

25 липня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначила про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку слідчого запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави. Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою зазначив, що альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваного.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Звернув увагу слідчого судді на міцні соціальні зв`язки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000117 від 28 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 січня 2023 року за участю автомобіля «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , та автомобіля водій автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який від отриманих травм загинув на місці події.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

25 липня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, що у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

З приводу доводів захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Тож на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні та яке підтримав прокурор в судовому засіданні, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно якого підозрюваний може здійснити незаконний вплив на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідків, потерпілих та розуміючи тяжкість злочину, останній може здійснювати на них незаконний вплив з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також в ході судового розгляду встановлено, що на теперішній час ОСОБА_4 не позбавлений права керування транспортними засобами.

В той же час, слідчий суддя не приймає до уваги існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на наявності якого наголошує слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення 27 січня 2023 року, в той час як про підозру йому було повідомлено лише 25 липня 2023 року, в порядку ст.208 КПК України останній затриманий не був, на розгляд клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу з`явився самостійно, що свідчить про те, що останній не вчиняв спроб переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та, відповідно, вказані обставини спростовують доводи сторони обвинувачення про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, окрім зазначених ризиків, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, наслідки правопорушення, що спричинили смерть потерпілого, вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, ступінь обґрунтованості такої підозри, процесуальну поведінку підозрюваного, а також дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працевлаштований, одружений та має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про міцні соціальні зв`язки підозрюваного.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що для запобігання ризикам незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, та забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків достатньою мірою буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи особи, дозволить органу досудового розслідування контролювати поведінку підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що прокурором належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до правових позицій ЄСПЛ, викладених у рішеннях від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України» для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії").

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, застосувавши відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання останнього та не вбачає підстав для задоволення клопотання підозрюваного та його захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши підозрюваному ОСОБА_4 цілодобово залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі, поклавши на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або судді за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали слідчого судді до 25 вересня 2023 року включно.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1