Ухвала

Іменем України

12 червня 2023 року

м. Київ

справа № 243/12641/21

провадження № 51 - 3508 впс 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надійшло клопотання прокурора про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 з Слов`янського міськрайонного суду Донецької області до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходяться матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та судовий розгляд до цього часу не розпочато. Вказує, що

у зв`язку з введенням в країні воєнного стану, наказом голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 29 - к від 10 травня 2022 року

запроваджено дистанційний режим роботи, що унеможливлює проведення судового засідання у приміщення вказаного суду, що, на думку прокурора,

є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК України. При цьому обвинувачений проживає у місті Харкові та наполягає на особистій участі безпосередньо у залі судових засідань. Зазначає, що 4 свідки проживають у місті Харкові, а підтримання публічного обвинувачення в суді здійснюється прокурорами Харківської обласної прокуратури, місце дислокації яких також визначена у Харкові, що ускладнює процес участі прокурора та інших учасників у судовому провадженні. Тому з метою оперативності та ефективності кримінального провадження щодо ОСОБА_7 прокурор просить направити провадження для розгляду до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Захисник ОСОБА_5 подав до суду письмове заперечення проти задоволення клопотання прокурора і просив відмовити у передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_7 до іншого суду.

Інші учасники судового провадження були повідомлені про час та місце розгляду клопотання, однак в судове засідання вони не з`явилися. Заяв про відкладення розгляду на іншу дату не надійшло.

Заслухавши доповідь головуючого, думку захисника, перевіривши наведені

у клопотанні доводи та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Разом із цим, абзацом 6 вищезазначеної статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів із дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Як убачається з наявної у Верховному Суді інформації, у Слов`янському міськрайонному суді Донецької області перебуває кримінальне провадження № 243/12641/21 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Станом на 12 червня

2023 року судовий розгляд не розпочато.

У клопотанні прокурор зазначає, що обвинувачений проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , тобто в межах територіальної юрисдикції Фрунзенського районного суду м. Харкова, 4 свідки та прокурори Харківської обласної прокуратури також знаходяться у м. Харкові. Тому з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження справу необхідно направити до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Однак, як убачається зі змісту обвинувального акту та пояснень захисника, обвинувачений ОСОБА_7 проживає і працює у м. Слов`янськ Донецької області, а не у м. Харкові, як зазначає прокурор у своєму клопотанні. При цьому

відомості щодо всіх свідків у клопотанні не зазначені й також відсутня вказана інформація і в обвинувальному акті.

Зі змісту положень абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК України вбачається, що законодавцем чітко встановлено критерії визначення суду, до якого у виняткових випадках до початку судового розгляду з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд кримінальне провадження, і до таких критеріїв відноситься визначення суду саме за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Безпідставними є й доводи прокурора про направлення даного кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів з метою забезпечення його оперативності та ефективності через знаходження органу прокуратури у м. Харкові, оскільки положення абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України

не пов`язують необхідність передачі кримінального провадження до іншого суду

у зв`язку з винятковими випадками саме за місцезнаходженням органу прокуратури.

Також прокурор посилається на введення правового режиму воєнного стану, яке стало підставою для запровадження дистанційного режиму роботу

у Слов`янському міськрайонного суду Донецької області, як на винятковий випадок. Однак зазначена обставина не є винятковою у розумінні положень

ст. 34 КПК України та не може слугувати приводом для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що дане клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 34 КПК України, Суд

постановив:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3