1Справа № 335/3804/22 1-кс/335/1140/2023
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2023 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Досудовим слідством встановлено, що невстановлені особи, діючи умисно, з метою отримання прибутку, створили нелегальні клуби на території м. Запоріжжя, в яких за допомогою ігрових автоматів та комп`ютерів, встановлених у цих приміщеннях, без отримання в установленому порядку ліцензій, стали здійснювали діяльність, пов`язану з наданням послуг грального бізнесу у вигляді проведення азартних ігор на ігрових автоматах.
Окрім того, встановлено, що у нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , функціонує зал гральних автоматів, в якому надаються незаконні послуги грального бізнесу без ліцензії.
З метою відшукання, виявлення, фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення та вилучення комп`ютерної техніки, спеціального обладнання, призначеного для відтворення азартних ігор (ігрові автомати), в яких можуть зберігатись спеціальні програми, накопичувачі інформації чи флеш-носії, на яких можуть зберігатись спеціальні програмні продукти чи клієнтська база, інших засобів пристосованих та призначених для проведення азартних ігор, зокрема, гральні столи для ігор, рулетки тощо, мобільні телефони, за допомогою яких із застосуванням месенджерів здійснюється спілкування із клієнтами клубу, його організаторами чи іншими працівниками, бухгалтерські або інші фінансові документи, в тому числі в електронному вигляді, що стосуються надходжень від клієнтів та витрат, пов`язаних із утриманням ігорного клубу, а також фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, та інших предметів і документів, що мають значення для розслідування вказаного кримінального правопорушення, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023 року слідчим у кримінальному провадженні 18.04.2023 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час проведення обшуку за вищевказаною адресою було зафіксовано діючий гральний зал, облаштований меблями, обладнанням та іншим інвентарем для надання незаконних азартних послуг, в якому на момент обшуку перебували особи, яким ці послуги надавались. Також, в ході обшуку було встановлено, що з метою створення комфортних умов перебування особам, які користуються незаконними послугами з азартних ігор, адміністратором залу здійснювалась реалізація кави, напоїв із запахом спирту, розлитого у тару об`ємом 0,5 та 2 літри без марок акцизного податку.
З метою накладення арешту на вилучене майно за вищевказаною адресою слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області 20.04.2023 року до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя скерував погоджене з прокурором клопотання про накладення арешту. Цього ж дня, слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя винесена ухвала про повернення прокурору клопотання для усунення недоліків, зазначених в ухвалі та встановлено термін - сімдесят дві години з моменту отримання прокурором ухвали. До Запорізької обласної прокуратури вказана ухвала надійшла 24.04.2023 року, про що свідчить відповідний штамп вхідної кореспонденції.
Так, в ході проведення слідчим 18.04.2023 року обшуку в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке обладнано для надання незаконних азартних послуг, було виявлено та вилучено предмети, які мають значення для досудового розслідування, а саме:
- 11 комп`ютерних клавіатур;
- 11 системних блоків;
- 1 кавова машина «Trevi»;
- 4 мобільні телефони;
- 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л. із запахом спирту без марок акцизного податку;
- 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2л. із запахом спирту без марок акцизного податку;
- 13 офісних стільців;
Прокурор зазначає, що згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Зокрема, таким майном були пляшки з невідомою речовиною об`ємами 0,5 та 2 літра із запахом спирту без марок акцизного податку, кавова машина, офісні стільці, офісні столи, тумби та диван.
Сторона обвинувачення вважає, що вилучене майно, відповідно до ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки підтверджує факт облаштування приміщення речами та меблями, необхідними для створення комфортних умов перебування в гральному залі у нічний час як персоналу, так і особам, які користуються незаконними послугами з азартних ігор.
Зокрема, вилучені стільці, столи та тумби використовувались для розміщення на них комп`ютерів, моніторів та іншого обладнання, необхідного для забезпечення доступу до он-лайн казино та проведення азартних ігор. Вилучений диван використовувався для створення комфортних умов перебування в залі у нічний час персоналу. Вилучена кавова машина та пляшки з алкогольними напоями кустарного виробництва використовувались для створення комфортних умов особам, які користувались послугами з азартних ігор, тим самим схиляючи їх до витрачання більшої кількості грошових коштів, у тому числі в разі виграшу.
Крім цього, щодо вилучення в ході обшуку 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л. та 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2 л., то згідно з ч. 6 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
Слідчим у кримінальному провадженні проведено огляд вилучених 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л. та 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2 л. В ході огляду зафіксовано наявність у пляшках алкогольної продукції невідомого походження, без маркування та марок акцизного податку із запахом, характерним для спитровмістної рідини. Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 21.04.2023 року призначену судову-хімічну експертизу по вилученим в ході обшуку від 18.04.2023 року алкогольним напоям невідомого походження без марок акцизного податку, проведення якої доручено експертам Запорізького НДЕКЦ.
Прокурор вказує, що згідно з п. 4 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України № 51/401/649/471/23/125 27.08.2010 року, до вилучених з обігу належать:
- предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України;
- предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством;
- документи, визначені законодавством та іншими нормативними актами.
Відповідно до п. 14.1.5. ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закону) № 482/95-ВР від 19.12.1995 року, незаконний обіг спирту етилового, коньячного, плодового, зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв - імпорт, експорт, транспортування, зберігання, торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним з порушенням вимог законодавства, що регулює ці питання; ліцензія (спеціальний дозвіл) документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; місце зберігання - … приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв …, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання; алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД».
Згідно зі ст. 9 Закону спирт етиловий, алкогольні напої … повинні відповідати вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні.
Статтею 11 Закону передбачено, що алкогольні напої, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Таким чином, сторона обвинувачення вважає, що вилучені в ході обшуку 18.04.2023 року у нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , алкогольні напої є вилучені з обігу, оскільки їх виготовлення, транспортування до місця, в якому їх було виявлено та вилучено було здійснено з порушенням вимог чинного законодавства.
Прокурор наголошує, що за місцем розташування грального залу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, тобто 19.07.2022 року та 27.03.2023 року вже неодноразово проводились обшуки, за результатами яких вилучалось комп`ютерне обладнання, яке використовувалось для надання азартних послуг. Зібраними матеріалами кримінального провадження підтверджено факт небажання припинення незаконної діяльності організаторами мережі незаконних гральних закладів на території м. Запоріжжя, а навпаки надання вказівок щодо як найскорішого відновлення роботи залів після проведення обшуку з метою не втратити клієнтів та продовження отримання незаконних грошових коштів від функціонування грального залу.
Що стосується власника вилучених речей, то ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2022 року (справа № 335/3804/22, 1-кс/335/1905/2022) було встановлено, що нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору оренди №1 від 01.06.2022 року перебуває у користуванні ОСОБА_4 .
Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 також орендує нежитлове приміщення № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , яке, як було встановлено досудовим розслідуванням, також використовується в якості грального залу для надання незаконних послуг з азартних ігор.
Під час розгляду Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя (справа № 335/1992/23, 1-кс/335/647/2023) клопотання представника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 пояснила, що все вилучено із залу майно (комп`ютери, грошові кошти, ігрові автомати монітори полімерні пляшки із запахом спирту) належить ОСОБА_4 , проте надати документи щодо їх придбання ОСОБА_4 не може через давність набуття, але факт належності майна саме ОСОБА_4 випливає з того, що станом на час вилучення майна з приміщення, у якому воно находилось, перебувало у користуванні саме ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 01.09.2022 року.
Таким чином, оскільки на час проведення обшуку, тобто 18.04.2023 року ОСОБА_4 на правомірних підставах володів приміщенням № НОМЕР_2 , розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , в якому знаходилось вилучене майно, із за відсутності відомостей про інше, факт перебування вилученого майна у володінні саме ОСОБА_4 презюмується. На підставі викладеного сторона обвинувачення обґрунтовано вважає, що все вилучене із вищевказаного приміщення майно належить на праві власності саме ОСОБА_4 .
Таким чином, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що зазначені речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у зв`язку з чим, прокурор просив накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 та було вилучене
18.04.2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л.;
- 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2л.;
- 13 офісних стільців;
- 7 офісних столів;
- 2 тумби;
- 1 кавова машина «Trevi»;
- 1 диван.
Адвокат ОСОБА_5 , яка захищає права власника вилученого майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, просила в задоволені клопотання відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, і адвоката ОСОБА_5 , дослідивши надані матеріали кримінального провадження дійшов до наступного.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Так, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023 року, надано дозвіл на проведення обшуку нежитлового приміщення № 3, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою виявлення та вилучення: грального обладнання (гральних автоматів, персональних комп`ютерів, моніторів, клавіатур, за допомогою яких надається доступ до азартних ігор); документів на придбання грального обладнання; комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, флешок, на яких можуть зберігатися файли (ключі) доступу сайтів з азартними іграми, відео реєстратори, відеозаписи з камер відеоспостереження; камери відео спостереження, маршрутизатори, Wi-fi роутери, касових апаратів, чорнових записів (зошитів, блокнотів, аркушів паперу), які містять відомості про правила гри, інформацію про гравців, та проведені ними ігри; мобільних телефонів, планшетів, сім-карток мобільних операторів за допомогою яких особи, які причетні до вчинення вказаного правопорушення спілкуються між собою та іншими особами, договорів оренди приміщень за вказаною адресою між власником та орендаторами, договорів з надання послуг мережі Інтернету.
18.04.2023 року на підставі вказаної ухвали слідчого судді, слідчим було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого вилучено: комп`ютерні клавіатури в кількості 11 шт.; 11 системних блоків; 13 моніторів; кавова машина «Trevi»; полімерні дроти; 4 мобільні телефони; 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л.; 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2л.; 13 офісних стільців; 7 офісних столів; 2 тумби; 1 диван.
Відповідно до договору оренди нерухомого майна від 01.06.2022 року, нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , орендує ОСОБА_4 у ОСОБА_6 . Вищезазначене вилучене майно належить ОСОБА_4 , що не заперечується прокурором.
При цьому, вирішуючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя зважає на відсутність законодавчого визначення такого поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Диспозиція статті 203-2 КК України передбачає відповідальність за зайняття гральним бізнесом.
Так статтею 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» визначено, що в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.
З поданих матеріалів вбачається, що досудове розслідування здійснюється за фактом незаконної діяльності з організації азартних ігор із використанням комп`ютерної техніки, що було виявлено 18.04.2023 року в приміщенні за вищевказаною адресою.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Слідчий суддя враховує, що будь-яких документів щодо діяльності ОСОБА_4 та правової підстави перебування його майна в даному приміщення, на час проведення слідчої дії в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , суду надано не було.
Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Тобто відповідно до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вилучене в ході проведення обшуку майно, зокрема, 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л.; 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2 л.; 13 офісних стільців; 7 офісних столів, 2 тумби фактично використовувалося для надання послуг в сфері грального бізнесу, тобто є знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України і відповідно до ст. 98 КПК України виступає речовими доказами у кримінальному провадженні.
Перевіряючи доводи клопотання про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку, слідчий суддя врахував вищевказані обставини кримінального провадження, зазначені в клопотанні про арешт майна, те, що вилучені під час обшуку 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л.; 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2 л.; 13 офісних стільців; 7 офісних столів, 2 тумби, які як повідомив прокурор за постановою слідчого визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, підтверджують факт облаштування приміщення речами та меблями, необхідними для створення комфортних умов перебування в гральному залі у нічний час як персоналу, так і особам, які користуються незаконними послугами з азартних ігор, тому з метою заборони відчуження майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора в цій частині та накласти арешт на відповідне майно.
Слідчим суддею із матеріалів клопотання вбачається, що вилучені стільці, столи та тумби використовувались для розміщення на них комп`ютерів, моніторів та іншого обладнання, необхідного для забезпечення доступу до он-лайн казино та проведення азартних ігор. Вилучені пляшки з алкогольними напоями кустарного виробництва використовувались для створення комфортних умов особам, які користувались послугами з азартних ігор.
Як пояснив у судовому засіданні прокурор, вилучення в ході обшуку 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л. та 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2 л., встановлено, що слідчим у кримінальному провадженні проведено огляд вилучених 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л. та 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2 л. В ході огляду зафіксовано наявність у пляшках алкогольної продукції невідомого походження, без маркування та марок акцизного податку із запахом, характерним для спитровмістної рідини. Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 21.04.2023 року призначену судову-хімічну експертизу по вилученим в ході обшуку від 18.04.2023 року алкогольним напоям невідомого походження без марок акцизного податку, проведення якої доручено експертам Запорізького НДЕКЦ.
Згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Зокрема, таким майном є 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л.; 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2 л.; 13 офісних стільців; 7 офісних столів, 2 тумби .
В той же час, 1 кавова машина «Trevi» та 1 диван, на думку слідчого судді не відповідають вимогам ст. 98 КПК України і підлягають негайному поверненню власнику відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України.
Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав) не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню процесуальних рішень по кримінальному провадженню, оскільки зазначені у клопотанні 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л.; 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2 л.; 13 офісних стільців; 7 офісних столів, 2 тумби застосовані при можливому вчиненні злочину, і відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.
Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а вказані в ньому 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л.; 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2 л.; 13 офісних стільців; 7 офісних столів, 2 тумби, відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 98 КПК України, то на вказане майно слід накласти арешт.
Щодо заперечень захисника про строки звернення із клопотанням про арешт майна, то слідчим суддею таке клопотання прийнято до розгляду, підстав вважати, що такий строк був не дотриманий прокурором не встановлено, конкретних доказів цього не наведено і захисником.
Слідчим суддею встановлено, що слідчий 20.04.2023 року на протязі 48 годин після вилучення майна, звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна. Однак на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України через виявлення недоліків такого клопотання, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя таке клопотання було повернуто прокурору з встановленням строку терміном в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Разом з цим, до Запорізької обласної прокуратури вказана ухвала надійшла 24.04.2023 року, про що свідчить відповідний штамп вхідної кореспонденції.
26.04.2023 року прокурор відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 повторно звернувся до суду з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, що є предметом даного судового розгляду.
За вказаного заперечення захисника щодо незаконного утримання майна, вилученого 18.04.2023 року під час обшуку не свідчить про порушення органом досудового розслідування норм законодавства, що на думку захисника призводить до неправомірного обмеження права власності ОСОБА_4 .
При цьому, слідчий суддя ще раз наголошує та вважає, що накладення арешту на вилучені 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л.; 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2 л.; 13 офісних стільців; 7 офісних столів, 2 тумби не призведе до суттєвого порушення прав та інтересів особи, відносно майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , є розумним та співрозмірним обмеженням його права власності із завданням кримінального провадження.
На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 року у справі«Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності»; і воно не було свавільним.
Так, і у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.
А тому, на час розгляду клопотання прокурора відповідає наведеним критеріям та наразі обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження, є пропорційним і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна, адже не порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав володільця майна.
Таким чином, з урахуванням наведених норм КПК України та встановлених обставин, вважаю наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення клопотання та часткового накладення арешту на вказане у клопотанні майно.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 36, 98, 100, 131-132, 167-169, 170-171, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Накласти арешт на: 49 скляних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 0,5 л.; 6 полімерних пляшок з невідомою речовиною об`ємом 2 л.; 13 офісних стільців; 7 офісних столів, 2 тумби що належать ОСОБА_4 , шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися будь-яким чином вищевказаним майном до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.
Зобов`язати СУ ГУНП в Запорізькій області негайно повернути представнику володільця вилученого майна ОСОБА_4 ОСОБА_5 , відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України вилучені згідно протоколу обшуку від 18.04.2023 року:
- 1 кавову машину «Trevi»;
- 1 диван.
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 .
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково згідно правил ст. 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.
Слідчий суддя ОСОБА_1