ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/158/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.4 ст.185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду клопотання прокурора задоволено. Продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08 червня 2023 року до 23 год 59 хв. Забезпечено обвинуваченому ОСОБА_7 проведення повного медичного обстеження в КНП Чортківська центральна міська лікарня ЧМР.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про не виїзд. Свої вимоги мотивує тим, що загрози його переховування немає. Також вважає, що суддя безпідставно в ухвалі вказав про наявність сукупності злочинів, а тому просить це перевірити в апеляційному порядку. Обвинувачений також вказує, що працівники поліції дали йому свого адвоката, а тому просить надати йому захисника через систему безоплатної правової допомоги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та доводи його захисника які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги і вважає ухвалу законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне.

На розгляді Тернопільського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000823 від 15.06.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України, а саме за фактами вчинення 10 червня 2022 року, 22 липня 2022 року та 28 липня 2022 року викрадень чужого майна, вчинених повторно та поєднаних з проникненням у приміщення та в умовах воєнного стану, вартістю на загальну суму більше 9 тис.грн.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 було застосовано під час досудового розслідування цього кримінального провадження, а в подальшому він був продовжений до 20.04.2023 року.

Однак, до спливу вказаного строку судове провадження завершити не вдалося і ухвалою від 10 квітня 2023 року суд продовжив строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 08 червня 2023 року.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відсутні обставини, які би вказували на зменшення чи припинення на даний час ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені при застосуванні відносно ОСОБА_7 цього запобіжного заходу.

При цьому, як видно із змісту ухвали суду, було враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому усвідомлюючи міру покарання за ці злочини, він може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, незаконного впливу на потерпілих, свідків, а також вчинити інші злочини, так як ОСОБА_7 раніше протягом тривалого часу неодноразово вчиняв корисливі тяжкі злочини проти власності, за що був неодноразово судимий. Також, на даний час не відшкодована завдана інкримінованими злочинами майнова шкода, обвинувачений не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Наведені обставини в сукупності підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про те, що ризики, які були підставою для застосування запобіжних заходів, продовжують існувати і їх вагомість не зменшились, а тому на даний час відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Твердження апелянта про відсутність загрози його переховування, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки судом першої інстанції щодо цього було правильно оцінено відомості про особу обвинуваченого, а також багатоепізодність та характер інкримінованого злочину, а тому такі доводи апелянта не є безумовною підставою для відмови у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 відповідає конкретним обставинам цього провадження та відомостям про особу обвинуваченого, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, в даному конкретному випадку переважає принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином, з урахуванням викладеного та інших встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою.

Порушень вимог КПК України, які могли би стати підставою для скасування ухвали суду, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст.404,419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді