Справа № 183/7175/23
№ 1-кп/183/1581/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості по якому внесені 07.06.2023 року до ЄРДР за № 0000286 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

c. Федорівка Березниговатського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, стрільця першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , відряджений у військову частину НОМЕР_1 для виконання бойових завдань, з 11 травня 2022 року допущено до тимчасового виконання обов`язків за посадою стрільця-помічника гранатометника механізованого відділення механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ введено в Україні воєнний стан із 05.30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

14 березня 2022 року Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 години 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

18 квітня 2022 року Указом Президента України №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 години 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, 17 травня 2022 року Указом Президента України №341/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року №32/321/501/13г «Про введення воєнного стану в Україні» та згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» громадянин ОСОБА_3 признаваний на військову службу під час мобілізації у Збройні Сили України.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ) №25 від 25 лютого 2022 року, молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Водночас, ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статутом визначений зміст військової присяги, згідно якого кожний військовослужбовець, вступаючи на військову службу урочисто присягає Українському народові завжди бути йому вірним і відданим, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну таємницю, а також присягає виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників та ніколи не зраджувати Українському народові.

Згідно ст.ст. 6, 11, 16, 127, 128 Статуту, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України також передбачено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний знати й сумлінно виконувати вимоги цього Статуту, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України , дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни .

В свою чергу, молодший сержант ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку, проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, відповідно до розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 (Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 ») від №501/316дск від 10 травня 2022 року зведені підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_7 було відряджено у розпорядження до військової частини НОМЕР_1 для виконання завдань за призначенням.

На виконання зазначеного розпорядження, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшого сержанта ОСОБА_3 відряджено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 10 травня 2022 року для виконання службових (бойових) завдань.

У подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника механізованого відділення механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону вищевказаної військової частини та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15 травня 2022 року №129 молодшого сержанта ОСОБА_3 залучено до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.

У період із 15 травня 2022 року до 11 червня 2022 року молодший сержант

ОСОБА_3 виконував завдання за призначенням на території Луганської області в складі 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . У подальшому, згідно усного бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2022 року, особовому складу 1 механізованого батальйону належало зайняти позиції в районі АДРЕСА_2 в рамках здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Однак, 11 червня 2022 року, стрілець-помічник гранатометника механізованого відділення механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_3 , перебуваючи на території місця несення служби підрозділу в АДРЕСА_2 , під час проходження військової служби, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, ухиляючись від несення обов`язків військової служби, в тому числі від виконання поставлених завдань, щодо зайняття позиції в районі АДРЕСА_2 в рамках здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, самостійно, не маючи на те дозволу командування 1 механізованого батальйону та військової частини НОМЕР_1 , залишив зону виконання завдань за призначенням та вибув до місця свого мешкання де перебував до 05.05.2023 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, які лягли в основу обвинувачення, в скоєному розкаявся.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме:

- витяг з кримінального провадження, відомості по якому внесені 07.06.2023 року до ЄРДР за № 0000286 за ч. 4 ст. 408 КК України

(а.п. 23-24)

- копія довідки № 458 про самовільне залишення військової частини (без зброї) військовослужбовцями Збройних Сил України, обліковане у період з 00.00 години 17.06.2022 року до 00.00 години 18.06.2022 року ОСОБА_3

(а.п. 34-35);

- копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 792-ОД від 07.03.2023 року «Про результати службового розслідування з метою з`ясування причин і умов відсутності на службі військовослужбовця ОСОБА_3 відрядженого до військової частини НОМЕР_1

(а.п. 43-54);

- копія акту службового розслідування відповідно до якого в ході проведення службового розслідування встановлено факт самовільного залишення військової частини ОСОБА_3 та відсутність його на службі без поважних причин

(а.п. 55-78);

- копія доповіді про факт дезертирства військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 н.п. СОЛЕДАР ОТУ «Соледар» ОСОБА_3

(а.п. 79-81);

- копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 2179-АД від 14.06.2022 року «Про результати службового розслідування з метою з`ясування причин і умов відсутності на службі військовослужбовця ОСОБА_3 відрядженого до військової частини НОМЕР_1

(а.п. 82-83);

- копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 2397-АД від 22.06.2022 року «Про результати службового розслідування з метою з`ясування причин і умов відсутності на службі військовослужбовця ОСОБА_3 відрядженого до військової частини НОМЕР_1

(а.п. 84-85);

- копії документів щодо проходження ОСОБА_3 військової служби

(а.п. 86-95, 97-102, 107-114).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони, кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації: за ч. 4 ст. 408 КК України, дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжує покарання, визначені ст. 67 КК України, не встановив. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначеними ст. 66 КК України, слід вважати щире каяття ОСОБА_3 у скоєному ним кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.

Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, є військовослужбовцем.

У відповідності з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд з підстав, зазначених раніше, вважає можливим застосування у відношенні ОСОБА_3 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 408 КК України, а саме призначити покарання у виді арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, ст. 69 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі, строком на 2 роки.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 роки.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 строк перебування його під вартою з 24.05.2023 року по 20.06.2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з моменту початку фактичного відбування покарання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк та в тому ж порядку після отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1