справа № 208/2964/20
№ провадження 1-кп/208/105/23
УХВАЛА

Іменем України

21 червня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000742 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, пенсіонера, на утриманні має доньку 2005 року народження та сина 2010 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, наказом № 2362 від 30.08.2013 про переведення на іншу роботу ОСОБА_4 призначено на посаду слюсаря-ремонтника 5-го розряду дільниці технічного обслуговування та ремонту механоустаткування агломераційного виробництва цеху ремонту металургійного устаткування ремонтно-сервісного центру ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (далі по тексту - ЦРМО РСЦ ПАТ «ДМК»)

Відповідно до ч.4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно ч.1 ст. 153 Кодексу законів про працю України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовується працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Згідно із робочою інструкцією слюсаря-ремонтника 5-го розряду дільниці ЦРМО РСЦ ПАТ «ДМК», слюсар-ремонтник ОСОБА_7 зобов`язаний знати та дотримуватися нормативних актів з охорони праці, інформувати керівників про виконану роботу, а також має право припинити виконання робіт у випадку виникнення загрози особистої безпеки або безпеки оточуючих, з якою останній був належним чином ознайомлений.

В ході проведення слідства встановлено, що приблизно о 12 годині 40 хвилин 04.05.2018 року, дозувальник гарячого повертання агломераційного цеху №2 (АЦ №2) ОСОБА_8 повідомила диспетчеру зазначеного цеху ОСОБА_9 про необхідність ремонту етика транспортної стрічки конвеєру ПУЗ-1В, а також ремонту освітлення на проході в нижній частині конвеєрів ПУЗ-IB і ПУЗ-2В, та поміж стрічками конвеєрів ПУЗ-IB і ПУЗ-2В біля одинадцятої тічки.

Приблизно о 13 годині цього ж дня, ОСОБА_9 повідомила слюсарю-ремонтнику ЦРМУ РСЦ ПАТ «ДМК» ОСОБА_10 про заявку на ремонт з`єднань транспортерної стрічки конвеєру ПУЗ-IB та електромонтеру з ремонту та обслуговуванню електроустаткування 5 розряду електроенергоремонтного цеху ремонтно-сервісного центру ПАТ «ДМК» ОСОБА_11 про заявку на відновлення освітлення біля проходу в нижній частині конвеєрів ПУЗ-IB і ПУЗ-2В, та поміж стрічками конвеєрів ПУЗ-IB і ПУЗ-2В біля одинадцятої тічки.

Заявку на ремонт стрічки конвеєру ПУЗ- 1В слюсар-ремонтник ОСОБА_10 передав на виконання слюсарю-ремонтнику 6 розряду ОСОБА_12 , який близько 13 годин 10 хвилин разом із слюсарем-ремонтником 5 розряду ОСОБА_4 направився до конвеєру ПУЗ-1В виконувати вказану заявку в порядку поточної експлуатації.

По прибуттю за місцем виконання ремонтних робіт ОСОБА_13 та Пітько, дочекались коли стрічка конвеєру повністю звільниться від вантажу, після чого вони аварійним вимикачем зупинили конвеєр та в подальшому, порушуючи вимоги статей 6, 14 Закону України «Про охорону праці», пункти 1, 1.8, 1.8.1.4, 1.8.1.5, 1.8.1.7, 1.8.2.1, 1.8.2.5, 1.8.3.2, 3.2 Інструкції з охорони праці №125(18).15.17 для слюсаря-ремонтника, пункт 1.2, «Положення про порядок застосування биркової системи на комбінаті для робочих, керівників та спеціалістів, складеного згідно з вимогами ОРД 14- 19.20-91», при виконанні своїх посадових обов`язків не дбали про особисту безпеку та безпеку оточуючих, без наявності відповідного жетону-бірки, не встановивши попереджувальні плакати безпеки, почали здійснювати ремонт стрічки зазначеного конвеєру.

В цей час, для виконання своєї заявки на відновлення освітлення біля проходу в нижній частині конвеєрів ПУЗ-1В і ПУЗ-2В та поміж стрічками конвеєрів ПУЗ-1В і ПУЗ-2В біля одинадцятої тічки, поряд з ОСОБА_4 та ОСОБА_12 пройшов в бік тічок ОСОБА_11 .

Після проведення ремонтних робіт, які тривали близько 5 хвилин, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 не забезпечивши безпеки руху стрічки конвеєру ПУЗ-1В, хоча знали про перебування біля конвеєру ПУЗ-IB Кривошеї, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинні були і могли їх передбачити, не переконавшись у відсутності людей у зоні ризику при русі стрічки конвеєру ПУЗ-1В, вирішили оглянути вулканізаційний стик конвеєру шляхом включення конвеєру ПУЗ-1В, в результаті чого зняли з аварійного вимикача конвеєр, після чого конвеєр відразу запрацював. Через декілька хвилин, побачивши на стрічці працюючого конвеєру плоскогубці та діелектричну рукавичку, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 зупинили аварійним вимикачем конвеєр і невідкладно направились до місця виконання робіт ОСОБА_15 , де виявили останнього з отриманими травмами тіла.

Встановлено, що в результаті запуску конвеєру ПУЗ-1В, ОСОБА_15 , який знаходився на стрічці вказаного конвеєру та виконував роботи з відновлення освітлення, потрапив до одинадцятої тічки конвеєру ПУЗ-1В, де отримавши тілесні ушкодження та помер на місці.

Причиною смерті ОСОБА_11 є сполучена тупа травма з порушенням анатомічної цілісності тіла не сумісне з життям (чисельні садна на обличчі, шиї зліва, передній поверхні тулуба, на зовнішній поверхні верхніх кінцівок та на передній поверхні нижніх кінцівок, на спині по центру у вигляді широкої смуги; переломи ребер справа: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 по передньо-пахвинним лініям; переломи ребер зліва: 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 по дугоподібній лінії від середньо-ключичної в верхніх відділах до передньо-пахвинної в області 5 ребра та до задньо-пахвинної в області 9 ребра; переломи ребер справа: 1, 2, 3, 8, 9; переломи ребер зліва: 5, 6, 7, 8, 9 по лопатковій лінії; розрив між хребтового диску між 7 та 8 грудними хребцями, розрив грудного відділу аорти, розриви коренів обох легень, закритий перелом лівої плечової кістки)

ОСОБА_13 та ОСОБА_14 при виконанні своїх посадових обов`язків не дбали про особисту безпеку та безпеку оточуючих, не вжили відповідних заходів безпеки при здійсненні ремонту транспортної стрічки конвеєру ПУЗ-1В, не впевнились, що їх дії не створять небезпеку для присутнього ОСОБА_11 , не передбачили можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинні були і могли їх передбачити.

Дії слюсаря-ремонтника 5 розряду ПАТ «Дніпровський меткомбінат» Борщ та слюсаря-ремонтника 6 розряду ПАТ «Дніпровський меткомбінат» Пітько не відповідали вимогам статей 6, 14 Закону України «Про охорону праці», пунктів 1, 1.8, 1.8.1, 1.8.1.4, 1.8.1.5, 1.8.1.7, 1.8.2.1, 1.8.2.5, 1.8.3.2, 3.2 Інструкції з охорони праці №125(18).15.17 для слюсаря-ремонтника, пункту 1.2 «Положення про порядок застосування биркової системи на комбінаті для робочих, керівників та спеціалістів, складено згідно з вимогами ОРД 14- 19.20-91» в частині того, що 04.05.2018 року при виконанні своїх посадових обов`язків вони не дбали про особисту безпеку та безпеку оточуючих, включили транспортну стрічку конвеєру ПУЗ-1В без наявності відповідного жетону-бірки, не повісили попереджувальні плакати безпеки, і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із смертельним травмуванням ОСОБА_11 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані державним обвинуваченням за ч.1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

Обвинувачений ОСОБА_13 у судовому засіданні, з урахуванням обставин справи, заявив клопотання про закриття кримінального провадження внаслідок спливу строку давності. Нереабілітуючий характер закриття кримінального провадження йому роз`яснено та є зрозумілим. Захисник обвинуваченого підтримав клопотання підзахисного.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження з визначених у клопотанні підстав.

Вислухав клопотання, учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено:

«…звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом,...»

Загальною частиною КК України передбачено, зокрема, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину а також, що існують умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна ухвалити у визначеному порядку відповідне судове рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Відповідно ст. ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні злочину, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення зазначено як обов`язкове.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 119 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_13 , відповідно до ст. 12 зазначеного Кодексу віднесено до нетяжких злочинів.

Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної чинності сплило 5 років.

На теперішній час з дня вчинення кримінального правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_13 , сплив строк більше 5-ти років.

Борщ від суду не ухилявся, даних про притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів, до суду не надходило, і таким чином строк давності притягнення обвинуваченого до відповідальності не переривався.

Відповідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності підсудного, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності клопотання ОСОБА_13 та усвідомленні ними наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що умови та підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідають вимогам КК та КПК України, а клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Питання речових доказів вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Постановою об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду від 12.09.2022 року в справі № 203/241/17 зроблено відступ від правової позиції ВП та зазначено, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги зазначену правову позицію, суд відносить процесуальні витрати по проведенню у справі судових експертиз на рахунок держави.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На стадії досудового розслідування відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Стаття 203 КПК України передбачає, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 350 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за ч.1 ст. 119 КК України, на підставі ст. 49 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строку давності.

Кримінальне провадження №0000742 по обвинуваченню ОСОБА_6 , який обвинувачується за ч.1 ст. 119 КК України, на підставі ст. 284 ч.2 п.1 КПК України закрити, у зв`язку звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати по проведенню у кримінальному провадженні експертизи віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання обраний відносно ОСОБА_4 , скасувати.

Визнані речовими доказами по справі протокол огляду трупа та місця події від 04.05.2018 року; протокол додаткового огляду місця події від 29.11.2019 року; протокол допитів свідків ОСОБА_9 від 07.04.2020 року, ОСОБА_10 від 07.04.2020 року, ОСОБА_16 від 14.04.2020 року, ОСОБА_17 від 14.04.2020 року та ОСОБА_8 від 16.04.2020 року; наказ № 2360 від 30.08.2013 року про переведення на іншу роботу ОСОБА_12 ; наказ №855 від 01.06.2018 року про припинення трудового договору ОСОБА_12 ; робочу інструкцію (РІ 230-125-309-2013) слюсаря-ремонтника 6-го розряду дільниці технічного обслуговування та ремонту механоустаткування агломераційного виробництва цеху ремонту металургійного устаткування ремонтно-сервісного центру; наказ № 2362 від 30.08.2013 року про переведення на іншу роботу ОСОБА_4 ; робочу інструкцію (РІ 230-125-307-2013) слюсаря-ремонтника 5-го розряду дільниці технічного обслуговування та ремонту механоустаткування агломераційного виробництва цеху ремонту металургійного устаткування ремонтно-сервісного центру Інструкцію з охорони праці №125(18). 15.17 для слюсаря-ремонтника; Положення про порядок застосування биркової системи на комбінаті для робочих, керівників та спеціалістів, складеного згідно з вимогами ОРД 14- 19.20-91; висновок судово-медичної експертизи №569-Е від 05.12.2018 року та висновок судового експерта №5366-19 від 09.12.2019 року, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суду м. Дніпродзержинська, протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1