Справа №712/3141/23
Провадження №1-кп/712/511/23
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

22 червня 2023 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком на 60 днів. Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому з метою запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи тяжкість покарання, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. На підтвердження ризику впливу на свідків прокурор вказав, що під час допиту в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що побоюються незаконного впливу з боку ОСОБА_6 , з якими вони проживають в одному мікрорайоні.

Потерпіла не заперечувала проти продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

У судовому засіданні захисник заперечував проти продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, вказавши, що ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 ; дружину ОСОБА_10 , яка перебуває в декретній відпустці; мати ОСОБА_11 та діда пенсіонера ОСОБА_12 . Для належного утримання та догляду родичів ОСОБА_6 необхідно більше часу. Також, наявність обмежень за запобіжним заходом не дає можливості ОСОБА_6 в повній мірі займатися підприємницькою діяльністю.

Обвинувачений та захисник також вказали, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх доказів причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого злочину.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Аналізуючи положення ст.194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри, тобто відповідно до статей 194, 199 КПК України під час процедури продовження запобіжного заходу, слід ураховувати, що надання оцінки доказів у справі відбувається лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, вважає причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого застосування запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 26 червня 2023 року.

Водночас, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений виконує обов`язки, покладені на нього ухвалою суду.

Згідно зі ст.178 КПК України, суд враховує те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачуються ОСОБА_6 згідно зі ст.12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину, як вони викладені в обвинувальному акті, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 з метою уникнення покарання, може здійснювати вплив на свідків. Крім того, тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду. Суд вважає, що прокурором доведено також ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вагомих доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, та продовження існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, дають підстави суду для продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Доводи сторони захисту щодо відмови у задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд вважає непереконливими і необґрунтованими, оскільки стороною захисту не доведено належними та допустимими доказами зміни всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання запобіжного заходу.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених підстав, на даній стадії судового провадження, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

Відсутність порушень з боку обвинуваченого покладених на нього обов`язків під час досудового розслідування та судового провадження підтверджує, що застосований до нього запобіжний захід у вигляді з домашнього арешту у певний час доби є дієвим та забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відтак, обвинуваченому слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час строком на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 194, 331, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 днів з 22.06.2023 по 20.08.2023, включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, і про зміну контактного номеру телефону;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час доби з 22.00 год. до 06.00 год. без дозволу прокурора, або суду на термін дії ухвали суду.

В період введення воєнного стану на території України дозволити обвинуваченому ОСОБА_6 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали направити для виконання Черкаському районному управлінню поліції ГУНП в Черкаській області, а також прокурору Черкаської окружної прокуратури для контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1