Справа № 545/3080/23
Провадження № 1-кп/545/477/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.08.2023 Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника, адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Полтава, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000183 від 16.08.2022р., яке надійшло з Полтавської окружної прокуратури Полтавської області відносно гр. ОСОБА_5 обвинуваченого за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 246, ч.4 ст.246 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю, посилаючись на наявні ризики, передбачені ч. 1ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказавши, що ризики перелічені прокурором на даний час відпали.

Представник потерпілого в підготовче засідання не з"явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що скеровано до суду, що є підставою для продовження застосування запобіжного заходу, а також на наявність наступних обставин, які враховувалися при його винесенні, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 15 ч. З ст. 246, ч. З ст. 246, ч. 4 ст. 246 КК України, найсуворішою санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років;

- значна матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушенням.

Прокурором вказувалось про наявність ризиків, п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, а саме:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи не під наглядом обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі , може вжити заходи для переховування від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

2.Знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Перебуваючи не під наглядом обвинувачений може знищити, переховувати речі, будь-які інші речові докази, що мають істотне значення для досудового розслідування.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення.

4.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також вказав, що в ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, внаслідок чого існує ризик, що він буде ухилятись від явки до суду, іншим чином уникати відповідальності, приховувати будь-які інші сліди вчинених кримінальних правопорушень.

5. Незаконно впливати на свідків, так як після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження обвинуваченому відомо місце проживання свідків, потерпілої сторони, тому обвинувачений з метою зміни їх показів на його користь може здійснювати на них тиск.

Прокурором вказувалось про те, що враховуючи вищезазначені ризики і наявність обґрунтованого обвинувачення, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.06.2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілобового домашнього арешту з застосуванням електроннних засобів контролю, зі строком до 24.08.2023 року включно.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Крім того, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобі контролю є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобі контролю , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу даного виду запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що встановлений раніше ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України наразі не зменшився та продовжує існувати з високою ймовірністю.

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі

вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається, з ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що встановлені при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з застосування електронних засобів контролю, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких підстав суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід задовольнити шляхом заміни запобіжного заходу на нічний ДОМАШНІЙ арешт із застосування електронного засобу контролю - ЕЛЕКТРОННОГО БРАСЛЕТУ.

Окрім того, у підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 , заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, закріпленим у КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України .

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст. 291 КПК України. Будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, що його подано до суду першої інстанції, законодавцем не визначено.

При цьому, під час підготовчого провадження, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності для доведеності винуватості обвинуваченим у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по кримінальному провадженні суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим суд не вбачає обґрунтованих підстав для повернення обвинувального акту прокурору, тому відмовляє захиснику у задоволенні даного клопотання.

Також захисник, адвокат ОСОБА_4 , заявив клопотання про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду від 27 липня 2023 , а саме земельну ділянкуя. яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та два траспортні засоби НОМЕР_1 та ГАЗ 2752-ВП.

Суд вважає, що арешт майна здійснювався на підставі ухвали слідчого судді, яка не оскаржувалася, окрім цього виненсена для забезпечення відшкодуванню шкоди , окрім цього відповідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

За даних підстав суд вважає, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним та задоволенню не підлягає.

Судовий розгляд має бути проведений суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, підстав для проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 314-316, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотаннь захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , - відмовити.

Клопотання прокурора, - задовольнити частково.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 обвинуваченого за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 246, ч.4 ст.246 КК України, суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава, з викликом учасників кримінального провадження в приміщенні суду на 1 вересня 2028 року щ 10 год 00 хв.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані відносно обвинуваченого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді нічного домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю продовжити на 60 діб, а саме: до 22 жовтня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки :

прибувати за викликом до прокурора чи суду;

не відлучатися з місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , , в період часу з 21.00 год. по 06.00 год. щоденно;

носити електронний засіб контролю;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному проваджені.

Роз`яснити обвинуваченому гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 4 ст.181 КПК України копію ухвали направити для виконання органу поліції - Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та зобов"язати негайно поставити на облік гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомити про це Полтавський районний суд Полтавської області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Полтавської окружної прокуратури.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя

Полтавського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1