Справа № 461/5512/23
Провадження № 1-кп/461/571/23
УХВАЛА

Іменем України

08.08.2023 м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 (в режимі відео конференції),

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001305 від 13.05.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2023 приблизно о 03 год. 28 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Беринди, 1, під час дії на території України воєнного стану, таємно, шляхом зривання замка, викрав спортивний велосипед чорного кольору, вартістю 1300 гривень, який був прикріплений до дорожнього знаку за вказаною адресою, та який належить ОСОБА_7 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди, на загальну суму 1300 гривень.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №646 від 28.06.2023 (експерт ОСОБА_8 ) ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з вираженим дефектом особистості, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння ОСОБА_4 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з вираженим дефектом особистості, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив таке задовольнити, вказавши, що наявні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 , з огляду на висновок судово-психіатричного експерта. Просив застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Особа, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 , який брав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, розкаявся у вчиненому, запевнив, що у майбутньому не буде вчиняти кримінальних правопорушень.

Законний представник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5 зазначила, що її син ОСОБА_4 страждає на психічне захворювання, не заперечила щодо застосування до останнього примусових заходів медичного характеру.

Захисник ОСОБА_6 не заперечила щодо задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Потерпілий ОСОБА_7 не заперечив щодо задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши докази та оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, заслухавши покази та доводи особи відносно якої скеровано клопотання та інших учасників процесу, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Наявність у діях ОСОБА_4 ознак інкримінованого суспільно-небезпечного діяння повністю та об`єктивно доводиться наступними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 13.05.2023; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом огляду предметів; протоколами допиту свідків та потерпілог.

Суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненому в умовах воєнного стану, мають ознаки суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №646 від 28.06.2023 (експерт ОСОБА_8 ) ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з вираженим дефектом особистості, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння ОСОБА_4 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з вираженим дефектом особистості, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціалізований лікувальний заклад.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів щодо того, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і вказує на потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістом статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані обмеженої осудності злочини, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку (ч.3 ст.94 КПК України).

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК ) - висновку судово-медичної експертизи.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди безпосередньо йому або іншим особам.

Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Виходячи з положень п. 15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Запобіжний захід у кримінальній справі обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.19, 92, 93, 94 КК України, ст.ст.124, 369-372, 376, 506 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора про застосування про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001305 від 13.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази у справі, а саме: шкіряну куртку коричневого кольору повернути ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1