У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000115 від 17.08.2023 за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000115 від 17.08.2023 за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Внесене клопотання обґрунтоване таким.

Слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000115 від 17.08.2023 за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час на підставі Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, 01.03.2022 захоплено м. Херсон.

На підтвердження контролю над містом, 03.03.2022, після захоплення міста, окупаційні війська рф захопили приміщення Херсонської ОДА. 25.04.2022, в приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37, увійшли озброєні військовослужбовці РФ, які попередили керівництво та працівників Херсонської міської ради, що управління місцевою адміністрацією переходить під керівництво російської федерації.

У той же час окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області створено систему незаконних органів державної влади, в тому числі правоохоронних.

Зокрема, у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією на базі державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» (, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) створено незаконний орган з питань виконання покарань «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области» (далі «УСИН по Херсонской области»), зареєстрований як юридична особа рф, який розпочав функціонувати з 01.06.2022 та об`єднав у собі всі установи виконання покарань, які знаходились на тимчасово окупованій території.

Починаючи з 01.06.2022 на службу в незаконний правоохоронний орган «УСИН по Херсонской области» набрано штат працівників. Зокрема, у червні 2022 року, але не раніше 01 червня 2023 року, прийнято на службу громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обійняв посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу безпеки «УСИН по Херсонской области» із присвоєнням спеціального звання рядовий внутрішньої служби. До кола службових обов`язків ОСОБА_4 входило здійснення контролю за дотриманням засудженими режиму колонії та розпорядку дня.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись громадянином України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією рф проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями рф, у червні 2022 року, діючи умисно, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику РФ на території України, в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно зайняв посаду молодшого інспектора 1 категорії відділу безпеки незаконного «УСИН по Херсонской области», створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Одночасно з цим ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, у червні 2022 року, але не раніше 01 червня 2022 року приступив до виконання своїх службових обов`язків у незаконному «УСИН по Херсонской области».

Протягом жовтня 2022 року, перед звільненням м. Херсон Збройними силами України, російська окупаційна адміністрація змінила дислокацію «УСИН по Херсонской области» та перемістила його вглиб тимчасово окупованої території Херсонської області. У зв`язку з цим ОСОБА_4 , здійснюючи колабораційну діяльність, у жовтні 2022 року виїхав із м. Херсона за місцем дислокації незаконного «УСИН по Херсонской области», де продовжив виконувати свої службові обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

10 серпня 2023 року громадянину України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, яке останньому не вручене у зв`язку з його перебуванням на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянину ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 135, 276-278 КПК України, опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Виходячи з того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину за ч. 7 ст. 111-1 КК України, переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території з метою ухилення від кримінальної відповідальності, сторона обвинувачення звернулася до слідчого судді про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого підозрюваним, стосовно якого уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно з ч. 3 ст.297-1 КПК України якщо у кримінальному провадженні повідомлено про підозру декільком особам, слідчий, прокурор вправі звернутися до слідчого судді із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування лише стосовно тих підозрюваних, щодо яких наявні передбачені частиною другою цієї статті підстави, а стосовно інших підозрюваних подальше досудове розслідування у цьому самому кримінальному провадженні здійснюватиметься згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

З клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором (ч. 1 ст. 297-2 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 297-2 КПК України у клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, передбачених цим Кодексом, крім передбачених абзацом другим частини другої статті 297-1 цього Кодексу, зазначаються: 1)короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2)правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3)виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4)відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук; 5)виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; 6)перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

У відповідності до ч. 1 ст. 297-3 КПК України клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування розглядається слідчим суддею не пізніше десяти днів з дня його надходження до суду за участі особи, яка подала клопотання, та захисника.

Частинами 1 та 2 ст. 297-4 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся. Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Системний аналіз цитованого законодавства дозволяє стверджувати про те, що за загальним правилом дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування може надаватися лише щодо кримінальних правопорушень, персоніфікованих ст.297-1 КПК України.

Поряд із цим, процесуальний закон встановлює, що особа, стосовно якої здійснюватиметься спеціальне досудове розслідування, на момент звернення сторони обвинувачення з клопотанням про отримання відповідного дозволу повинна мати статус підозрюваного.

Крім того, сторона обвинувачення повинна підтвердити обґрунтованість повідомленої підозри; переховування підозрюваного від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою ухилення від кримінальної відповідальності; та/або оголошення особи в міжнародний розшук.

За обставин цього клопотання слідчий суддя звертає увагу на таке.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Слідчий суддя з`ясував, що у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною владою на базі державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» (, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) було створено незаконний орган з питань виконання покарань «УСИН по Херсонской области»), зареєстрований як юридична особа рф, де працював підозрюваний, що підтверджується протоколом огляду інтернет-ресурсів б/н від 03.08.2023, протоколом допиту свідків та матеріалами виконаних доручень.

Поряд із цим, на виконання доручення СВ Управління СБ України в Закарпатській області вих. №58/6/2406 від 17.07.2023 Херсонським управлінням ДВП НПУ повідомлено, що після де окупації м.Херсон гр. ОСОБА_4 разом із незаконним органом переїхав у м.Генічеськ Херсонської області.

У цьому контексті слідчий суддя наголошує на тому, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, уся територія Генічеського району має статус тимчасово окупованої з 24.02.2022.

Таким чином, матеріалами клопотання підтверджується факт перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території.

Резюмуючи, слідчий суддя вказує на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваного має, зокрема, особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення письмового повідомлення про підозру унормовано статтею 278 КПК України.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 3 цитованої норми визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, Глава 11 Розділу ІІ КПК України містить, зокрема, статтю 135, якою передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, та статтю 136 КПК України, якою встановлено те, як підтверджується отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва (ч.ч. 6, 7 ст.135 КПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Отже, з огляду на наведені положення закону стаття 278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадженні письмове повідомлення про підозру в день його складення, однак, якщо це зробити неможливо, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто фактично в порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України), у тому числі шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, у разі, якщо існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті.

Крім того, КПК України не передбачає обов`язку і права слідчого відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка тимчасово відсутня за місцем проживання. У свою чергу, органом досудового розслідування вчинено всі можливі передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.

У вимірі обставин цього клопотання слідчий суддя встановив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України необхідно брати до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, проаналізувавши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає,що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом огляду російського інтернет-ресурсу юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; відповідями на доручення з оперативного підрозділу УСБУ в Закарпатській області; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 01.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 21.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.07.2023; відповіддю на доручення з Херсонського управління ДВБ НП України; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.07.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_9 для впізнання за фотознімками від 10.08.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_8 для впізнання за фотознімками від 10.08.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_7 для впізнання за фотознімками від 10.08.2023; штатним розписом працівників незаконного «УСИН по Херсонской области»; табелем обліку робочого часу незаконного «УСИН по Херсонской области» та іншими матеріалами клопотання.

Відповідно до ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення розшуку підозрюваного може бути доручено оперативним підрозділам.

За правилами ч. 1 ст. 335 КПК України розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (як державного так і міжнародного) має бути винесена відповідна постанова чи ухвала суду (ст.ст. 281, 335 КПК України), що має бути здійснено органом досудового розслідування чи судом, шляхом винесення відповідної постанови чи ухвали про оголошення особи в державний чи міжнародний розшук.

Фактично дата винесення органом досудового розслідування чи судом відповідної постанови чи ухвали про оголошення в розшук підозрюваного чи обвинуваченого і є початком оголошення особи в розшук в розумінні ст.ст. 281, 335 КПК України.

Слідчий суддя з`ясував, що підозрюваний оголошений у державний та міжнародний розшук.

Вказане є підставою для здійснення оперативним підрозділом, якому доручено розшук підозрюваного чи обвинуваченого, усіх необхідних розшукових заходів, зокрема, таких видів розшуку, як державного так і міжнародного, тобто оголошення розшуку особи не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.

На переконання слідчого судді, висновок про переховування підозрюваного зумовлюється тим, що його оголошено в розшук, на виклики слідчого підозрюваний не з`являється та перебуває на тимчасово окупованій території.

Тобто притягнути підозрюваного до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінально процесуальним законодавством, не видається за можливе. При цьому наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного спеціального досудового розслідування злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 297-1, 297-3, 297-4, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

клопотання задовольнити повністю.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000115 від 17.08.2023за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування внести уповноваженій особі до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя

Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1