ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9254/23
провадження № 1-кс/753/1910/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , визначивши незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 23 березня 2023 року, у гаражних боксах (складах) № 1 та № 2, що за адресою: АДРЕСА_3 , організував незаконну діяльність, пов`язану із виготовленням оптової кількості особливо небезпечної психотропної речовини з метою подальшого збуту, шляхом здійснення «схованок» у лісовій місцевості м. Києва та Київської області. До своєї незаконної діяльності ОСОБА_5 залучив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до обов`язків якого входило здійснення виготовлення психотропної речовини та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до обов`язків якої входило забезпечення конспірації та прикриття (під час безпосереднього виготовлення психотропної речовини та здійснення схованок ОСОБА_5 ), здійснення фотозображень місцевості, де здійснювалась «схованка» із оптовою кількістю психотропної речовини.

У період з 23 березня 2023 року по 2 червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , гаражні бокси (складах) № 1 та № 2 функціонувала лабораторія, де на систематичній основі здійснювалось виготовленню, зберігання з метою збуту особливо - небезпечної психотропної речовини - PVP у особливо великих розмірах безпосередньо ОСОБА_5 , за попередньою змовою спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8

2 червня 2023 року в період часу з 12 год 39 хв по 16 год 23 хв був проведений обшук гаражних боксів (складах) № 1 та № 2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено лоток з кристалічною речовиною, поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною, 5 (п`ять) пакетів з кристалічною речовиною, поліетиленовий пакет чорного кольору з кристалічною речовиною, лоток з кристалічною речовиною, та кристалічна речовина білого кольору, загальною вагою близько 16 кілограм, в частині із якої виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролдин-1-іл-пентан-1-он), масою 28,672 г., що у особливо великих розмірах, яку ОСОБА_5 , за попередньою змовою спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 3 червня 2009 року, виготовив та зберігав, з метою подальшого збуту.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Запорізької обл., м. Запоріжжя, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у незаконному виготовленні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, в особливо великих розмірах, з метою подальшого збуту, вчиненого за попередньою змовою групи осіб, тобто у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду так, як підозрюваний усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого та суду, окрім того, підозрюваний є жителем Київської області, та до моменту затримання переховувався на території міста Києва; вчиняти нові злочини, оскільки підозрюваний на даний час не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, окрім того, єдиним джерелом доходу останнього було виготовлення та збут психотропних речовин на протязі тривалого часу, що свідчить про намір продовження злочинної діяльності; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які володіють необхідною інформацією, яка має значення для кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності або полегшення свого становища, зокрема один зі свідків є близьким знайомим підозрюваного.

При цьому більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 3 червня 2023 року визначено слідчу суддю ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки від 5 червня 2023 року вх. № 3609 справу слідчому судді передано 5 червня 2023 року.

Судове засіданні щодо розгляду клопотання було призначено на 10 год 30 хв 5 червня 2023 року, у зв`язку з затримкою захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 судове засідання розпочалось пізніше.

У судове засідання з`явилися прокурор ОСОБА_3 , захисник підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор клопотання про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, просив його задовольнити, без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 у задоволенні клопотання слідчого просив відмовити, зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не підтверджено, а на утриманні підозрюваного перебуває мати, яка хворіє, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а в разі задоволення клопотання просив визначити розмір застави.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 заявив усну скаргу на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001182. Свою позицію мотивував тим, що підозрюваного було фактично затримано 2 червня 2023 року о 10 год, а підозру було вручено лише 3 червня 2023 року о 16 год 13 хв, отже 3 червня 2023 року о 10 год ОСОБА_5 повинні були звільнити.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, зазначив, що працівники поліції то одягали, то знімали з нього кайданки, також пояснив, що на його утриманні перебуває дружина, мати та двоє дітей, він є переселенцем, щиро розкаювався, просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти поданої скарги та зазначив, що ОСОБА_5 було затримано о 18 год 6 хв, а підозру вручено 3 червня 2023 року о 16 год 13 хв.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши клопотання та долучені до нього копії матеріалів кримінального провадження № 0001182, слідчий суддя виходить з такого.

Враховуючи, що скарга на незаконне затримання подана під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, зважаючи на необхідність невідкладного розгляду скарг на незаконне затримання, для недопущення протиправного обмеження прав ОСОБА_5 на свободу, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу на незаконне затримання у цьому судовому засіданні разом з розглядом питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Частинами першою, другою, третьою статті 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи; якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи; слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Звільнення особи в порядку статті 206 КПК України може бути здійснено за відсутності законної підстави такого затримання, тобто відповідного рішення слідчого судді / суду чи правоохоронних органів.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Відповідно до протоколу затримання від 2 червня 2023 року ОСОБА_5 фактично затримано 2 червня 2023 року о 18 год 06 хв у порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України.

Повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_5 3 червня 2023 року о 16 год 13 хв, тобто в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 278 КПК України.

Докази, що ОСОБА_5 було затримано раніше ніж зазначено в протоколі затримання в матеріалах справи відсутні.

З огляду на наявність (станом на час розгляду цього клопотання) правової підстави для позбавлення ОСОБА_9 свободи - вручення повідомлення про підозру, підстави для звільнення позбавленого свободи ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України відсутні.

Таким чином, доводи скарги на незаконне затримання ОСОБА_5 є необґрунтованими, а тому подана скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Групою слідчих СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0001182, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України.

3 червня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307КК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0001182 вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 передбаченого частиною третьою статті 307 КК України кримінального правопорушення підтверджується рапортом про виявлення кримінального правопорушення; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколами обшуку від 2 червня 2023 року; протоколами огляду від 5 травня 2023 року; висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів; протоколами допитів свідків зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 26 квітня 2023 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України. Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Ризик вчинення ОСОБА_5 іншого злочину наявний, оскільки, стороною захисту не спростовано інформацію, про відсутність офіційного законного джерела доходу, яке б давало йому можливість підтримувати достатній рівень життя, доказів щодо наявного офіційного місця роботи не надано.

Оцінюючи доводи слідчого про наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не враховує пояснення підозрюваного та його захисника про наявність міцних соціальних зв`язків, так як суду не надано доказів перебування на його утриманні двох дітей. Вказане свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків та що ризик переховування від органів досудового розслідування існує.

Крім того, такий ризик наявний з огляду на тяжкість покарання у разі доведення оскільки враховуючи як зазначені обставини так і те, що підозрюваний усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини першої, другої статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи зміст статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 307 КК України, є тяжким злочином.

Тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом серед усіх запобіжних заходів, передбачених Кодексом. Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі незаконно впливати на потерпілого та свідків; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті; слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (частина друга).

Крім наявності вказаних ризиків, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Визначивши такі критерії застосування слідчим суддею до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законодавець дотримав міжнародних стандартів щодо тримання під вартою, збалансував необхідність у забезпеченні ефективного здійснення кримінального провадження та права особи, щодо якої воно відкрито, на свободу та особисту недоторканність і передбачив тримання такої особи під вартою виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

При цьому, у пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнійчук проти України» наголошено, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади; обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання на додаток до наявності обґрунтованої підозри.

Обираючи вид запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України ризиків, оцінює в сукупності наведені у частині першій статті 178 КПК України обставини: вагомість доказів причетності ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, відсутність відомостей про постійне джерело доходу та вважає, що доводи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Встановлені обставини вказують на існування суспільної потреби у застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією ОСОБА_5 , від суспільства, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам.

Однак прокурором не наведено обгрунтованих мотивів, які б вказували на відсутність підстав для визначення підозрюваному застави.

Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно пункту 3 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вид кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , суд вбачає підстави для визначення розміру застави у розмірі передбаченого для особливо злочинів, і вирішив, що достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків буде застава у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 268 400 гривень.

Оскільки ступінь існуючих ризиків є досить високим, суд визнає виправданим покладення на підозрюваного у разі звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки; не відлучатися з населеного пункту за місцем реєстрації без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Керуючись статтями 181, 193, 194, 196, 206 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

у задоволення скарги захисника підозрюваного відмовити.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18 год 6 хв 2 червня 2023 року.

Визначити ОСОБА_5 , заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 268 400 гривень.

У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_5 зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 31 липня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1