Справа №522/5162/23
Провадження №1-кп/522/1697/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 24.02.202 3 р., у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, працює охоронцем в Одеському обласному консультативно-діагностичному центрі, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

18.05.2021 р. Київським РС м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. Звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном строком на 1 рік. 19.07.2022 р. знятий з обліку Київського РВ філії ДУ «Центр пробації» у зв`язку з закінченням іспитового терміну.

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2023 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, буд. 3, знайшов шість згортків з речовиною білого кольору. Зрозумівши, що знайдена речовина може бути психотропною, ОСОБА_3 , вирішив привласнити дану речовину з метою особистого вживання.

Так, 24 лютого 2022 року приблизно о 12 годин 40 хвилин за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, буд. 3, працівниками Національної поліції України, під час патрулювання було виявлено ОСОБА_3 , який побачивши працівників НПУ, почав поводити себе підозріло та змінювати напрямок руху.

В подальшому, 24.02.2023 слідчо-оперативною групою ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в ході проведення обшуку, у внутрішньому кармані куртки темно-синього кольору, яка належить ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено шість згортків з речовинами білого кольору, схожими на наркотичні.

Встановлено, що надані на експертизу кристалічні речовини білого кольору, масою 0,865г, які знаходяться в шести згортках, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено-PVP. Кількісний вміст PVP в наданих кристалічних речовинах становить 0,609г.

Психотропну речовину, PVP, обіг якої заборонено, ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі з метою особистого вживання.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок, передбачений:

ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі, зазначив, що обставини кримінальних правопорушень, що описані в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Пояснив, що 24 лютого 2023 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, буд. 3, знайшов шість згортків з речовиною білого кольору. Зрозумівши, що знайдена речовина може бути психотропною, обвинувачений вирішив привласнити дану речовину з метою особистого вживання. 24 лютого 2022 року приблизно о 12 годин 40 хвилин за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, буд. 3, обвинувачений побачив працівників Національної поліції України та змінювати напрямок руху. Однак його зупинили та провели обшук. В ході проведення обшуку у внутрішньому кармані куртки було виявлено та вилучено шість згортків з речовинами білого кольору, схожими на наркотичні. Надалі було встановлено, що надані на експертизу кристалічні речовини білого кольору, масою 0,865г, які знаходяться в шести згортках, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено-PVP. Кількісний вміст PVP в наданих кристалічних речовинах становить 0,609 г. Психотропну речовину, PVP, обіг якої заборонено, обвинувачений незаконно придбав та зберігав при собі з метою особистого вживання.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді:

за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений просив суд призначити мінімальне покарання у вигляді штрафу.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Судом в порядку вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувалися, окрім характеризуючих матеріалів, наданих прокурором.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому проступку ґрунтується на досліджених доказах та наданих у судовому засіданні показах свідків.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 містить склад проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, зі всіма кваліфікуючими ознаками.

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

З урахуванням вищенаведеного, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання у вигляді штрафу. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також спонукало обвинуваченого до соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Питання про речові докази, процесуальні витрати та цивільних позов, суд вирішує в порядку ст.100, 124, 129 КПК України.

У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженню витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 3398 гривень 04 копійки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 129, 349, 368, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих доходів громадян 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави судові витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 3398 гривень 04 копійки.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

полімерній сейф-пакет експертної служби МВС №5644217 на якому наявний пояснювальний рукописний текст «Об`єкти дослідження 1-6 до висновку експерта №СЕ-19/116-23/3274-НЗПРАН від 14.03.2023, к/п №0000045 від ВП №5 ОРУП №1. Інф. Про об`єкт: речовина у пакеті, шість паперових згортків. Судовий експерт «підпис» ОСОБА_6 » знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1