Справа № 203/2573/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2023 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

адвокатів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_9 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вербівське Васильківського

району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого

на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, працюючого на посаді начальника сектору

реагування патрульної поліції ВП №9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, зареєстрованого

та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000291,-

ВСТАНОВИВ:

Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтав, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000291, відомості за яким внесено до ЄРДР 05.05.2023 року з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.368 КК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди співробітником ГУНП в Дніпропетровській області від громадянина за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

11.05.2023 за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_8 та 12.05.2023 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В наданому клопотанні, погодженому прокурором, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави в розмірі 745 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та, в разі її внесення, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необгрунтованість підозри, неправильну кваліфікацію, недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. З урахуванням цього та даних про особу підозрюваного, просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого або застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. В разі задоволення клопотання, просили визначити заставу в межах розміру, визначеного п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також обставини, що враховуються при його обранні, визначені ст.ст.177,178 КПК України.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Перевіряючи доводи клопотання та заперечення сторони захисту, слідчий суддя враховує, що наявність обгрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, питання остаточної кваліфікації дій, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення відповідного злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Слідчий суддя приймає до уваги, що надані до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: заява та протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протокол затримання та особистого обшуку підозрюваного, в ході якого було вилучено грошові кошти, в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 КК України та дають достатньо вагомі підстави для висновку про причетність до їх вчинення ОСОБА_8 .

Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обгрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем служби, має постійне, зареєстроване місце проживання.

Поряд з цим, слідчий суддя також враховує, що підозрюваному на підставі достатніх доказів повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5-ти до 10-ти років, з конфіскацією майна.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та усвідомлення останнім можливості засудження до позбавлення волі на тривалий термін, може бути мотивом та підставою для вчинення підозрюваним дій з переховування від органів досудового розслідування та суду і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків такого переховування.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги початкову стадію досудового розслідування у кримінальному провадженні, по якому на теперішній час триває збір доказів та фіксація обставин вчиненого кримінального правопорушення, не проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на виявлення та фіксування всіх обставин вчиненого злочину.

З огляду на це, а також враховуючи обізнаність підозрюваного про обставини вчинення кримінального правопорушення, особу свідка, є достатні підстави вважати про існування ризиків перешкоди кримінальному провадженню, шляхом ухилення підозрюваного від проведення слідчих та процесуальних дій за його участю, незаконного впливу на свідка у цьому провадження з метою зміни ним обсягу та змісту свідчень на користь підозрюваного.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

А тому, з метою запобігання вказаним ризикам, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідним запобіжним заходом, який має бути застосований до нього на даному етапі досудового розслідування, є тримання під вартою.

Частиною 3 ст.183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в розмірі від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Абзацом 2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 року, суд зазначив, що суму застави необхідно оцінювати за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрати застави буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання втекти.

В рішенні від 13.01.2022 року у справі «Істоміна проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у поданому клопотанні та прокурором під час його розгляду належним чином не обгрунтовано та не доведено під став для визначення підозрюваному застави в розмірі 745 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що більш ніж в дев`ять разів (на 665 розмірів відповідного прожиткового мінімуму) перевищує максимальний розмір застави, встановлений п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Таким чином, враховуючи обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному; наявні ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України; дані про особу підозрюваного, майновий та сімейний стан; слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що з урахуванням розміру такого прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на момент розгляду клопотання, становить 402600 грн.

В разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені п.п.1,2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України.

Строк застосованого запобіжного заходу визначити терміном на 60 днів, з моменту затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України, тобто до 09.07.2023 року включно.

Керуючись ст.ст.176-178,182,183,184,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 09 липня 2023 року включно, в умовах Державної установи «Дніпровська державна установа виконання покарань №4».

Визначити підозрюваному заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 402600 грн. та в разі її внесення покласти на підозрюваного на строк до 09 липня 2023 року включено наступні обов`язки:

-прибувати за викликами слідчого, процесуального керівника прокуратури або суду;

-не відлучатись за межі м.Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, перебування;

-утриматись від спілкування у будь-який позапроцесуальний спосіб зі свідками у кримінальному провадженні.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1