1Справа № 335/3572/23 1-кс/335/1126/2023
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2023 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, маючого середню-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв умисні корисливі злочини проти власності в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив нові корисливі злочини за наступних обставин:
Так, 03.03.2023 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, знаходячись біля під`їзду № 7 будинку АДРЕСА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав з кишені жилетки ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A» 64 gb в корпусі сріблясто-блакитного кольору, imei: НОМЕР_1 .
Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи при собі вищевказаний мобільний телефон, зник з місця скоєння кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 3 350 гривень.
Окрім цього, 27.03.2023 року приблизно о 04:27 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, шляхом вільного доступу, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , викрав фреонову магістраль з кондиціонеру, до складу якої входить 2 мідні труби, та який розташований на фасаді вказаного будинку.
Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи при собі вищевказане майно, зник з місця скоєння кримінального правопорушення, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 720,40 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
На даний час, органом досудового слідства, відповідно до положення
п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених
п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування.
ОСОБА_5 усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, у подальшому його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.
Підтвердженням наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те що ОСОБА_5 , під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на територію яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.
Отже існує ризик того, що ОСОБА_5 у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, може переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.
Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду.
Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані потерпілими та свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні.
У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий вважає, що існує вірогідність незаконного впливу на потерпілих та свідків. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на учасників кримінального провадження.
Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Крім того встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та наразі його судимість у законному порядку не погашена. Також органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку. Дані факт свідчить про систематичність скоєння кримінальних правопорушень та те, що єдиним джерелом прибутку ОСОБА_5 є матеріальні блага отримані за збут викраденого майна. Разом з цим, орган досудового розслідування акцентує увагу на тому, що ОСОБА_5 вчиняв злочини у вечірній та нічний час.
Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно клопотання, керуючись вимогами ст. 178 КПК України, слідство бере до у ваги те, що в даному кримінальному проваджені існують вагомі докази, що підтверджують вину ОСОБА_5 , а також враховує тяжкість покарання за вказане кримінальне правопорушення, а саме позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження та присікти злочинну діяльність ОСОБА_5 , орган досудового розслідування приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, але разом з цим вважає необхідним надати підозрюваному ОСОБА_5 можливість заробітку (неофіційного), шляхом підробітку у денний час доби.
У зв`язку з вище викладеним, орган досудового розслідування приходить до висновку, що найбільш доцільним обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту із забороною покидати місце мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , у період часу з 20:00 годин по 05:00 годин наступного дня.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту та просили задовольнити його з підстав викладених в клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечує своєї причетності до вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється та не заперечує проти задоволення клопотання слідчого про застосуванням нічного домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 поділяє позицію свого підзахисного.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
19.04.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.
Обґрунтованість підозри підтверджується такими доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.03.2023 року;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.03.2023 року;
- рахунком-фактури;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;
- висновком експерта № 84 від 14.03.2023 року ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.03.2023 року;
- протоколом огляду мобільного телефону;
- протоколом огляду місця події від 27.03.2023 року;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
- висновком експерта;
- постановою про об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження;
- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 19.04.2023 року у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України;
- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, який не оспорює обґрунтованості підозри та своєї причетності до вчинення зазначеного злочину, проаналізувавши сукупність наданих до клопотання доказів приходжу до такого висновку.
Додані до клопотання слідчого докази, є вагомими і достатньо повно обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_5 щодо вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
На виконання в вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_5 встановлено, що він не працює, не має постійного джерела доходів, не має постійного роду занять, вчинив злочини, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, після скоєння кримінального правопорушення добровільно до органів поліції не звернувся, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення від відповідальності, за злочини, за який карається великим строком позбавлення волі, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, шляхом тиску на потерпілих та свідків, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим слідчим доведено, що може перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні
Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, вчинених у період коли судимість у законному порядку не погашена, тим самим продовжує свою злочину діяльність, що без встановлення контролю за його поведінкою призведе до вчинення ним нових злочинів.
За таких обставин приходжу до висновку, що ризики, передбачені п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України мають місце та підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Частина 1 статті 9 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частина 4 та 5 цієї ж норми встановлює, що у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
П. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, з гідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Враховуючи вище викладене, виникла необхідність в обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20.00 год. по 05.00 год. наступного дня.
Жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж нічний домашній арешт не може запобігти зазначеним ризикам.
Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наслідкам, які були завдані його вчиненням.
Особиста порука не може бути застосована, оскільки цей захід не може гарантувати виконання підозрюваним покладеним на нього обов`язків та запобігання вказаним ризикам.
Враховуючи встановлені обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як нічний домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Строк дії ухвали встановити в межах строку досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту на строк 55 діб починаючи з моменту його застосування з 26.04.2023 року по 19.06.2023 року включно.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати своє постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20.00 год. по 05.00 год. наступного дня.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи;
- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про обрання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту передати для виконання до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1