Провадження 1-кс/127/6277/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність відділення поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за заявою ОСОБА_4 від 02.05.2023, про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 364 КК України, за фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність відділення поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за заявою ОСОБА_4 від 02.05.2023, про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 364 КК України.

У скарзі заявник просить слідчого суддю зобов`язати посадову особу відділення поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та розпочати розслідування, за його заявою 02.05.2023 про вчинення кримінального правопорушення.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав за обставин викладених у ній.

Представник відділення поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду скарги повідомлявся своєчасно, неодноразово та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України в ЄРДР, зокрема має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до відділення поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області із заявою 02.05.2023 про вчинення кримінальних правопорушень

Разом із тим, в судовому засіданні встановлено, що відомості по факту кримінального правопорушення про яке вказує ОСОБА_4 у своїй заяві від 02.05.2023 вже внесено до ЄРДР, підтвердження чому слугує витяг з кримінального провадження № 0000012 внесеного до ЄРДР 06.01.2023 по заяві ОСОБА_4 від 06.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до відповіді відділення поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області від 17.05.2023 встановлено, що заява ОСОБА_4 від 02.05.2023 долучена до матеріалів вищевказаного кримінального провадження та усі доводи викладені у ній будуть дослідженні під час досудового розслідування кримінального провадження.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Щодо доводів заявника про невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, вважаю за необхідне зазначити, що якщо зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку ще потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Такий, висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту». Також і Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18) наголосив: "...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато, а якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...".

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінальних правопорушень за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: необгрунтованого розповсюдження обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів ст. 214 К1ІК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за ст.214 КПК України), а також унеможливленим застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КПК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в ст. 2 КПК України.

Таким чином, закон, передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених раніше.

З огляду на вищенаведене, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволені скарги ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність відділення поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за заявою ОСОБА_4 від 02.05.2023, про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 364 КК України, слід відмовити, так як дана скарга є необґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 284, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність відділення поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за заявою ОСОБА_4 від 02.05.2023, про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 364 КК України залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя