Справа № 991/5749/23
Провадження № 1-кс/991/6382/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

21 липня 2023 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - слідчий суддя), секретар судового засідання ОСОБА_5.

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Інформація у скарзі відсутня.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1?4].

Інформація у скарзі відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Інформація у скарзі відсутня.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].

Скаржник ОСОБА_2

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР).

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив таке.

28 червня 2023 року до слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Зі змісту скарги видно, що 24 червня 2023 року голова ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_2 направив на електронну адресу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (надалі - САП) заяву про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке не були внесені до ЄРДР уповноваженою особою САП.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 червня 2023 року було відмовлено у відкритті провадження за вказаною скаргою ОСОБА_2 . Проте, ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 липня 2023 року зазначену вище ухвалу слідчого суддів було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою матеріали скарги ОСОБА_2 повернуто до Вищого антикорупційного суду для вирішення питання щодо можливості її розгляду по суті.

Так, під час розгляду вказаної скарги по суті, слідчий суддя встановив, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 24 червня 2023 року скаржник зазначає про те, що у діях посадових осіб Київської міської державної адміністрації, зокрема Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради, посадових осіб КП «Центр організації дорожнього руху», в тому числі директора ОСОБА_3 , керівництва КП «Київтранспарксервіс», в тому числі директора ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.209, ч.2 ст.212, ч.2 ст. 364 КК України

На підтвердження зазначених у скарзі обставин заявник долучив до неї копію заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24 червня 2023 року за вих. № 24/06/2023-1, роздруківку інтернет-сторінки тощо.

Скаржник також зазначає, що до теперішнього часу відомості за вказаною заявою про вчинення кримінального правопорушення не внесені, про початок досудового розслідування не повідомлено, витяг з ЄРДР не надано.

У зв`язку з чим, голова ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просить зобов`язати уповноважених осіб САП в оборонній сфері внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_2 від 24 червня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання заявник скарги ОСОБА_2 не прибув, про дату , час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, у своїй скарзі просив розглянути її без участі скаржника. На момент розгляду скарги не надав слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження отримання службовою особою САП його заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Уповноважена особа САП у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце була повідомлена належним чином.

Слідчий суддя дослідив скаргу ОСОБА_2 та додані до неї матеріали.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 33-1 КПК України: «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 КПК України: «Заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України: «Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є вчинення злочину особою, яка обіймає будь-яку з посад, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 2 та 3 ч. 5 ст. 216 КПК України: «Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування».

Відповідно до вимог примітки ст. 45 КК України: «Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 209 КК України: «Набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, - караються позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою або в особливо великому розмірі, - караються позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 364 КК України: «Зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, - карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, - карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Зі змісту зазначених норм видно, що належність кримінального правопорушення до підсудності Вищого антикорупційного суду визначається сукупністю вимог до його предметної підсудності (умов підсудності), які встановлені ч. 1 ст. 33-1 КПК України, а саме: належністю кримінального правопорушення до переліку корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України або/та кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України та обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Умовою підсудності кримінального правопорушення Вищому антикорупційному суду, передбаченою п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, є розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, який у дві тисячі і більше разів має перевищувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою правоохоронного органу, тобто перевищувати 5 368 000,00 гривень.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що до своєї скарги ОСОБА_2 не додав будь-яких доказів на підтвердження отримання службовою особою САП його заяви про вчинене кримінальне правопорушення, що свідчить про відсутність бездіяльності, яка може бути оскаржена. В той же час, з огляду на ухвалу колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 липня 2023 року, якою матеріали скарги ОСОБА_2 повернуто до Вищого антикорупційного суду для вирішення питання щодо можливості її розгляду по суті, слідчий суддя дійшов висновку, що її вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Зі змісту скарги видно, що ОСОБА_2 просить внести відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ст. 2 ст. 364 КК України. Натомість, заява не містить будь-яких обставин, що вказували б на ознаки вчинення посадовими особами Київської міської державної адміністрації, КП «Центр організації дорожнього руху», керівництвом КП «Київтранспарксервіс» дій із зловживанням владою або використанням службового становища з метою одержання неправомірної вигоди, що в свою чергу є ознаками, які є обов`язковими для здійснення попередньої кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, є злочином з матеріальним складом, а тому обов`язково мають існувати наслідки у вигляді тяжких наслідків. Слідчий суддя також враховує і те, що у заяві скаржника відсутні будь-які вказівки на існування мети отримання зазначеними вище особами неправомірної вигоди, що є обов`язковою умовою для попередньої кваліфікації за цим складом злочину.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що з інформації, яка міститься у заяві скаржника, не видно наявності обов`язкових ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, зокрема, наявності тяжких наслідків та мети отримання неправомірної вигоди посадовими особами Київської міської державної адміністрації, КП «Центр організації дорожнього руху», керівництвом КП «Київтранспарксервіс».

Слідчий суддя також зазначає, що у заяві ОСОБА_2 не зазначені обставин, які б свідчили про набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження тощо, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, вчинені організованою групою або в особливо великому розмірі, тобто вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що зі змісту заяви неможливо встановити наявність ознак кримінальних правопорушень за ознаками ч. 3 ст. 209 та ч. 2 ст. 364 КК України, вчинених посадовими особами Київської міської державної адміністрації, КП «Центр організації дорожнього руху», керівництвом КП «Київтранспарксервіс», а тому скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 212 КК України, на які посилається скаржник не належать до підсудності Вищого антикорупційного суду, а тому вимоги скарги в цій частині знаходиться поза межами здійснення судового контролю слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 214, 216, 303, 307, 372, 376 КПК України, дійшов висновку про те, що скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи САП задоволенню не підлягає.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].

Слідчий суддя постановив.

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений учасникам судового провадження 26 липня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1