Провадження № 1-кс/761/8798/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 120 221 000 000 002 90 від 24.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні № 120 221 000 000 002 90 від 24.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000290 від 24.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2022 року ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою групо осіб, а саме з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , від невстановлених осіб, у невставлений спосіб отримали інформацію про те, що в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , яка відповідно до відомостей з комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» та відповідно до відомостей з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно - на праві приватної власності не зареєстрована та будь-які інші відомості відсутні, тривалий час ніхто не проживає, а місце перебування законних власників не відомі, та вирішили незаконно заволодіти грошовими коштами добросовісних набувачів, отриманими від продажу об`єктів нерухомого майна.

Усвідомлюючи вказаний факт, що право власності на вказану квартиру не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , вирішили для приховування цієї інформації виготовити витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з інформацією, що власником даної квартири являється ОСОБА_11 .

В подальшому, ОСОБА_6 , повторно, за попередньо змогою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , готуючись до вчинення злочину, а саме заволодіння грошовими коштами майбутніх добросовісних набувачів нерухомого майна, перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , виготовила пакет завідомо підроблених правовстановлюючих документів на квартиру.

Разом з тим, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , виконуючи відведену їй роль приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу,створюючи імітацію ведення нотаріальної діяльності, отримала пакет документів від ОСОБА_9 , який представився як ОСОБА_11 власником квартири, для перевірки їх оригінальності.

Таким чином, ОСОБА_9 не маючи ніяких правових підстав на розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , видав себе за власника квартири, поставив свій підпис на примірнику заздалегідь підробленого ОСОБА_12 договору купівлі-продажу квартири від 13.04.2023 року та інших документах.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , завдали ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 30000 (тридцять тисяч) доларів США (1 долар США - 36,56 грн.), що в перерахунку згідно курсу Національного банку України станом на 13.04.2023 року еквівалентно 1 096 800 грн. 00 коп. (один мільйон дев`яносто шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок), що у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

Крім того,13.04.2023, о близько о 11 год. 30 хв. год., за адресою: АДРЕСА_3 , у нежитловому приміщенні, яке було заздалегідь обране як місце проведення фіктивного правочину, ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , який на момент вчинення правочину очікував ОСОБА_6 в заздалегідь обумовленому місці з грошовими коштами, отриманими від проведення правочину, ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , зустріли ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав намір придбати квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 не маючи ніяких правових підстав на розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , видала себе за власника квартири, поставила свій підпис на примірнику заздалегідь підробленого ОСОБА_6 договору купівлі-продажу квартири від 13.04.2023 року та інших документах.

13.04.2023 о 17 год. 12 хв. у приміщенні 3-4, за адресою: м. Київ, пр. Перемоги 67-Г, в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено:

- одну зв`язку ключів (два ключі, два магнітні ключі), аркуш паперу з рукописним записом ( АДРЕСА_3 ), які упаковано до спец пакету № SUD 2101091.

13.04.2023 вилучене майно постановою слідчого у даному кримінальному провадженні визнано як речові докази в порядку ст. 98 КПК України.

13.04.2023 о 17:12 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину.

13.04.2023 о 21.10 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна, прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи із наступного.

Як вбачається з наданих суду матеріалів слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000290 від 24.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

У даному кримінальному провадженні 13.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Також, 13.04.2023 в рамках даного кримінального провадження був проведений особистий обшук ОСОБА_5 , за результатом якого було виявлено та вилучено одну зв`язку ключів (два ключі, два магнітні ключі), аркуш паперу з рукописним записом (пр. Победи 67-Г).

Того ж дня, 13.04.2023 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами речі, що були вилученні під час особистого обшуку ОСОБА_5 .

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення його збереження як речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При цьому арешт майна має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, оскільки речі та документи, що були вилучені в ході обшуку підпадають під ознаки ст. 98 КПК України тобто мають ознаки речового доказу, і вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження та є достатні підстави вважати, що вказані речі можуть бути прихованим, пошкодженим, зіпсованим, знищеним чи відчуженими.

Аналізуючи наведене, вважаю, що надані прокурором матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, та свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 13.04.2023 було вилучено під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- одну зв`язку ключів (два ключі, два магнітні ключі), аркуш паперу з рукописним записом ( АДРЕСА_3 ), які упаковано до спец пакету № SUD 2101091.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя