ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/299/22 Номер провадження 11-кп/814/1426/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора обвинуваченого потерпілого представника потерпілогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000254 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Диканського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Косино Мукачівського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 49019,74 грн та 12000 грн моральної шкоди.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 15 травня 2022 року близько 21 год. 30 хв., перебуваючи неподалік господарства АДРЕСА_2 , під час словесної сварки із ОСОБА_8 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область обличчя, спричинивши тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я у вигляді закритого перелому передньої і верхньої стінки верхньощелепної пазухи справа з розвитком гематосинусу справа, перелому кісток носу, гематоми м`яких тканин з субкон`юнктивальним крововиливом правого ока та закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку.

В апеляційній скарзі потерпілий просить стягнути з ОСОБА_7 на його користь моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

При цьому зазначає, що з часу заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень відчуває головні болі, зазнав сильних душевних страждань через порушення репутації, нормальних життєвих умов та сімейних зв`язків.

Також вказує, що після вчинення злочину є фізично обмеженим, а ОСОБА_7 навіть не вибачився перед ним та не відшкодував моральну шкоду.

Інші учасники провадження вирок суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого та його представника на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування обвинуваченого, який погодився з вимогами потерпілого, думку прокурора, який вважав за необхідне збільшити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.1 ст.122 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.

Покарання обвинуваченому призначене у відповідності до вимог ч.2 ст.65, ст.50, ст.75 КК України, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даним про його особу, враховує обставини, що пом`якшують покарання та обставини, які його обтяжують, є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів і є справедливим.

Доводи апеляційної скарги потерпілого про необхідність збільшення розміру моральної шкоди є слушними.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до положень ч.5 цієї статті Кодексу, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадів, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Даних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд першої інстанції належним чином не врахував обставини вчиненого злочину, а також характер заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень та обсяг його страждань (фізичних, душевних, психічних тощо).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_8 , згідно з висновком експерта №413 від 23 травня 2022 року, заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я у вигляді закритого перелому передньої і верхньої стінки верхньощелепної пазухи справа з розвитком гематосинусу справа, перелому кісток носу, гематоми м`яких тканин з субкон`юнктивальним крововиливом правого ока та закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку.

Згідно з виписками з медичної карти стаціонарного хворого КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфософського ПОР» №11082 від 06 липня 2022 року та №14261 від 22 серпня 2022 року ОСОБА_8 , будучи особою похилого віку, змушений був проходити тривале лікування, в тому числі із неодноразовим застосуванням оперативного втручання з метою відновлення естетики обличчя та подальшим встановленням індивідуального протезу дна орбіти.

При цьому, через ушкодження щелепи потерпілий мав значні труднощі із задоволенням фізіологічних потреб у харчуванні, його психологічний та фізичний стан погіршився, змінився звичайний спосіб життя, а здоров`ю було заподіяно значну шкоду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди не узгоджується з приписами ст.23 та ст.1167 ЦК України та не відповідає вимогам розумності, справедливості, ступеню вини обвинуваченого, характеру та обсягу страждань потерпілого ОСОБА_8 .

За таких обставин, з огляду на досить тривалий час, необхідний потерпілому для відновлення попереднього стану, колегія суддів вважає за необхідне збільшити грошовий еквівалент моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 50000 грн.

Згідно з п.3 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі збільшення сум, які підлягають стягненню, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Отже, апеляційна скарга потерпілого підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Диканського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

Збільшити розмір моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4