ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/2743/23

Провадження № 1-кп/210/452/23

"06" червня 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривий Ріг в залі судових засідань кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000031 від 08.05.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волноваха Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , старшого стрільця механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальону, солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 КК України,

та Угоду про визнання винуватості, укладену між керівником Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин при наступних обставинах.

Так, у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України, на всій території України, відповідно до Закону України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Надалі, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, та Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ), у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України строки дії воєнного стану в Україні продовжувались, у тому числі із 05 годин 30 хвилин 19.02.2022 строком на 90 діб.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2021 № 32-РС солдата ОСОБА_5 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 та уклав контракт на 3 (три) роки, призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника механізованого відділення 3-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти механізованого батальйону, з 27.04.2021 його зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 126 від 30.04.2023 солдата ОСОБА_5 , старшого стрільця механізованого відділення 2-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти механізованого батальйону, увільнено та призначено на посаду старшого стрільця-оператора механізованого відділення 2-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , де він проходить військову службу по теперішній час та перебуває у військовому званні «солдат».

Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом, в умовах правового режиму воєнний стан.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

У свою чергу, солдат ОСОБА_5 , будучи старшим стрільцем механізованого відділення 2-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти механізованого батальйонувійськової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 35-38, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно дотримуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників), беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконуючи службові обов`язки не вживати алкогольних напоїв.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає зокрема у наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази.

Положення ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків видання явно злочинного наказу.

Приписами ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначені строки.

Згідно з вимогами п. 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124, визначено, що бойове розпорядження розпорядчий документ, яким доводяться бойові завдання підпорядкованим військовим частинам (установам) і підрозділам.

Водночас, відповідно до п. 1.2.24 «Бои?ового статуту механізованих і танкових віи?ськ Сухопутних віи?ськ Зброи?них ІНФОРМАЦІЯ_3 ?ни, частина І (бригада)», введеного в дію наказом командувача Сухопутних віи?ськ Зброи?них Сил Украі?ни від 30.12.2016 №8т, визначено, що бойові завдання підпорядкованим підрозділам доводяться бойовими наказами (бойовими розпорядженнями). Основним способом постановки бойових завдань у бригаді є усне доведення бойового наказу.

У бойовому розпорядженні підрозділу, зокрема визначаються стислі висновки з оцінювання противника, бойове завдання підрозділу та час готовності до дій.

Командиром військової частини НОМЕР_1 (17 окрема танкова бригада) полковником ОСОБА_6 04.05.2023 прийнято рішення на передислокацію визначеного особового складу НОМЕР_2 окремої танкової бригади (далі за текстом 17 отбр) із визначеним часом та визначеними маршрутами з АДРЕСА_2 до населених пунктів Донецької області, у тому числі й щодо передислокації особового складу механізованого батальйону. Зазначене рішення оформлено бойовим розпорядженням командира 17 отбр від 04.05.2023 №865, яке відповідає вимогам, передбаченим п. 1.2.24 «Бои?ового статуту механізованих і танкових віи?ськ Сухопутних віи?ськ Зброи?них ІНФОРМАЦІЯ_3 ?ни, частина І (бригада)», введеного в дію наказом командувача Сухопутних віи?ськ Зброи?них Сил Украі?ни від 30.12.2016 №8т, підписане уповноваженою особою командиром 17 отбр (військова частина НОМЕР_1 ) полковником ОСОБА_6 .

Пунктом 3.2. бойового розпорядження командира 17 отбр від 04.05.2023 № 865 передбачено переміщення у строк до 18 години 09.05.2023 визначеного особового складу, у тому числі солдата ОСОБА_5 , до району зосередження відділу матеріального забезпечення механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) для забезпечення життєдіяльності підрозділів тилового забезпечення.

В цей же день, бойове розпорядження командира 17 отбр від 04.05.2023 №865 передано т.в.о. командира військової частини майору ОСОБА_7 для його доведення особовому складу.

08.05.2023 близько 10 год. 30 хв. т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_7 у пункті постійної дислокації за адресою: АДРЕСА_2 доведено до особового складу бойове розпорядження командира 17 отбр від 04.05.2023 № 865, у тому числі й до солдата ОСОБА_5 .

Після доведення вказаного бойового розпорядження, 08.05.2023 близько

10 год. 30 хв., солдат ОСОБА_5 , перебуваючи у місці постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою

АДРЕСА_2 , будучи неодноразово попереджений про кримінальну відповідальність за невиконання вимог начальників та командирів, усвідомлюючи, що т.в.о. командира 17 отбр майор ОСОБА_7 є для нього прямими начальником та останній виконує обов`язки військової служби, діючи умисно, всупереч вимог ст. ст. 6, 11, 16, 127, 128, 130, 131 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, вчинив непокору, тобто відкрито відмовився від виконання бойового розпорядження командира 17 отбр від 04.05.2023 № 865 та фактично відмовився вибувати у складі підрозділу до Донецької області, що призвело до підриву бойової готовності механізованого батальйону та 17 окремої танкової бригади в цілому в умовах збройної агресії російської федерації проти незалежності, територіальної цілісності та суверенітету України.

В результаті вищевказаних злочинних дій солдата ОСОБА_5 , у командування 17 отбр (військова частина НОМЕР_1 ) виникла необхідність змінювати умови проведення переміщення та зосередження особового складу у районі зосередження відділу матеріального забезпечення механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що фактично призвело до підриву бойової готовності механізованого батальйону та військової частини НОМЕР_1 в цілому в умовах збройної агресії російської федерації проти незалежності, територіальної цілісності та суверенітету України.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за ознаками непокори, вчиненої в умовах воєнного стану.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000031 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України надійшов до суду з угодою про визнання винуватості від 23 травня 2023 року.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник просив затвердити укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_8 беззаперечно визнає свою вину у вчиненому злочині, цілком розуміє: права, передбачені абзацом 1 та 4 п.1 ч. 4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України.

Вислухавши у судовому засіданні обвинуваченого, прокурора, захисника, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України, непокора, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначені покарання визначеного угодою суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадії вчинення, характер і ступеня тяжкості наслідків; дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Відповідно до ст.12 КК України злочин є тяжким.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк. Тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, судом встановлено наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його поведінку як до, так і після вчинення злочинних дій, який бажає в подальшому проходити військову службу та виконувати покладені на нього обов`язки, приймав безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку російської федерації, є учасником бойових дій, має на утриманні малолітню дитину, тобто обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, суд вважає необхідним відповідно до угоди про визнання винуватості застосувати ст. 62, 69 КК України, та призначити ОСОБА_8 узгодженого сторонами покарання нижчого від найнижчої межі, ніж зазначено у санкції ч. 4 ст. 402 КК України та заміни позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) місяців триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 9 (дев`ять) місяців, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на проведення експертиз відсутні. Речові докази відсутні.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 11 травня 2023 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосований стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, враховуючи призначене судом покарання, суд вважає необхідним залишити до набрання вироком законної сили.

Згідно приписам ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання, ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 08 травня 2023 року по 06 червня 2023 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Угоду про визнання винуватості від 23 травня 2023 року укладену сторонами кримінального провадження, між керівником Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000031 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у вигляді 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 9 (дев`ять) місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рахувати з 08 травня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 попереднє ув`язнення починаючи з 08 травня 2023 року до 06 червня 2023 року включно у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою дорівнює одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Речові докази відсутні.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0000031 залишити при матеріалах справи № 210/2743/23, пр. № 1-КП/210/452/23.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1