ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/58/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

04 вересня 2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2022 року, в кримінальному провадженні № 000056 від 27 липня 2021 року стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комиш Чаплинського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_11 та щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 08 квітня 2022 року, без визначення розміру застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_12 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначила, що висновки слідчого судді про існування правових підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є помилковими, адже стороною обвинувачення не доведено існування заявлених ризиків, а саме можливості переховуватися та незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Крім того, стороною обвинувачення не долучено до клопотання відомості, які характеризують підозрюваного.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, проживав разом з матір`ю та бабусею, останній час проживав в м.Києві у кімнаті, наданій ЖЕКом, де працював двірником та мав стабільний заробіток. Крім того, підозрюваний повністю визнає свою вину та щиро розкаюється, має намір відшкодувати шкоду.

Також, на думку захисника, слідчий суддя безпідставно застосував найсуворіший запобіжний захід до підозрюваного, в той час як його належну процесуальну поведінку взмозі забезпечити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що апеляційна скарга захисника є безпідставною, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Адвокат ОСОБА_7 просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу слідчого судді.

Згідно відповіді Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, підозрюваного ОСОБА_9 07 лютого 2023 року звільнено з установи попереднього ув`язнення. Херсонський апеляційний суд здійснив повідомлення ОСОБА_9 за наявними в матеріалах провадження відомостями та адресами, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища підозрюваного, заслухавши думку прокурора щодо можливості розгляду справи за відсутності підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності підозрюваного ОСОБА_9 .

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В той же час, враховуючи, що у зв`язку із воєнною агресією російської федерації, розгляд апеляційної скарги захисника здійснюється через значний проміжок часу після постановлення оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції оцінюватиме питання існування станом на 11 лютого 2022 року правових підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою .

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З клопотання слідчого вбачається, що станом на 11 лютого 2022 року слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000566 від 27 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я.

За твердженням сторони обвинувачення ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину, що підтверджується долученими до клопотання доказами. Крім того, слідчий послався на існування ризиків того, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні або ж вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому запобігти вказаним ризикам неможливо, окрім як шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Розглянувши вказане клопотання, слідчий суддя погодився із доводами клопотання слідчого та встановив існування правових підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Надаючи оцінку вказаним висновками слідчого судді у відповідності із доводами апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що слідчим суддею належним чином виконано вимоги процесуального законодавства та вірно встановлено наявність підстав станом на 11 лютого 2022 року для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу.

Так, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме:

-протоколом огляду місця події від 27 липня 2021 року;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 від 05 серпня 2021 року;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05 серпня 2021 року;

-протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_13 від 16 серпня 2021 року;

-висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/122-21/52ТВ від 11 серпня 2021 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 16 серпня 2021 року;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_14 від 16 серпня 2021 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 22 вересня 2021 року;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_15 від 22 вересня 2021 року

Оцінюючи питання існування обґрунтованої підозри, суд апеляційної інстанції виходить із поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». Згідно вказаного в рішенні ЄСПЛ визначення, обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд, проаналізувавши зазначені докази, що долучені до клопотання слідчого, вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, адже фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги адвоката, стороною захисту вказана обставина не оспорюється.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Як вірно зазначив слідчий суддя, в даному кримінальному провадженні, станом на 11 лютого 2022 року наявні ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також вчинення ним нового кримінального правопорушення.

В контексті даного питання апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ згідно з якою Суд звертає увагу, що тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, є суттєвим елементом, що може вказувати на існування вказаного ризику, адже суворість можливого покарання може спонукати особу до втечі. В той же час, для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: відомості про особу підозрюваного, його характеристику як члена суспільства, наявність місця проживання, професії, прибутку, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Так, існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду обумовлене характером інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких, адже за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. На дуку суду вказана обставина у поєднанні із відомостями про особу підозрюваного, зокрема щодо відсутності у нього офіційної роботи, а також постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, свідчать про існування ризику переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду. Більш того, як свідчать матеріали провадження ОСОБА_9 переховувався від органів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та з 07 жовтня 2021 року по 10 лютого 2022 року перебував у розшуку.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довів наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, існування вказаного ризику обумовлене тим, що підозрюваний ОСОБА_9 притягався до кримінальної відповідальності за вчинення іншого кримінального правопорушення, в даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні корисливого злочину. Крім того ОСОБА_9 , офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має, що вказує на реальне існування ризику можливості вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Таким чином доводи захисника про те, що прокурором не доведено існування ризиків передбачених ст.177 КПК України є безпідставними.

Що стосується тверджень захисника про недоведеність ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні, то суд апеляційної інстанції їх до уваги не приймає, оскільки слідчим суддею не встановлено існування вказаного ризику.

Доводи захисника про те, що стороною обвинувачення до клопотання не долучено матеріалів, що характеризують підозрюваного є безпідставними, оскільки, такі матеріали провадження долучені до клопотання та вони належним чином оцінені слідчим суддею.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування (станом на 11 лютого 2022 року) не зможе запобігти встановленим ризикам, адже з огляду на вік підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, місця роботи, наявні вагомі ризики того, що підозрюваний може вдатися до переховування, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому без ізоляції його від суспільства та встановлення контролю за його поведінкою, запобігти вказаним ризикам неможливо.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, проживав разом з матір`ю та бабусею, останній час проживав в м.Києві у кімнаті, наданій ЖЕКом, де працював двірником та мав стабільний заробіток суд апеляційної інстанції вважає непереконливими, адже не дивлячись на наявність у підозрюваного матері та бабусі, ОСОБА_9 після скоєння інкримінованого йому злочину почав переховуватися від органів досудового розслідування. Крім того в ході переховування в місті Києві влаштувався на роботу двірником. Таким чином , наведені захисником обставини не є тими стримуючими факторами, які могли б запобігти ризику переховування підозрюваного.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що стороною обвинувачення не доведено існування заявлених ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_9 , а також неможливості застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є необґрунтованими, адже висновки слідчого судді із вказаних питань в повній мірі ґрунтуються на доказах, що долучені стороною обвинувачення.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та обрав підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Визначений слідчим суддею строк тримання під вартою визначено в межах строку досудового розслідування та вірно обраховано.

Крім того, з огляду на положення ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що інкримінований ОСОБА_9 злочин вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя обґрунтовано не визначив підозрюваному розмір застави.

Таким чином суд апеляційної інстанції констатує, що захисником в апеляційній скарзі не наведено жодних належних доводів, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2022 року, якою стосовно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4