Справа № 472/693/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 приміщення суду смт Веселинове в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 29. 05. 2023 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , який проходить військову службу на посаді командира відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 батальону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 187 , ч. 2. ст. 121, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 8 років, звільнено по відбуттю строку покарання 20.09. 2018 року,

про обвинувачення у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) №325 від 29.11. 2022 року молодшого сержанта ОСОБА_3 , який направлений по мобілізації 29.11. 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно Указу Президента України №69/2022 до військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду командира відділення взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( по особовому складу) №325 від 12.10. 2022 року молодшого сержанта ОСОБА_3 , командира відділення взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , призначено на посаду командира відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п.1 та п.2 ч.1 ст. 24 Закону України " Про військовий обов`язок і військову службу ", початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори та резервістів під час мобілізації є день зарахування до списків особового складу військової частини. Відтак, з 29.11. 2022 року, тобто з моменту призову за мобілізацією ОСОБА_3 та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця.

Перебуваючи на військовій службі обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до встановлених досудовим розслідуванням обставин, обвинувачений ОСОБА_3 25.05.2023 року біля 23 години 30 хвилин перебував в будинку домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 . На грунті неприязних відносин між ним та потерпілою ОСОБА_4 виникла сварка. Під час сварки в ОСОБА_3 виник умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень невизначеного ступеню.

З метою реалізації протиправного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, у вигляді розладу здоров`я та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні, умисно завдав ОСОБА_4 не менше п`яти ударів ногами по рукам, ногам та тулубу, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока, в лівій скроневій ділянці, лівій щоці, підборідді зліва правій щоці, правій скроневій ділянці спинці носа, на руках по їх передньо зовнішній поверхні, стегнах, гомілках, нижній частині спини, які згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Частинами 2, 3ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника, в якій він зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також, до обвинувального акту надано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , в якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст. 125 КК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілої ОСОБА_4 , в якій вона зазначає, що згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілої, суд дійшов до переконання, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали обвинувального акту та зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.

Дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України відноситься до проступків.

Згідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

За таких обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приймаючи до уваги особу правопорушника, який в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, в даний час проходить військову службу, отримує грошове утримання, обставини скоєного правопорушення, суд приходить до переконання за можливе та доцільне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини ч.1 статті 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Обмежень для призначення даного виду покарання судом не встановлено. Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст.381-382, ст. ст.368-371,373-374,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст. 125 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 ( вісімсот п`ятдесят ) грн.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду області через Веселинівський районний Миколаївської області з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1