Справа № 461/4767/23
Провадження № 1-кс/461/3236/23
УХВАЛА

14.06.2023 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши клопотання прокурора Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Яворів Львівської області, громадянина України, українця, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 04 січня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотання, яке мотивоване тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше січня 2023 року, ОСОБА_5 , маючи умисел на отримання прибутку від незаконного збуту бойових припасів та вибухових речовин на території Львівської області, організував схему незаконного придбання, носіння, зберігання з метою збуту, незаконної передачі та збуту бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_5 , розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки і можливість настання суспільно небезпечних наслідків, маючи досвід поводження зі зброєю і боєприпасами та знаючи вимоги законодавства України про те, що зброя та боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, у зв`язку з чим вимагала чітких та узгоджених дій, значної кількості людей. Маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування стійкою організованою групою, до складу якої залучив: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Всі учасники організованої групи були об`єднані єдиним планом з розподілом функцій та ролей, також були обізнані про дії кожного з них та схвалювали їх, мали єдиний намір на особисте збагачення шляхом незаконного, носіння, зберігання з метою збуту та збуту бойових припасів та вибухових речовин на території Львівської області, усвідомлювали, що приймають участь у злочинній діяльності та чітко виконували відведені їм функції.

ОСОБА_5 , як організатор групи, після залучення достатньої кількості осіб для спільної злочинної діяльності, а саме вчинення тяжких злочинів, пов`язаних з носінням, зберіганням з метою збуту та збутом бойових припасів та вибухових речовин, розробив єдиний план злочинних дій, який був доведений до відома всіх учасників організованої групи, які надалі діяли згідно нього. Відповідно здійснював керування організованою групою та незаконно отримані грошові кошти за збут боєприпасів і вибухових речовин, після їх реалізації розподіляв між учасниками організованої групи.

З цією метою, ОСОБА_5 , реалізуючи спільний із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 умисел, з метою досягнення єдиної злочинної мети, спрямованої на носіння, зберігання з метою збуту та збуті бойових припасів і вибухових речовин на території Львівської області, діючи згідно розробленого злочинного плану, у приміщенні новобудови за адресою: АДРЕСА_2 , яке згідно даних Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» на спільної власності належить ОСОБА_8 (2/3 частини) та ОСОБА_9 (1/3 частини), та яку ОСОБА_4 надав учасникам організованої групи для використання в злочинній діяльності, організував місце для постійного зберігання незаконно отриманих бойових припасів та вибухових речовин, з метою їх подальшого збуту в значній кількості.

В свою чергу ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи під керівництвом ОСОБА_5 , виконуючи відведену йому роль, будучи начальником пункту бойового постачання під час проведення навчальних стрільб на території полігону в/ч НОМЕР_1 та постійно перебуваючи в межах бойових ділянок, здійснював придбання, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в тому числі шляхом підшукування в місцях проведення планових бойових навчань з вогневої підготовки, бойових припасів та вибухових речовин, які в подальшому з рук в руки, частинами, передавав їх ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , для організації їх перевезення в обумовлене місце зберігання, за місцем проживання ОСОБА_4 з метою подальшого збуту.

Крім цього, ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи під керівництвом ОСОБА_5 , виконуючи відведену йому роль, із застосуванням методів конспірації, здійснював незаконне перевезення отриманих від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 бойових припасів та вибухових речовин за місцем проживання ОСОБА_4 для їх зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Після реалізації ОСОБА_4 бойових припасів та вибухових речовин, незаконно отримані грошові кошти передавав ОСОБА_5 для їх подальшого розподілу між учасниками організованої групи.

В свою чергу ОСОБА_4 , діючи у складі організованої групи під керівництвом ОСОБА_5 , виконуючи відведену йому роль, здійснював підшукування потенційних «клієнтів», незаконне зберігання отриманих бойових припасів та вибухових речовин в обумовленому місці за місцем свого проживання, та з метою досягнення єдиної злочинної мети, здійснював безпосередній збут бойових припасів і вибухових речовин, шляхом збуту «із рук в руки», а незаконно одержані грошові кошти, передавав ОСОБА_5 , в тому числі через ОСОБА_7 для їх подальшого розподілу між учасниками організованої групи .

Слідчий зазначив, що станом на день розгляду клопотання про продовження строку цілодобового домашнього арешту продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак вказаний запобіжний захід просив продовжити.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Однак вказав, що він активно співпрацює зі слідством, належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, а тому просив слідчого суддю застосувати до нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту не заперечував.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, врахувавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 04.01.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України..

В межах вказаного кримінального провадження 21.04.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

06.06.2023 - ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру в незаконному зберіганні з метою збуту та збуті бойових припасів і вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, вчиненого виконавцем в складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

24.04.2023 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та на останнього покладено ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу вже було вирішено питання обґрунтованості підозри, з якою погоджується суд і на момент розгляду вказаного клопотання.

Слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо нього обмежувального заходу.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

-ризику можливості переховування підозрюваного від суду. Оскільки у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі - з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може перетнути державний кордон України;

-ризику можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, підтверджується тим, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку стосовно нього.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Вирішуючи питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

З урахуванням обґрунтованості підозри, існування передбачених процесуальним законом ризиків та суспільної небезпеки вчиненого, а також з урахуванням позиції прокурора, який не заперечував проти застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби та покладення на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 195 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 липня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за кожним викликом;

не відлучатися з місця проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду, з 22:00 год. по 06:00 год., наступної доби;

утримуватись від спілкування з свідками, експертами чи іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких;

носити електронний засіб контролю;

Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Повний текст ухвали проголошено 16 червня 2023 року о 14 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1