Провадження 1-кп/193/113/23
У Х В А Л А

іменем України

18 серпня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 01.05.2023 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП « ОСОБА_5 », раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з даними обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що останній на підставі усної домовленості з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 займається обробітком належної останньому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП № 068878 від 11.12.2023, земельною ділянкою за кадастровим номером: :02:019:0011, площею 6,9467 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що розташована в с. Ізлучисте Кам`янського старостинського округу Криворізького району Дніпропетровської області.

Згідно технічної документації вищевказаної земельної ділянки на ній відповідно до Рішення Дніпропетровського облвиконкому № 180 від 16.04.1987 знаходиться об`єкт культурної спадщини, нерухома пам`ятка археології - курган за № 5457 площею 0,1963 разом з охоронною зоною навколо нього, площею 0,1884 га.

В період часу з вересня 2022 року по травень 2023 року ОСОБА_6 в порушення вимог ст. 14 Конституції України, ч.2 ст. 54, пункту «а» ч. 1 ст. 112, ч. 1 ст. 150, ч.1 ст. 211 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ч. 1, ч. 6, ст. 3, ст. ст. 42, 43 Закону України «Про охорону культурної спадщини», достовірно знаючи про наявність в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:019:0011 вищевказаного об`єкту археології, з використанням належної йому сільськогосподарської техніки, зокрема колісного трактора марки «Беларус-892», р/н НОМЕР_1 та колісного трактора марки «МТЗ-80Л», р/н НОМЕР_2 , та оснащення до вказаної техніки, достовірно знаючи про заборону ведення земельних робіт на території земельної ділянки в межах охоронних зон та насипів курганів - об`єктів культурної спадщини, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою зайняття земельної ділянки, здійснив розорювання верхнього шару ґрунту та подальше засівання зерновою культурою - пшеницею, в межах кургану № 5457 та його охоронної зони, тим самим було самовільно зайнято земельну ділянку історико- культурного призначення, площею 0,1963 га та землю сільськогосподарського призначення, що є охоронною зоною площею 0,1884 га державної форми власності.

У зв`язку з чим ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в порядку ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

В обґрунтування клопотання вказує, що він до отримання повідомлення про підозру та обвинувального акту, провів роботи спрямовані на видалення зернової культури -пшениці та відновлення ґрунту, в межах кургану № 5457 та його охоронної зони, чим припинив користування самовільно зайнятої земельної ділянки в охоронній зоні. Наголосив, що він усунув заподіяну шкоду і томувважає, що внаслідок зміни обстановки діяння втратило суспільну небезпечність.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.197-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та просив його клопотання задовольнити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та про закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 197-1 КК України не заперечував.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Обвинуваченому ОСОБА_6 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.197-1КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив нетяжкий злочин, який не є корупційним кримінальним правопорушенням, визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні. Після вчинення злочину щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та усунув заподіяну шкоду шляхом звільнення частини земельної ділянки та привів її у попередній стан.

Відповідно до ст.48 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у даному кримінальному провадженні у зв`язку із зміною обстановки, що є підставою для закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.48 КК України, ст. 285-288, 314, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, на підставі ст.48 КК України, в зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження за № 0000109 від 01.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровській області.

Суддя ОСОБА_1