Справа № 755/5347/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" травня 2023 р. м. Київ Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000913 від 08.03.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миронівка Шосткинського району Сумської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого не офіційно, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

07.03.2023 року приблизно о 23:00 ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходився за адресою періодичного місця проживання: АДРЕСА_3 , де вживали алкогольні напої. Цього ж вечора, приблизно о 23:30, до останніх прийшов ОСОБА_3 та почав вживати спиртні напої разом із ними.

Під час спільного вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 періодично виникав словесний конфлікт. В ході чергового словесного конфлікту ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вийшли на вулицю перед будинком за вищевказаною адресою для продовження з`ясування неприязних відносин наодинці.

У подальшому, 08.03.2023 року приблизно о 01:30, знаходячись на вулиці, біля будинку № 16-А по вулиці Стальського у м. Києві, між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 почалась бійка, в ході якої ОСОБА_3 повалив потерпілого ОСОБА_6 на асфальт.

У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, ОСОБА_3 , тримаючи в правій руці наявний у нього ніж, наніс один удар ОСОБА_6 в область задньої поверхні грудної клітки ліворуч по лопатковій лінії останнього.

Після чого, ОСОБА_3 викинув ножа, яким наніс вищевказане тілесне ушкодження та з місця кримінального правопорушення зник, а потерпілого ОСОБА_6 з отриманими тілесними ушкодженнями госпіталізовано до КМКЛ ШМД.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 виявлено проникаюче колото-різане поранення грудної клітки - рана на задній поверхні грудної клітки ліворуч по лопатковій лінії, з явищами гемопневмотораксу, що за критерієм небезпеки для життя відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 1 ст. 121 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачене КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що 07.03.2023 року він разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходилися за адресою місця проживання ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_3 , та вживали алкогольні напої, під час чого у нього з ОСОБА_6 виник словесний конфлікт з приводу телефону і для його вирішення 08.03.2023 року близько 01:30 вони вийшли на вулицю, між ними почалась бійка, в ході якої він повалив ОСОБА_6 на асфальт та наніс один удар ножем ОСОБА_6 в область грудної клітки ззаду. Пояснив, що його дії були умисними, однак він не хотів, щоб настали такі тяжкі наслідки для потерпілого. У лікарні потерпілий ОСОБА_6 провів приблизно 4 дні, вилікувався і зараз знаходиться в СІЗО, оскільки має проблеми з законом. На сьогодні він вибачився перед потерпілим та відшкодував частково матеріальну шкоду (дав гроші на лікування - 400 грн), вони примирилися, потерпілий до нього будь-яких претензій не має. Зокрема зазначив, що всі обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення відповідають дійсності та розуміє, що його дії були умисними. У скоєному щиро каявся, запевняв, що більше правопорушень вчиняти не буде.

У судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження, які надав прокурор, та документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, в тому числі і тих, що характеризують особу обвинуваченого. Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин. При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю та частково відшкодував матеріальну шкоду, щиро каявся у вчиненому, з потерпілим примирився; дані про його особу, зокрема: офіційно не одружений (проживає у цивільному шлюбі), на утриманні є цивільна дружина та теща, працює не офіційно (ремонт техніки); під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше не судимий; думку сторони обвинувачення, яка просила призначити обвинуваченому реальне покарання у виді позбавлення волі. Також суд враховує заяви від потерпілого від 26.04.2023 року, в яких вказано, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов подавати не буде, з приводу призначення покарання поклався на розсуд суду.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_3 є щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю та висловив щирий жаль з приводу учинених протиправних дій та частково відшкодував шкоду потерпілому (дав кошти на лікування).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69, ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 16.03.2023 року підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили. Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судових експертиз:

- № 042/1-98-2023 від 09.03.2023 року у сумі 1134 грн;

- № 042-601-2023 від 11.04.2023 року у сумі 5339 грн.

Арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2023 року на майно, яке було вилучено в результаті проведення 08.03.2023 року, особистого обшуку, затриманого в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: куртка чорного кольору з написом «Мальборо», джинси синього кольору з слідами речовини бурого кольору, ремінь чорного кольору, світло-коричневі чоботи зі слідами речовини бурого кольору - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- куртку чорного кольору з написом «Мальборо», джинси синього кольору, ремінь чорного кольору, світло-коричневі чоботи - повернути ОСОБА_3 ;

- 4 змиви речовини бурого кольору, зразок букального епітелію, змиви з правої та лівої руки, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки- знищити;

- чорну спортивну кофту «Adidas», чорну куртку «Adidas» - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1