Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 травня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000084 за апеляційними скаргами прокурора Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_11 на вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області від 05 вересня 2022 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе Село Сарненського району Рівненської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Старе Село Сарненського району Рівненської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Старе Село Сарненського району Рівненської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , кожен окремо, визнані винними та засуджені за ч.2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді 200 годин громадських робіт, та на підставі ст.ст. 49, 74 КК звільненні від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнані винними у тому, що вони 05 лютого 2017 року близько 23 год. 30 хв., перебуваючи в с.Старе Село по вул.Б.Хмельницького, Рокитнівського (нині Сарненського) району Рівненської області, неподалік магазину «Парус», на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, спричинили легкі тілесні ушкодження ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за таких обставин.

ОСОБА_6 одягнув маску та взявши дерев`яну биту, відчинив двері автомобіля «Мерседес Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , та наніс кулаком близько 20 ударів в обличчя ОСОБА_11 , після чого наніс не менше 2 ударів дерев`яною битою по голові. У той же час ОСОБА_7 , перебуваючи поряд, наніс близько 10 ударів кулаком та не менше 2 ударів дерев`яною битою в обличчя ОСОБА_11 .

При цьому, ОСОБА_5 витягнув ОСОБА_12 з цього автомобіля та наніс йому не менше 2 ударів ногами і 5 ударів дерев`яною битою по різних частинах тіла. Після цього підбіг до ОСОБА_11 , який знаходився за кермом автомобіля, та наніс не менше 2 ударів дерев`яною битою по голові від чого той знепритомнів.

В результаті вказаних дій:

потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа з наявністю крововиливу та садна на переніссі, крововилив в лівій навколоочній ділянці з переходом на ліву скроневу ділянку, крововиливи в тім`яно-скроневій ділянці голови зліва, саден на лівій щоці, в ділянці нижньої щелепи зліва, в лівій завушній ділянці, на лівому променево-зап`ястковому суглобі, забою верхньої губи з крововиливом та саднами на його фоні на слизовій оболонці верхньої губи зліва, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижній повіці правого ока з переходом на ділянку правої вилиці з садном в ділянці вилиці, крововиливів в потиличній ділянці голови посередині та справа, на волосистій частині скроневої ділянки голови справа, в тім`яній ділянці голови зліва, в потилично-скроневій ділянці зліва, на боковій поверхні грудної клітки зліва, на лівій гомілці, саден в лівій завушній ділянці, на тильній поверхні лівої кисті, в поперековій ділянці зліва, на правому передпліччі, надщерблення коронкових частин 1-го верхнього та 1-го нижнього лівих зубів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 просить вказане судове рішення скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (кожного окремо), визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК, із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На обґрунтування заявлених вимог він зазначив, що перекваліфіковуючи дії обвинувачених на ч.2 ст.125 КК, місцевим судом взято до уваги неправдиві показання свідків та обвинувачених, однак не враховано показань потерпілих і свідка ОСОБА_13 . Також вказав, що потерпілі та свідок ОСОБА_13 зазначали, що до вказаних подій неприязні стосунки були лише між ОСОБА_12 та обвинуваченими ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , усі інші свідки при допиті підтвердили, що про будь-які конфлікти між обвинуваченими та потерпілими до цих подій не чули.

На думку прокурора, призначене покарання у виді громадських робіт є надто м`яким та належним чином не вмотивованим.

Потерпілий ОСОБА_11 в апеляційній скарзі також просить скасувати це рішення суду та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (кожного окремо) визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що призначене обвинуваченим покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених через м`якість. Місцевий суд не врахував, що наявні докази у своїй сукупності свідчать про вчинення обвинуваченими з мотивів явної неповаги до суспільства саме злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК, оскільки ними застосовно дерев`яні бити, маски (балаклави)

До вказаних подій між ним та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 не існувало неприязних стосунків, це відбувались у громадському місці, поруч із сільською радою та магазином, досить тривалий проміжок часу, а тому діями обвинувачених було порушено громадський порядок і спокій односельчан.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційних скарг, думку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та їх захисника-адвоката ОСОБА_8 щодо законності оскаржуваного вироку та безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 3 цієї статті передбачає, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Однак, у своїх апеляційних скаргах ні прокурор, ні потерпілий не заявляли клопотання про повторне дослідження доказів із зазначенням підстав для такого дослідження. Не було заявлено такого клопотання і під час апеляційного розгляду.

Тому, колегія суддів приймає до уваги докази, безпосередньо досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду, не даючи їм іншої оцінки, ніж надав місцевий суд.

Так, місцевий суд, перекваліфіковуючи дії обвинувачених з ч.4 ст.296 КК на ч.2 ст.125 цього Кодексу, зазначив, що як було встановлено у ході судового розгляду, обвинувачені та потерпілі перебували у неприязних відносинах. Зокрема обстановка та обставини подій, динаміка їх розвитку свідчать про те, що поведінка обвинувачених була зумовлена особистою неприязню ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до Францевичів та прагненням помститись за події, які відбулись раніше - 13 січня 2017 року. При цьому, така поведінка обвинувачених була спрямована на конкретних осіб і не вказує на бажання обвинувачених протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Колегія суддів визнає цей висновок місцевого суду вмотивованим і таким, що ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Зокрема, при допиті у суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_12 підтвердив обставини спричинення обвинуваченими йому та його брату ОСОБА_14 тілесних ушкоджень у лютому 2017 році, зазначивши, що близько місяця до цієї події у нього був конфлікт з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 через пошкодження майна - грального автомату «боксерська груша». Факт наявності неприязних стосунків між потерпілим й обвинуваченими, та існування між ними конфліктної ситуації, також підтвердили при допиті у місцевому суді свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_17 .

Окрім того, наявність особистих неприязних відносин між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 стверджується також даними вироку Рокитнівського районного суду Рівненської області від 05 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , який був змінений ухвалою Рівненського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року в частині кваліфікації дій обвинувачених. Зокрема, зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що 13 січня 2017 року ОСОБА_18 спільно з ОСОБА_12 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 через конфлікт між ними у зв`язку з пошкодженням ігрового автомата ОСОБА_6 та звинуваченням у цих діях ОСОБА_12 .

Водночас ні в місцевому, ні в апеляційному суді стороною обвинувачення не було спростовано даних про нявність ворожнечі між сімями потерпілих та обвинувачених.

Так, згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обовязковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

На переконання колегія суддів, дії обвинувачених були зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілих і безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки злочину проти особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, - за частиною другою статті 125 КК.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи є домінування у свідомості винного мотиву явної неповаги до суспільства і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого.

Разом з тим, стороною обвинувачення не було доведено, а в ході апеляційного розгляду не було встановлено, що мотивом протиправної поведінки обвинувачених була саме неповага до суспільства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд при ухваленні цього вироку дотримався вимог як закону про кримінальну відповідальність, так і кримінального процесуального закону, а тому відсутні підстави для скасування даного вироку та задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області від 05 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_11 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3