Справа № 932/7532/23
Провадження № 1-кс/932/3047/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання власника ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтовано наступними обставинами.

Так, у провадженні СВ Маріупольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001729 від 20.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В рамках цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 було накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки «KIA» модель «Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Власник просить скасувати цей арешт, оскільки місцезнаходження автомобіля встановлено, він вилучений та перебуває на майданчику для зберігання транспортних засобів, всі необхідні слідчі дії з ним проведені. Відтак, на думку заявника, у застосуванні арешту цього майна відпала потреба.

Виходячи з викладеного, власник майна ОСОБА_3 просить скасувати арешт повністю.

В судовому засіданні власник підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання та скасування арешту.

Вислухавши учасників провадження, ознайомившись із доводами клопотання та долученими до нього документів, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Маріупольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001729 від 20.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння автомобілем, який належить гр. ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 було накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки «KIA» модель «Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий суддя відзначає, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, якої у даному випадку немає.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль вилучено у особи, яка незаконно ним заволоділа. Із цим транспортним засобом проведені всі необхідні слідчі дії, його оглянуто та розміщено на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів. Перешкод для передання автомобіля власнику не встановлено.

Зважаючи на таке, приходжу до висновку, що у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, відпала потреба, тому арешт автомобіля марки «KIA» модель «Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_3 , слід скасувати повністю.

В той же час слідчий суддя не вирішує питання про повернення автомобіля, оскільки скасування арешту на цей транспортний засіб є підставою для повернення автомобіля власнику, тому додатково вирішувати питання щодо повернення цього речового доказу не потрібно.

За таких обставин арешт, накладений з правових підстав, передбачених ч.2, 3 ст. 170 КПК України, на даному етапі кримінального провадження не виправдовує потреби досудового розслідування. Таке втручання у права та інтереси володільця майна є непропорційним, тому слідчий суддя дійшов до висновку про можливість скасування арешту майна.

Отже, клопотання належить задовольнити частково.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 2, 7, 98, 100, 174, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання власника ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року на автомобіль марки «KIA» модель «Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_3 , скасувати повністю.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ