Справа № 462/4276/23
провадження 1-кп/462/461/23
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000379 про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

встановив:

в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження № 0000379 від 26.04.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження № 0000379 у зв`язку із закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності, передбаченого ст. 49 КК України, і звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 366 КК України. Зазначив, що вину визнає повністю та просить задоволити клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечив, вважає таке підставним, так як строк, протягом якого особу може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , минув, перебіг давності за обставин, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався. Просить клопотання задовольнити.

Заслухавши доводи обвинуваченого та думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 року у справі № 735/1121/20).

Згідно обвинувального акта, 30.06.2016 року ОСОБА_4 відповідно до наказу № 1521/ос від 24.06.2016 року виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Львів» філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Рудненська, 32 (надалі підприємство), будучи відповідальним за ведення та заповнення табелів обліку використання робочого часу на підприємстві, достовірно знаючи, що табелі обліку використання робочого часу типової форми № П-5, які затверджені наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» є документами первинної облікової документації на підприємстві, які використовуються для обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати, тобто маючи прямий доступ до офіційних документів первинного бухгалтерського обліку, особисто, умисно, підробив табель обліку використання робочого часу типової форми № П-5 за червень 2016 року, шляхом внесення до відповідної графи (рядка) № 39, (стовпця) № 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 19, 22 та 23 табелю обліку використання робочого часу підприємства завідомо неправдиві відомості про перебування на роботі та відпрацювання робочих годин працівником виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Львів» філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_5 за 02.06.2016 року, 03.06.2016 року, 06.06.2016 року, 07.06.2016 року, 10.06.2016 року, 11.06.2016 року, 14.06.2016 року, 15.06.2016 року, 18.06.2016 року, 19.06.2016 року, 22.06.2016 року та 23.06.2016 року, який в подальшому особисто підписав.

Відповідно до отриманої інформації з «Державної прикордонної служби України західного регіонального управління» № 91-17228/0/15-21-Вих від 18.05.2021 року громадянин ОСОБА_5 з 24.05.2016 року по 24.06.2016 року перебував за кордоном.

Крім цього, 31.08.2016 року, ОСОБА_4 , відповідно до наказу № 1521/ос від 24.06.2016 року виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Львів» філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Рудненська, 32 (надалі підприємство), будучи відповідальним за ведення та заповнення табелів обліку використання робочого часу на підприємстві, достовірно знаючи, що табелі обліку використання робочого часу типової форми № П-5, які затверджені наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» є документами первинної облікової документації на підприємстві, які використовуються для обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати, тобто маючи прямий доступ до офіційних документів первинного бухгалтерського обліку, особисто, умисно, підробив табель обліку використання робочого часу типової форми № П-5 за серпень 2016 року, шляхом внесення до відповідної графи (рядка) № 39, (стовпця) № 9, 10, 11, 13, 14, 17, 18, 21 та 22 табелю обліку використання робочого часу підприємства завідомо неправдиві відомості про перебування на роботі та відпрацювання робочих годин працівником виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Львів» філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_5 за 01.07.2016 року, 02.07.2016 року, 05.08.2016 року, 06.08.2016 року, 09.08.2016 року, 10.08.2016 року, 13.08.2016 року, 14.08.2016 року, 17.08.2016 року та 18.08.2016 року, який в подальшому особисто підписав.

Відповідно до отриманої інформації з «Державної прикордонної служби України західного регіонального управління» № 91-17228/0/15-21-Вих від 18.05.2021 року громадянин ОСОБА_6 з 13.07.2016 року по 18.08.2016 року перебував за кордоном.

Стороною обвинувачення вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 366 КК України, тобто вчинення службового підроблення, а саме внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України (в редакції, що діяла на час скоєння злочину) є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого, в редакції ч. 1 ст. 366 КК України станом на час вчинення, передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене. Згідно обвинувального акта, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 30.06.2016 року та 31.08.2016 року.

З огляду на наведене, на час підготовчого провадження і розгляду клопотання обвинуваченого закінчився строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України щодо інкримінованого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів від прокурора на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Враховуючи наведене, зокрема те, що обвинувальний акт надійшов до суду 06.06.2023 року, тобто поза строками притягнення до кримінальної відповідальності, з моменту вчинення злочину минуло більше семи років, перебіг давності, згідно представлених прокурором доказів, притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є підставним, відтак таке слід задовольнити і звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні, запобіжні заходи відносно обвинуваченого не застосовувались, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд

постановив:

клопотання обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності.

Кримінальне провадження № 0000379 від 26.04.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1