ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/5850/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/448/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.187, ч.2 ст.162 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 23 грудня 2022 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина Украйни, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-08.02.2000 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст.215-3, ч.1 ст.145, ч.2 ст.ст.17-215-3, ст.42 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

-20.05.2004 Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.121, ч.1 ст.122, ст.70 КК України на 9 років позбавлення волі;

-06.12.2017 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст.125, ч.1 ст.ст.71, 72 КК України на 3 років 25 днів позбавлення волі,

засуджено:

-за ч.1 ст.162 КК України на 2 роки обмеження волі;

-за ч.1 ст.187 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено остаточне покарання - 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Як установив суд, 10 червня 2021 року ОСОБА_8 о 10 год., перебував на автомобільній парковці, яка знаходиться на прилеглій території «КП Харківської районної ради «Управляюча компанія району», розташованої за адресою: м.Харків вул.Гигорівське щосе, 52. Саме в той час у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на незаконне проникнення до автомобілю «Hyunday Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , що є іншим володінням особи, який належить «Комунальному підприємству Харківської районної ради «Управляюча компанія району» з корисливих мотивів, з ціллю таємного викрадення чужого майна. Надалі ОСОБА_8 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи з прямим умислом спрямованим на порушення недоторканості іншого володіння особи, який є автомобіль «Hyunday Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , діючи в супереч ст.30 Кнституції України, яка гарантує кожному громадянину право на недоторканість іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, протиправно, без добровільної згоди власника, шляхом відчинення замка багажного відділення проник до вказаного автомобіля, тим самим виконав всі дії, які вважав за необхідне, після чого, ОСОБА_8 був затриманий на місця події працівниками охорони ГШР «Барс».

ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 29 червня 2021 року, о 17 год. 15 хв., знаходячись в магазині «Мода ФОП « ОСОБА_9 », який знаходиться по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що в даному магазині займаються продажом взуття, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, яке як йому було достовірно відомо, знаходилось в приміщенні магазину, яка належить «ФОП « ОСОБА_9 », поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи. Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом здійснення розбійного нападу, знаходячись у середині приміщення, ОСОБА_8 підійшов до раніше незнайомої ОСОБА_10 , яка знаходилась за робочим місцем, де діючи відкрито умисно, з корисливих мотивів, дістав правою рукою з правої задньої кишені одягнених на ньому джинс предмет, схожий на ніж кухонно-господарського призначення, почав погрожувати ним потерпілій, направляючи колото- ріжучу частину та розмахувати ним в бік останньої. При цьому, ОСОБА_8 з метою залякування та придушення можливого опору з боку ОСОБА_10 виказав на ї адресу погрози застосування фізичного насилля, вимагаючи від неї віддати йому наявні у неї кросівки торгівельної марки «Naikos», вартістю 1150 грн. станом на 29.06.2021. У свою чергу ОСОБА_10 , реально сприймаючи погрозу своєму життю та здоров`ю, всупереч своїй волі та побоюючись за своє життя була змушена підкоритися та пішла в складське приміщення, де знаходилися кросівки. В цей час дії ОСОБА_8 були припинені сторонніми особами, які випадково зайшли до вказаного магазину та злякали останнього, після чого ОСОБА_8 вибіг за ними з магазину та в подальшому був затриманий працівниками поліції неподалік місця події.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури ставить питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням судом закону, який не підлягає застосуванню - ч.1 ст.162 КК України та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Указав, що ст.162 КК України передбачає незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи. Згідно ч.2 ст.233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи та можуть підпадати під ознаки жилого приміщення. Потерпілим від злочину, передбаченого ст.162 КК України може бути тільки фізична особа - громадянин України, іноземець або особа без громадянства. Порушення встановленого законом порядку проникнення у приміщення, яке належить на праві власності юридичній особі, не містить складу злочину, передбаченого ст.162 КК України. Відзначив, що за обставинами справи, ОСОБА_8 лише відчинив замок багажного відділення автомобіля «Hyunday Tucson», який належить Комунальному підприємству Харківської районної ради «Управляюча компанія району», тобто фізично останній до автомобіля не проникав. Крім того, згідно встановлених судом обставин злочинний умисел ОСОБА_8 був направлений на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням до автомобілю і фактично це діяння підпадає під ознаки ч.3 ст.185 КК України з урахуванням ст.15 КК України. Вважає, що з урахуванням викладеного, в діяннях ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Також вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_8 за ч.1 ст.187 КК України суд не в повній мірі врахував, що останній: вчинив тяжкий злочин за обтяжуючої покарання обставини - в стані алкогольного сп`яніння; вину не визнав; не одружений; не працює; не одноразово був засуджений, в тому числі за скоєння злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи. Наголосив, що призначене ОСОБА_8 майже мінімальне покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.

Просить кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 в частині засудження за ч.1 ст.162 КК України - закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.187 КК України - 6 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу прокурора в частині закриття кримінального провадження за ч.1 ст.162 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду щодо фактичних обставин кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.187 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Доводи апеляційної скарги першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування судом закону, який не підлягає застосуванню - ч.1 ст.162 КК України, є обґрунтованими.

Диспозицією ч.1 ст.162 КК України встановлена кримінальна відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканість житла громадян.

Як вбачається зі змісту ст.162 КК України, законодавцем встановлена кримінально-правова охорона житла та іншого володіння особи від передбачених диспозицією статті дій, проте виходячи зі змісту відповідних понять у їх кримінально-правовому значенні, предметом вказаного злочинного посягання є таке майно, що належить на праві власності чи іншому правовому титулі саме фізичним особам, а не юридичним особам.

На обмеження кола осіб, що підлягають правовому захисту згідно ст.162 КК України, вказує також назва Розділу V КК України, в межах якого розміщена зазначена норма, а саме: «Злочини проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина», у зв`язку з чим простежується відсилка до родового об`єкту злочинів, передбачених цим розділом, - права і свободи людини. Потерпілим від цього злочину може бути тільки фізична особа - громадянин України, особа без громадянства або іноземець.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, ОСОБА_8 шляхом відчинення замка багажного відділення проник до автомобіля «Hyunday Tucson», який належить Комунальному підприємству Харківської районної ради «Управляюча компанія району»,

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури про те, що порушення встановленого законом порядку проникнення до іншого володіння, яке належить на праві власності юридичній особі, не утворює склад злочину, передбачений ст.162 КК України.

Що стосується доводів першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури про невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст.187 КК України та особі обвинуваченого. внаслідок м`якості, то вони є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно до приписів ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

Як слідує із матеріалів провадження суд, приймаючи рішення про призначення обвинуваченому покарання, прийняв до уваги тяжкість вчиненого ним злочину та дані про особу останнього, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання. не одружений, не працює, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за своїм розміром є справедливим і підстав для призначення більш суворого покарання за його розміром, - не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 23 грудня 2022 року в частині засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст.162 КК України скасувати.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 в частині засудження за ч.1 ст.162 КК України - закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Виключити з резолютивної частини вироку рішення суду про призначення ОСОБА_8 покарання за правилами, передбаченими ч.1 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.187 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: