27.07.2023 Провадження по справі № 1-кп/940/86/23
Справа № 940/428/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000834 від 18.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дібрівка Тетіївського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, невійськовозобов?язаного, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, впродовж року, перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_5 фізичне та психологічне насильство, яке виразилось у нанесенні ударів, словесних образах, погрозах, приниженні, висловлюваннях нецензурними словами на її адресу та призвело до психологічних страждань останньої, а саме викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Зокрема, 13 лютого 2022 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , в ході якої шарпав її за одяг та намагався побити, чим вчинив психологічне насильство відносно неї, за що його в подальшому було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 04 березня 2022 року о 12 год. 57 хв. ОСОБА_4 за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , в ході якої кричав та висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство відносно неї, за що його в подальшому було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 04 березня 2022 року о 17 год. 33 хв. ОСОБА_4 за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , в ході якої кричав та висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та вигнав її з будинку, чим вчинив психологічне насильство відносно неї, за що його в подальшому було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 04 квітня 2022 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме: ображав її нецензурними словами та вигонив з будинку, чим порушив її спокій, за що його в подальшому було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 17.02.2023 року в обідню пору доби ОСОБА_4 за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкольного сп`яніння, вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме: ображав її нецензурними словами, погрожував застосуванням фізичного насильства та намагався побити, чим порушив її спокій.

Отже, ОСОБА_4 умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань, які супроводжувались накопиченням емоційних переживань образливості, приниженням гідності поєднані зі страхом за своє життя та знаходяться у причинно-наслідковому зв?язку з діями ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю, ствердивши обставини, зазначені у обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно, проживаючи разом із своєю дружиною ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 систематично, а саме: 13.02.2022 року, двічі протягом дня 04.03.2022 року, 04.04.2022 року, 17.02.2023 року сварився із нею, обзивав її нецензурними словами, намагався побити, вигонив з будинку, за що його неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказав суду, що, на даний час, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе належні висновки щодо недопущення в майбутньому сімейних сварок з дружиною, розкаюється у вчиненому та просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердила обставини вчиненого відносно неї ОСОБА_4 , кримінального правопорушення та вказала, що її чоловік, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчиняв відносно неї домашнє насильство, в тому числі 13.02.2022 року, двічі протягом дня 04.03.2022 року, 04.04.2022 року, 17.02.2023 року систематично з нею сварився, обзивав її нецензурними словами, виганяв її з будинку, чим завдав їй психологічних страждань. Зазначила, що, чоловік на даний час виправився, не ображає її, допомагає по господарству, вибачився за скоєне, тому вона просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення і судом з?ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз?яснивши їм положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення цілком доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 126-1 КК України передбачено, що домашнім насильством є умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст.ст. 50,65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, є пенсіонером, на спеціальних обліках не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, позицію потерпілої, яка просила не призначити обвинуваченому суворого покарання, а також обставини, що пом?якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить визнання вини, щире каяття

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі обставини по справі, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при призначенні покарання у виді позбавлення волі із застосуванням статті ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком, та поклавши на нього обов?язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційою програмою.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази, судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 373-376 Кримінального процесуального кодексу України суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість ) місяців.

Згідно ч. 1 п.п 1, 2 та ч. 3 п.п. 2,4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов?язки: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційою програмою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя : ОСОБА_1 .