Справа № 373/1794/23
Номер провадження 1-кс/373/291/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

07 вересня 2023 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі клопотання слідчого про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження,

встановив:

06 вересня 2023 року слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням і просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В обґрунтування свого клопотання посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органу досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні; знищення або схов речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обгрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений тяжкий злочин, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду. Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований, сім`ї, дітей чи інших осіб на утриманні не має, веде антисоціальний спосіб життя, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, тому в будь-який момент може змінити своє місце проживання. Також ОСОБА_4 , знаючи адреси місця проживання свідків та потерпілого, може чинити на них психологічний та фізичний тиск з метою схиляння до зміни їх показань на свою користь. На зараз не знайдено знаряддя вчинення злочину, тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може його сховати, знищити або іншим чином пошкодити. Крім того, ОСОБА_4 раніше судимий, в тому числі й за аналогічний злочин, звільнений умовно-достроково, однак на шлях виправлення не став.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити із зазначених вище підстав. Підозрюваний після вчинення дій по відношенню до потерпілого залишив його без допомоги, не повідомив про його стан ні поліцію, ні медичних працівників, що свідчить про намір ухилитися. Крім того, родичі підозрюваного вже зв`язувалися з потерпілим, що може свідчити про спробу тиску на нього. Зазначив, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам. Також вказав, що у відділені поліції № 1 відсутні електронні засоби контролю.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 підтримав подане клопотання, просить задовольнити. Зазначив, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обгрунтованою та підтверджується зібраними доказами, знаряддя злочину не знайдено, ОСОБА_4 знає місце його знаходження і, перебуваючи на волі, матиме можливість знищити його. Він раніше судимий за майже аналогічний злочин, однак на шлях виправлення не став. Крім того, намагання родичів підозрюваного спілкуватися з потерпілим дійсно може свідчити про тиск на нього.

Підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що ризики, заявлені прокурором, не доведені, він після звільнення з місць позбавлення волі проживав у селі. Займався домашнім господарством. Нікуди не буде тікати чи на когось впливати, бо розуміє, що це тільки обтяжить його становище. Взагалі не пам`ятає конфлікту із ОСОБА_7 . Умисно ніяких ударів не наносив. Його ріднею було оплачено лікування потерпілому, ніякого тиску не чинилося. Просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 вважає клопотання не обгрунтованим, заявлені ризики недоведеними. Рідня підозрюваного хотіли тільки відшкодувати потерпілому шкоду. Вважає, що до ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, обвинуваченого та його захисника, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На виконання вищезазначених норм КПК України встановлено наступне.

Як вбачається із рапорту оперативного чергового, витягу із ЄРДР 03 вересня 2023 року близько 20 години ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік домоволодіння по АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_7 наніс останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, субдуральної гематоми, перелому п`ятого пальця правої кисті та множинні садна, відомості про що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України. Кримінальному провадженню було присвоєно № 0000408.

04 вересня 2023 року об 11 год. 45 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

04 вересня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КПК України.

Крім того, слідчими допитано потерпілого, відібрано біологічні зразки підозрюваного для проведення необхідних експертиз; допитано свідків.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, не оцінюючи належність та допустимість доданих до клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів, вважаю, що стороною обвинувачення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України надані достатні на даній стадії процесу докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Також вважаю, що доведені обставини, передбачені п. 2 ч. 1 статті 194 КПК України, та обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Санкція частини 1 ст. 121 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Доводи прокурора дають підстави вважати, що підозрюваний може вчиняти в подальшому дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для нього наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений особливо тяжкий злочин, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

ОСОБА_4 раніше судимий, в тому числі й за аналогічний злочин, судимість не знята та непогашена. Знаряддя злочину не відшукане.

Щодо ризику впливу на потерпілого та свідків, слід зазначити наступне. ЄСПЛ в своєму Рішенні в справі «Летельє проти Франції» зазначив, що «Суд визнає, що реальна небезпека вчинення тиску на свідків могла таки бути на початку цієї справи, але вважає, що з часом вона значно зменшилася і в решті зникла зовсім». В даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, а з врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження, в тому числі й допиту свідків, вважаю, що ризик впливу на них наявний. Крім того, у даній справі ЄСПЛ також вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Такий запобіжний захід, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, незважаючи на запроваджений воєнний стан, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від слідства чи суду.

При цьому, суд враховує сімейний стан підозрюваного, відсутність у нього неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні, непрацевлаштованість.

Таким чином, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

В силу п. 5 ч. 2 ст. 183 цього Кодексу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк від 5 до 8 років.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню,.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи вищевикладене, згідно ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 197, 199, 309, 395 КПК України

ухвалив:

Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто з 11 год. 45 хв. 04 вересня 2023 року по 11 год. 44 хв. 03 листопада 2023 року включно, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Управління Державної пенітенціарної служби України.

В задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя (підпис ) ОСОБА_1