Єдиний унікальний номер 448/1002/23
Провадження № 1-кп/448/191/23
В И Р О К

Іменем України

06.07.2023 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000117 від 21 квітня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 1 статті 201 КК України,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

його захисник-адвокат ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа:

Судом визнано доведеним, що у 2012 році (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 , перебуваючи в гостях у родичів в Республіці Польща, в одній із компаній познайомився із особою на ім`я ОСОБА_7 , обмінявшись при цьому з ним номерами телефонів.

У подальшому, у період з 2012 по 2023 рік ОСОБА_3 та особа на ім`я ОСОБА_7 періодично спілкувались між собою по телефону за допомогою меседжера «Telegram» на різні теми. Так, у ході спілкування ОСОБА_3 стало відомо, що ОСОБА_7 почав цікавитися та колекціонувати старовинні речі та предмети.

18.04.2023 року особа на ім`я ОСОБА_7 за допомогою меседжера «Telegram» (номер мобільного телефону НОМЕР_1 ) зв`язалась із ОСОБА_3 (номер мобільного телефону НОМЕР_2 ) та запропонувала останньому приїхати до нього погостювати в Республіку Польща, а також підлікувати здоров`я, оскільки ОСОБА_3 хворіє на цукровий діабет.

Крім того, у ході вказаного спілкування ОСОБА_7 попросив ОСОБА_3 , у разі якщо той погодиться приїхати, привезти йому з України старовинну ікону, яку попередньо потрібно буде забрати в м.Ірпіні у знайомого ОСОБА_7 . На вказану пропозицію ОСОБА_3 погодився.

27.04.2023 року ОСОБА_3 зв`язався із ОСОБА_7 за раніше вказаним номером телефону за допомогою меседжера «Telegram» та повідомив, що планує найближчими днями їхати до себе на дачу у Бучанському районі Київській області і буде проїздом через м.Буча, у зв`язку з чим може забрати ікону.

29.04.2023 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 , за попередньою домовленістю із особою на ім`я ОСОБА_7 , прибув до входу в магазин «Новус» у м.Буча по вул. Пушкінській, де до нього підійшов невідомий йому молодий чоловік, та впевнившись що то він, передав йому чорний пакет із іконою всередині.

01.05.2023 року, повернувшись з дачі у м.Київ, у ході спілкування за допомогою меседжера «Telegram» ОСОБА_3 (номер мобільного телефону НОМЕР_2 ), перебуваючи у себе вдома (АДРЕСА_1), надіслав особі на ім`я ОСОБА_7 (номер мобільного телефону НОМЕР_1 ) фото вказаної ікони. Тоді ж, ОСОБА_3 повідомив, що 4 травня планує поїздку в Республіку Польща і привезе вказану ікону ОСОБА_7.

03.05.2023 року ОСОБА_3 , діючи умисно, перебуваючи у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1, усвідомлюючи та достеменно розуміючи, що ікона, яку попросила його перевезти з України в Республіку Польща особа на ім`я ОСОБА_7 , має культурну цінність, з метою приховування від митного контролю та унеможливлення виявлення вказаної ікони контролюючими органами при її переміщенні через митний кордон України, особисто помістив ікону у чорний пакет та поклав на дно сумки, при цьому зверху приховав своїми особистими речами - верхнім одягом та білизною.

Того ж дня, ввечері ОСОБА_3 , продовжуючи виконання свого злочинного умислу, направленого на контрабанду культурних цінностей, прибув на Центральний залізничний вокзал у м.Києві та нічним потягом сполученням Київ-Львів вирушив у м.Львів.

З самого ранку 04.05.2023 року ОСОБА_3 дістався до залізничного вокзалу у м.Львові, де пересів на маршрутний автобус до м.Мостиська Львівської області, а звідти вже на таксі виїхав у міжнародний пункт пропуску «Шегині-Медика».

04.05.2023 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_3 на таксі дістався у с.Шегині Яворівського району Львівської області для перетину митного кордону з України в Республіка Польща.

04.05.2023 року о 14 год. 05 хв. ОСОБА_3 , який рухався у напрямку вихід з України в Республіку Польща у пішому порядку, прибув у зону митного контролю МП «Мостиська» Львівської митниці.

Цього ж дня, у зоні митного контролю на території митного поста «Мостиська» за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Шегині, під час проходження митного контролю громадянином України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у дорожній валізі, яку він перевозив з собою, виявлено та вилучено ікону, яка знаходились у чорному пакеті на дні сумки, прихована під особистими речами - верхнім одягом та білизною, таким чином була прихована від митного контролю.

Згідно з висновком експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/124-23/5664-МЗ від 24.05.2023 року, зазначена ікона, вилучена під час митного огляду від 04.05.2023, є Іконою «Володимирської Божої Матері» XVIII ст., та належить до культурних цінностей, що мають історичне, художнє, етнографічне та наукове значення.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.201 КК України - закінчений замах на вчинення контрабанди культурних цінностей, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання:

08.06.2023 року між прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншої сторони, у присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 15 - частини 1 статті 201 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні.

Також, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують покарання - повне визнання винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, сторони узгодили про призначення ОСОБА_3 , покарання - штраф у розмірі п`яти тисяч двісті дев`яносто п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 90 015 грн.

ІІІ. Мотивами, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується:

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди.

Наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , - адвокат ОСОБА_6 , просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 08.06.2023 року.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 08.06.2023 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 26 КПУК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , - є тяжким злочином.

Свою винуватість у вчинені вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнав беззастережно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 08.06.2023 року між прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , у присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

ІV. Інші рішення, щодо процесуальних питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку:

Цивільний позов по вищевказаному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.96-1, 96-2, 100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до положень ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь Держави.

Враховуючи те, що під час досудового розслідування запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходили, а тому підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000117, укладену 08 червня 2023 року між прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 - частиною першою статті 201 КК України, призначивши йому покарання, враховуючи положення статті 69 КК України, - штраф у розмірі п`яти тисяч двісті дев`яносто п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 90 (дев`яносто тисяч) гривень 15 копійок.

Речовий доказ: річ - предмет схожий на ікону, що була вилучена під час огляду місця події на території митного поста «Мостиська» Львівської митниці за адресою: с.Шегині, Яворівського району Львівської області - в порядку спецконфіскації конфіскувати у власність Держави.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Redmi 9А», синього кольору, із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером: НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта за експертним висновком №СЕ-19/124-23/5664-МЗ від 24.05.2023 року на суму 3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривні стягнути з ОСОБА_3 , в користь Держави.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Суддя ОСОБА_1