УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000625 від 28.08.2018 року, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч.ч.1,2 ст.190 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ :

За обставинами, викладеними в клопотанні слідчого, 27 серпня 2018 року до Володимир-Волинського ВП надійшла ухвала із Володимир-Волинського міського суду щодо внесення відомостей у ЄРДР за фактом шахрайських дій вчинених групою осіб, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відносно ОСОБА_7 , котрі полягали у позбавленні права власності останнього на житловий будинок, який ОСОБА_7 придбав за власні кошти.

28 серпня 2018 року за даним фактом СВ Володимир-Волинського відділу поліції ГУ НП у Волинський області було розпочате кримінальне провадження №0000625 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

18 грудня 2018 року до Володимир-Волинського ВП надійшла ухвала із Володимир-Волинського міського суду щодо внесення відомостей у ЄРДР за фактом шахрайських дій вчинених ОСОБА_8 відносно ОСОБА_7 , котрі полягали у позбавленні права власності останнього на квартиру, яку ОСОБА_7 придбав за власні кошти. ПІБ, дата народження особи, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї:

19 грудня 2018 року за даним фактом СВ Володимир-Волинського відділу поліції ГУ НП у Волинський області відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.190 КК України також буди внесені до ЄРДР.

На даний час у провадженні слідчого відділення Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області знаходяться матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000625 від 11.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 та ч. 2 ст.190 КК України.

22 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні було винесено постанову про визнання речовим доказом домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказане домоволодіння відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, являється об`єктом кримінально протиправних дій.

До слідчого відділення надійшла ухвала Володимир-Волинського міського суду від 12 липня 2023 року про зобов`язання звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 з метою збереження речового доказу, забезпечення можливості в подальшому пред`явлення цивільного позову для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, та з метою збереження речового доказу, а саме домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечення можливості в подальшому пред`явлення цивільного позову для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий просить накласти арешт на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником котрого є ОСОБА_5 , заборонивши відчуження та розпорядження даним майном.

У судове засідання слідчий не зявився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі та просив його задвольнити з наведених у клопотанні підстав.

У судове засідання власник майна ОСОБА_5 не з`явилася, подала заяву прор відкладення розгляду даного клопотання.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення.

Як вбачається з витягу з ЄРДР 0000625 від 28.08.2018, розпочатого за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ч. 2 ст.190 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 було вчинено шахрайські дії, котрі полягали позбавленні права власності останнього на житловий будинок, який ОСОБА_7 придбав за власні кошти.

22 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні було винесено постанову про визнання речовим доказом домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказане домоволодіння відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, являється об`єктом кримінально протиправних дій.

З ухвали слідчого судді від 12 липня 2023 року вбачається, що ухвалено зобовязати слідчого у даному кримінальному провадженні звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктами 1 та 4 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою забезпечення збереження речових доказів та унеможливлення подальшого його відчуження, достатності підстав вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тому клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на майно.

Керуючись ст.ст. 170-173, 373 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , заборонивши відчуження та розпорядження даним майном.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження . Слідчі( процесуальні ) дії , в тому числі із використанням арештованого майна проводяться у розумні строки .

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_9