Справа № 645/2688/23
Провадження № 1-кс/645/904/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000811 від 20 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

Прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому просить накласти арешт на нерухоме майно, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код платника податків: НОМЕР_1 ), а саме: - земельну ділянку площею 0,12 гектара, яка розташована за адресою: Харківська область, Зміївський район, селищна рада Борівська (кадастровий номер :02:000:0756; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 217); - двокімнатну квартиру загальною площею 59,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (номер відомостей про речове право: 26837153).

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ відділу поліції № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000811 від 20.06.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту психотропних речовин, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановленому місці та у невстановлений період часу, але не пізніше 13:00 години 20 червня 2023 року, дізнався через месенджер «Телеграм» у невстановленої (невстановлених) під час досудового розслідування особи (осіб) місце зберігання психотропних речовин «PVP», обіг яких заборонено. Надалі він не пізніше 13:00 години 20.06.2023 року направився до місця зберігання вказаної психотропної речовини, а саме до пустиря, розташованого неподалік зупинки громадського транспорту «Основа» в місті Харкові. Приїхавши за вказаною адресою ОСОБА_4 зі схованки в землі забрав пакунок всередині якого знаходилася невстановлена кількість, но не менше 22, поліетиленових згортків з порошкоподібною речовиною білого кольору. Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети щодо незаконного придбання з метою збуту психотропної речовини.

У подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання з метою збуту психотропних речовин, помістив пакунок з ними до кишені одягнених на ньому штанів, тим самим став їх зберігати при собі та разом із даним пакунком пішов у своїх справах. В подальшому 20.06.2023 приблизно о 16 годині 56 хвилин протиправні злочинні дії ОСОБА_4 , пов`язані з незаконним придбанням та зберіганням психотропних речовин з метою збуту, були припинені на законних підставах співробітниками УПП в Харківській області ДПП за адресою: м. Харків, вулиця Ощепкова, 16. Так, 20.06.2023 в період часу з 18:40 до 20:21 години в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , проведеного під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, було виявлено та вилучено 22 розфасованих полімерних згортків, всередині яких знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, яка зі слів ОСОБА_4 є психотропною речовиною «PVP». Таким чином, ОСОБА_4 у зазначений вище період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети щодо незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах. 20.06.2023 у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та 21.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин у великому розмірі.

Причетність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України в ході якого під час особистого обшуку ОСОБА_4 виявлено та вилучено полімерний пакет прозорого кольору, обгорнутий плівкою всередині якого мається порошкоподібна речовина білого кольору запакована до сейф пакету 7099016 (вилучено з правого карману штанів одягнутих на ОСОБА_4 ); мобільний телефон ТМ Xiaomi в силіконовому чохлі червоного кольору імей 1 НОМЕР_2 , імей 2 НОМЕР_3 (вилучений з сумки синього кольору, одягнутої на ОСОБА_4 ) запаковано в паперовий конверт; полімерний пакет прозорого кольору всередині якого мається 18 прозорих полімерних пакетів обгорнуті ізоляційною стрічкою синього кольору всередині яких мається порошкоподібна речовина білого кольору та 3 полімерні пакети прозорого кольору, обгорнуті прозорою плівкою всередині якого мається порошкоподібна речовина білого кольору запаковано в сейф пакет №1592276 (вилучено з бічного карману сумки синього кольору, одягнутої на ОСОБА_4 ); 2 чеки з Ощадбанку від 19.06.2023 та 20.06.2023 (вилучені з сумки чорного кольору) запаковано в паперовий конверт; банківська картка Ощадбанк № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , банківська картка Ощадбанк № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 , картка реквізитів для проведення операції поповнення карткового рахунку на 1 арк, банківська карта Ощадбанка НОМЕР_6 запаковані в паперовий конверти (вилучені з сумки чорного кольору); мобільний телефон ZTE в корпусі чорного кольору імей 1 НОМЕР_7 , моб. тел. НОМЕР_8 запакований в паперовий конверт (вилучений з сумки чорного кольору); сумка чорного кольору запакована в сейф пакет SUD 4022718;

- допитом підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого він зізнається у тому, що збував психотропну речовину «PVP», шляхом розкладення його у вигляді закладок по території міста Харкова та в подальшому отримував за це грошову винагороду;

- допитами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час яких останні повідомили, що 20.06.2023 року приблизно о 18:30 годині вони проходили повз ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області по особистим справам. В цей момент їх попросили бути присутніми в якості понятих під час затримання особи, яка причетна до розповсюдження наркотичних речовин. В подальшому в кабінеті у слідчого знаходився чоловік який представився як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив всім присутнім, що він працює закладчиком, тобто заробляє на життя шляхом розповсюдження психотропних речовин. Під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього було виявлено та вилучено 22 полімерні пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, мобільний телефон ТМ «Ксіомі», мобільний телефон «ZTE» 2 чеки, 3 банківські картки та сумку синього кольору в якій перебували всі ці речі. На питання слідчого, що це за речі затриманий пояснив, що 22 полімерні згортки з речовиною білого кольору всередині це психотропний засіб PVP, який він придбав для подальшого збуту шляхом залишення закладок та отримання після цього грошової винагороди за свої дії. Крім того, останній пояснив, що після того як він робив закладки він фотографував дані місця на телефон «Ксіомі» з метою підтвердження факту виконання ним його роботи. За те що він робив закладки з психотропною речовиною на вилучені картки йому приходили грошові кошти.

- допитом свідка ОСОБА_10 під час якого останній повідомив, що він працює на посаді інспектора УПП в Харківській області ДПП. 20.06.2023 він перебував на добовому чергуванні в складі екіпажу №4052 та приблизно о 16:30 годині під час патрулювання за адресою: м. Харків, вулиця Ощепкова, 16 помітив підозрілого чоловіка, який своєю поведінкою давав підстави вважати, що він причетний до вчинення злочину чи готується до нього так як даний чоловік, побачивши службовий автомобіль почав нервувати, поводити себе збуджено та різко почав намагатися змінити напрямок свого руху. З метою перевірки даної особи в порядку ст. 32 ЗУ «Про Національну поліції» патрульний підійшов до чоловіка, представився йому, продемонструвавши при цьому службове посвідчення. Після цього запитав у чоловіка його анкетні дані та поцікавився в нього чи має він при собі заборонені в обігу речовини. На дане питання чоловік повідомив, що його звати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зазначив, що він щойно робив «закладку» в якій знаходиться психотропна речовина «PVP».

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 339646496 від 19.07.2023 підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належать:

1. Земельна ділянка площею 0,12 гектара розташована за адресою: Харківська область, Зміївський район, селищна рада Борівська (кадастровий номер :02:000:0756; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 217);

2. Двокімнатна квартира загальною площею 59,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (номер відомостей про речове право: 26837153).

Прокурор вказував, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що щодо підозрюваного ОСОБА_4 здійснюється провадження та відповідно до КК України суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, а тому необхідно накласти арешт на майно належне ОСОБА_11 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені вище.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечували, посилаючись на його не обґрунтованість та просили відмовити в його задоволенні.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали приходить до висновку про його часткове задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, у провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000811 від 20 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

21.06.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав н нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 342297903 від 10.08.2023 року ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,12 га, що розташована за адресою: Харківська область, Зміївський район, селищна рада Борівська (кадастровий номер :02:000:0756; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 217).

Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав н нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 342298666 від 10.08.2023 року двокімнатна квартира, загальною площею 59.1 кв.м., житловою площею 30.4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 17) з 24.07.2023 року на праві власності належить ОСОБА_12 .

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їхнє застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а саме - можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що прокурором доведено існування таких обставин, а тому, клопотання прокурора відповідає вищезазначеним нормам закону і підлягає частковому задоволенню. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Існують ризики того, що у разі не накладення арешту можливо відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

За наведених вище обставин, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора, а тому, його клопотання в частині задоволення клопотання про накладення арешту на нерухоме майно, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код платника податків: НОМЕР_1 ), а саме - земельну ділянку площею 0,12 гектара, яка розташована за адресою: Харківська область, Зміївський район, селищна рада Борівська (кадастровий номер :02:000:0756; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 217) підлягає задоволенню.

Суд також враховує, що цей захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим. Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.

Між тим, слід зауважити, що у судовому засіданні встановлено, що двокімнатна квартира, загальною площею 59.1 кв.м., житловою площею 30.4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 17) на момент розгляду клопотання не належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав н нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 342298666 від 10.08.2023 року, а тому в задоволенні цієї частини клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код платника податків: НОМЕР_1 ), а саме - - земельну ділянку площею 0,12 гектара, яка розташована за адресою: Харківська область, Зміївський район, селищна рада Борівська (кадастровий номер :02:000:0756; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 217).

В іншій частині клопотання - відмовити

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 11.08.2023 року.

Слідчий суддя