Справа № 638/5220/23
Провадження № 1-кс/638/1039/23
УХВАЛА

Іменем України

01 червня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612 від 07.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,-

встановив:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612 від 07.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що в вересні 2023 року, більш точну дату не встановлено, невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , таємно, в умовах збройного конфлікту на території України, здійснила крадіжку побутової техніки, будівельних матеріалів, чим спричинила матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється.

На підставі ст. 214, 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукування предметів, знарядь та інших речових доказів, а також фактичних відомостей щодо вищезазначених протиправних дій, 30.05.2023 року старшим слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 здійснено огляд за адресою: АДРЕСА_2 , за участю учасника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 (моб. тел.: НОМЕР_1 ), в ході якого було виявлено та вилучено: смеситель кухонний ТМ «Impresse», виконаного з металу латуні, який було належним чином упаковано до картонної коробки, опечатано, скріплено биркою з підписами учасників.

30.05.2023 вищевказану річ було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000612 від 07.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В ході розслідування встановлено, що власником смесителя кухонного ТМ «Impresse», виконаного з металу латуні, який було належним чином упаковано до картонної коробки, опечатано, скріплено биркою з підписами учасників, є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_4 (моб. тел.: НОМЕР_2 ). В ході розслідування, документально встановити інших осіб, які могли бути власником (-ами) вказаного кухонного смесителя, не представилось можливим, у зв`язку з відсутністю ідентифікуючих ознак зазначеного майна, та відсутністю реагування з боку третіх осіб, які могли бути дійсними власниками майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання просив задовольнити.

Суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вважає доводи переконливими, а клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1, 2 статті 170 КПК України, арештом майна, зокрема, є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи , щодо якої здійснюється кримінальне провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якого накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та(або) зберегли на собі його сліди; 2)призначалися(використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Відповідно до ст. ст. 168, ч. 2, ст. 236, ст. 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або третіх осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його прокурором, майно, на яке він просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що незастосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612 від 07.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене у ході огляду 30.05.2023 року старшим слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна, 103, за участю учасника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 (моб. тел.: НОМЕР_1 ), а саме: смеситель кухонний ТМ «Impresse», виконаного з металу латуні, який було належним чином упаковано до картонної коробки, опечатано, скріплено биркою з підписами учасників, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_4 (моб. тел.: НОМЕР_2 ), однак в ході розслідування, документально встановити інших осіб, які могли бути власником (-ами) вказаної банківської карти, не представилось можливим, у зв`язку з відсутністю ідентифікуючих ознак зазначеного майна, та відсутністю реагування з боку третіх осіб, які могли бути дійсними власниками майна, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження усіма особами, із подальшим зберіганням майна, відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про арешт майна не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя