Справа № 548/2081/22
Провадження №1-кп/548/75/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000151 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, військовослужбовця, не одруженого, такого, що утриманців не має, інвалідності не має, раніше судимого:

- 22.01.2014 вироком Хорольського районного суду Потавської області за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком та випробуванням на 2 роки;

- 11.11.2015 вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч.3, 71 КК України остаточно до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці. Знятий з обліку 04.03.2019 по відбуттю покарання;

- 02.09.2022 вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 850 грн на користь держави (зазначається як такий, що перериває строк погашення попередніх судимостей),

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 10.06.2022 близько 22 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території двору ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар долонею руки в обличчя після чого потерпілий впав на траву, в подальшому обвинувачений ОСОБА_4 наніс один удар ногою у взутті по голові потерпілого ОСОБА_9 , в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку зі зміщенням серединних структур вправо, саден обличчя, підшкірних крововиливів м`яких тканин обиччя та грудної кістки, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що прийшов додому у відпустку із зони бойових дій, 10.06.2022 в АДРЕСА_2 перебував у гостях у ОСОБА_10 , де із господарем подвір`я та потерпілим ОСОБА_9 вживали спиртне. Потім у нього із потерпілим виник конфлікт, в ході якого він вдарив потерпілого долонею, після чого той впав, а потім вдарив його правою ногою взутою у взуття в голову, після чого власник господарства допоміг потерпілому підвестися, вивів його за ворота і той пішов додому. У вчиненому розкаявся. Вказав, що шкодує про вчинене, та просить пробачення у близьких потерпілого. Вказав, що буде відшкодовувати потерпілій як моральну, так і матеріальну шкоду. Просив суворо не карати, так як він є військовослужбовцем і на даний час на Бахмутському напрямку воює в складі Збройних Сил України.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що безпосереднім свідком побиття брата обвинуваченим не була. Проте брат 10.06.2022 прийшов додому і сказав їй, що його побив ОСОБА_11 . Стан брата з кожним днем ставав все гірше і гірше, поки він не впав у кому. Потім його відвезли в лікарню, де йому зробили операцію. Брат з коми так і не вийшов та помер вдома ІНФОРМАЦІЯ_2 . Уточнений позов підтримала повністю проосила його задовольнити. Вказала, що не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, з огляду на те, що на даний час він воює в складі Збройних сил України.

Виходячи з того, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому як обвинувачений та його захисник, потерпіла та її представник, так і прокурор вважали недоцільним дослідження судом усіх доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин, після роз`яснень цьому обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 10.06.2022 близько 22 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на порозі будинку ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 удар ногою в область голови, в результаті чого потерпілому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття та сприяння розслідуванню кримінальної справи.

Згідно п. 4 Постанови ПВСУ від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Тому, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, на ряду із зазначеною в обвинувальному акті - рецидив злочинів, суд визнає вчинення злочину в стані алкоголього сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, з урахуванням наявних по справі пом`якшуючих покарання обставин та даних про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, бере безпосередню участь у відбитті збройного нападу російської федерації на Бахмутському напрямку, з урахуванням позиції потерпілої, який просила не позбавляти обвинуваченого волі, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі та застосувати до обвинуваченого дію ст. 75 КК України, звільнивши його від покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішуючи справу в частині заявленого потерпілою ОСОБА_6 цивільного позову, суд бере до уваги наступне.

Так, потерпілою ОСОБА_6 по справі заявлено цивільний позов про відшкодування завданих кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди, який вона уточнила шляхом подачі суду заяви про зменшення позовних вимог та просила стягнути із відповідача - обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 30040 грн. 86 коп. та моральну шкоду в сумі 150 000 грн.

Позивач зазначає, що нею було понесено витрати на лікування внаслідок завдання обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень.

На обґрунтування моральної шкоди цивільний позивач зазначає, що у зв`язку з учиненим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, її брат помер, тому вона перебувала в емоційному стресі, їй було завдано душевних страждань, порушений звичний спосіб її життя, що негативно вплинуло на стан здоров`я потерпілої.

При судовому розгляді позивач та її представник підтримали зменшені позовні вимоги, просили задовольнити їх повністю та стягнути з обвинуваченого матеріальну та моральну шкоду, завдані кримінальним правопорушенням.

Обвинувачений та його захисник уточнений позивачкою цивільний позов визнали, просили його задовольнити.

Розглянувши цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про повне задоволення уточнених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 здійснювала лікування брата ОСОБА_9 та здійснила його поховання, на що нею було витрачено 30040 грн 86 коп, що підтверджується відповідними чеками, а тому ці кошти, як матеріальні збитки, підлягають стягенню з обвинуваченого на користь потерпілої.

Крім цього, судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 протягом тривалого лікування брата та догяду за ним в перод того, як він перебував в комі та в подальшому у зв`язку з його смертю, зазнала моральної шкоди, з урахуванням характеру негативних наслідків, викликаних діями обвинуваченого, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, а також зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану потерпілої, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає необхідним заявлений в уточненій заяві розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 150 000 задовольнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 у період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 30040 (тридцять тисяч сорок) грн 86 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 150000 (сто п`ятдесят тисяч) грн в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої злочином, а всього 180040 (сто вісімдесят тисяч сорок ) грн 86 коп.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Повний текст вироку виготовлено 05.05.2023.

Головуючий