Справа № 303/5720/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/187/23 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційні скарги прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2023 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Харкова, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого, як переміщена особа в АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Харківської області, Куп`янського району, смт. Ківшарівка, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , тимчасово проживаючого, як переміщена особа в АДРЕСА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

встановила:

вироком суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Строк покарання обвинуваченим ухвалено рахувати з дня їхнього затримання 26 травня 2022 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, обвинуваченим зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 27.05.2022 року.

Запобіжний захід обвинуваченим у виді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку у законну силу.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 14 травня 2022 року, близько 14 години 00 хвилин за попередньою змовою з ОСОБА_9 діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою відкритого викрадення чужого майна, знаючи що відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, знаходились біля будинку № 2 по вул. П. Дорошенка, в м. Мукачеві, де помітили потерпілу ОСОБА_11 , яка мала на шиї золотий ланцюг, і в цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна потерпілого.

Переслідуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_9 , згідно попередньої домовленості, на вчинення злочину, будучи біля краю будинку № 2 по вул. П. Дорошенка в м. Мукачеві, залишився спостерігати за прилеглою до місця вчинення злочину територією та своєчасного інформування про появу випадкових перехожих чи транспортних засобів, забезпечуючи можливість безперешкодного здійснення відкритого викрадення чужого майна, прихованості дій ОСОБА_8 а також з метою створення умов для безперешкодного залишення місця злочину після викрадення майна.

Тим часом, ОСОБА_8 , переслідуючи єдиний злочинний умисел з ОСОБА_9 на відкрите викрадення чужого майна потерпілого, підійшов з переду до потерпілої ОСОБА_11 , та обмежуючись прикладенням певних зусиль лише безпосередньо для вилучення майна, застосовуючи так заний «ривок», зірвав з її шиї частину золотого ланцюга, вагою 3,7 грам, вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи становить 4 029 гривень 30 копійок, після чого з викраденою частиною золотого ланцюга, побіг у напрямку будинку АДРЕСА_5 , де разом з ОСОБА_9 залишили місце вчинення злочину.

Вказаними злочинним діями ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 завдали потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 4 029 гривень 30 копійок.

Крім цього, 16 травня 2022 року, близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, знаючи що відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, перебуваючи біля автобусної зупинки по вул. І. Зріні, в м. Мукачево, навпроти будинку №114 відкрито викрали чуже майно (грабіж), поєднаний з насильством відносно потерпілого ОСОБА_12 , яка мала на шиї золотий ланцюг..

Так, ОСОБА_9 , згідно попередньої домовленості на відкрите викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного із насильством, що не є небезпечним для здоров`я особи, з правої сторони біля автобусної зупинки, залишився спостерігати за прилеглою до місця вчинення злочину, територією та своєчасного інформування про появу випадкових перехожих чи транспортних засобів, забезпечуючи можливість безперешкодного здійснення злочину, прихованості дій ОСОБА_8 а також з метою створення умов для безперешкодного залишення місця злочину після викрадення майна.

Тим часом, ОСОБА_8 , переслідуючи єдиний злочинний умисел з ОСОБА_9 , підійшов із заду до потерпілої ОСОБА_12 , та обмежуючись прикладенням певних зусиль лише безпосередньо для вилучення майна, застосовуючи так заний «ривок», зірвав з її шиї золотий ланцюг, вагою 12,6 грам, вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи становить 13 721 гривень 40 копійок, після чого з викраденим золотим ланцюгом, почав втікати у напрямку будинку № 27 по вул. Молодіжна в м. Мукачеві.

В цей час, ОСОБА_9 дочекавшись ОСОБА_8 почав тікати, разом з ними із місця вчинення злочину.

Вказаними злочинним діями ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 завдали потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 13 721 гривень 40 копійок.

Крім цього, 26 травня 2022 року, близько 15 години 20 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 попередньо, знаходячись за адресою АДРЕСА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи що відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, переслідуючи єдиний злочинний умисел, вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Так, ОСОБА_8 переслідуючи єдиний злочинний умисел, підійшовши з переду до потерпілої ОСОБА_13 , де зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюг, вагою 6,4 грам, вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи становить 7462 гривень 08 копійок, після чого ОСОБА_9 підійшов до потерпілої ОСОБА_13 з правої сторони, та обмежуючись прикладенням певних зусиль лише безпосередньо для вилучення майна, застосовуючи так заний «ривок», зірвав з правої руки потерпілої золотий браслет, вагою 1,9 грам, вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи становить 2215 гривень 31 копійок , чим саме своїми діями спричинили потерпілій фізичного болю, після чого з місця злочину втекли у невідомому напрямку.

Своїми злочинним діями ОСОБА_9 та ОСОБА_8 завдали потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 9677 гривень 39 копійок.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор покликається на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особам обвинувачених внаслідок м`якості, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає призначене покарання обвинуваченим явно несправедливим та недостатнім для їхнього виправлення та попередження вчинення ними новий злочинів.

Захисник ОСОБА_7 у апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду змінити та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

В мотивах апеляційної скарги захисник зазначає, що суд першої інстанції не врахував визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та відшкодування ним шкоди. Звертає увагу на тому, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, має постійне місце проживання, має цивільну дружину, а також на утриманні малолітнього сина, батька інваліда другої групи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги захисника, обвинувачених та їхніх захисників, які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а у задоволенні апеляційної скарги захисника - відмовити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційних скаргах не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, корисливий мотив протиправних дій, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, має статус внутрішньопереміщеної особи, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні та вихованні одну малолітню дитину, на обліку психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, у центрі зайнятості, як безробітний не значиться, за місцем колишньої роботи характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, визнання вини, відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, корисливий мотив протиправних дій, особу обвинуваченого, який не судимий, не працює, має статус внутрішньопереміщеної особи, не одружений, на обліку психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, у центрі зайнятості, як безробітний не значиться, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, визнання вини, відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Поряд з цим, на думку колегії суддів, враховуючи вищевказані обставини, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про можливість призначення більш м`якого покарання обвинуваченим, ніж передбачено санкцією статті, відповідно до ст. 69 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

При визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК, згідно з якими підстави, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають знаходитися у зв`язку з метою злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час та після його вчинення, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного. Суд, застосовуючи положення ст. 69 КК при призначенні покарання, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що його пом`якшують, а й обґрунтувати яким чином такі обставини істотно знизили чи мали би знизити ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Поряд з цим, суд першої інстанції жодним чином не мотивував, яким чином враховані ним обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини, щире каяття та відшкодування шкоди істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими злочину.

Крім того, відсутність попередніх судимостей у обвинувачених, перебування у шлюбі, позитивні характеристики з місця роботи, відсутність на обліку у лікарів психіатра та нарколога, наявність на утриманні дитини, є обставинами, які характеризують особи обвинувачених до вчинення злочину, а тому на думку колегії суддів, не можуть знижувати ступінь його тяжкості.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з призначенням покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України є безпідставним та за своїм розміром - явно несправедливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведені обставини, вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2023 року, підлягає скасуванню в частині призначеного покарання за безпідставністю призначення обвинуваченим більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, а відтак у зв`язку з неможливістю звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 колегія суддів враховує, що обвинувачені вчинили три епізоди відкритого викрадення чужого майна (грабежу), які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, з корисливих мотивів, предметом злочинного посягання яких були вироби із золота, а потерпілими жінки.

Зазначені епізоди вчинені за попередньою змовою групою осіб з розподілом ролей кожного обвинуваченого.

Колегія суддів враховує особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше не судимий, не працює, має статус внутрішньопереміщеної особи, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні та вихованні одну малолітню дитину, на обліку психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, у центрі зайнятості, як безробітний не значиться, за місцем колишньої роботи характеризується позитивно.

Обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, не працює, має статус внутрішньопереміщеної особи, не одружений, на обліку психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, у центрі зайнятості, як безробітний не значиться.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, визнання вини обвинуваченими, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання колегією суддів не встановлено.

Тому колегія суддів приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах найнижчої межі санкції, передбаченої ч. 4 ст. 186 КК України, на строк 7 років.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 420, ст. 615 ч. 15 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити, а у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 відмовити.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2023 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на нього може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою протягом трьох місяців з моменту отримання його копії.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4