Провадження 1-кп/193/6/23
В И Р О К

іменем України

05 травня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Софіївка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000468 від 22.10.2018 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України раніше судимий: Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської областідо 5 років позбавлення волі, застосувавши до нього ст.75 та звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , , наглядав та проживав в будинку з дозволу господаря, який розташований по АДРЕСА_3 , який на праві власності належить гр. ОСОБА_6 , де в останнього виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Так, 03.07.2018 року близько 10:00 години ОСОБА_4 проживаючи в вище вказаному домоволодінні, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з сараю викрав металеву ванну розмірами 170x70 см, вартість якої становить 1396,80 грн, дві металеві бочки ємністю по 200 л кожної, вартість одної становить 531,18 грн., на загальну суму 1062,36 гри., з приміщення літньої і з плити пічного опалення викрав чавунний верх розмірами 70x40 см, вартість якого складає 414 грн. та чавунні дверцята, розміром 25x26 см, вартість яких складає 156 грн. з господарського двору викрав сітку рабицю висотою 2 м, загальною довжиною 10 м. вартість якої складає 507,48 грн та 200 кг металобрухту, який складався з порізаної рами велосипеда невстановленої марки, обрізків кутників, труб, арматури, вартість якого ає 1400 грн.

Після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернвувши викрадене на свою користь.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду згідно висновку експерта №3344/18 від 29.11.2018 року на загальну суму 4936,64 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, пояснив що він дійсно скоїв дане правопрушення, розкаюється, просить суворо не карати. Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримує позицію свого підзахисного. Потерпілий в судове засідання не з"явився, прохає розглядати справу без його участі, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру не має. Зважаючи на те, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом. Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду. Встановлені обставини вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_4 таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду загальною вартістю 4936,64 грн., чим вчинив злочин і підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Обставинами, які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому при судовому розгляді справи не встановлено. При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії кримінального проступку. Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, не працює, хоча має задовільний стан здоров`я, приймаючи до уваги його соціально - психологічні риси, який неодружений, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не знаходиться. З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суму заданих злочином збитків, яка не відшкодована, за наявності обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, який з огляду на його попередні судимості схильний до вчинення крадіжок, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі. З урахуванням обставин справи та даних про особу ОСОБА_4 , його ставлення до наслідків злочину, вчиненого до засудження за вироком Баглійського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 р. , суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважаючи, що таке покарання буде необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Витрати на залучення експерта, проведення судових експертиз та інших досліджень, під час досудового розслідування відсутні. Речові докази відсутні. Запобіжний захід до обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 122, 124-126, 349, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 02 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного обвинуваченому за цим вироком більш суворим покаранням призначеним обвинуваченому за вироком Баглійського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2023р. остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п"ять) років.

Застосувати у відношенні ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 02 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти за ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Матеріали кримінального провадження №0000468 від 21жовтня 2018 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №193/1651/18, провадження №1-кп/193/6//23.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1