Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року

Справа № 635/7611/23

Провадження № 1-кс/635/1156/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000839 від 19 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло вищезазначене клопотання, яке мотивоване обґрунтованістю підозри відносно ОСОБА_5 за частиною 4 статті 185 КК України та наявністю ризиків передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим просить суд обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб та визначити заставу у 20 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стислий виклад позиції сторін

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити у задоволенні клопотання повністю, але у разі застосування судом запобіжного заходу обрати цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисників, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави слід задовольнити, виходячи з наступного.

У провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000839 від 19.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз засуджений 07.05.2018 вироком Харківського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3, ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 10.09.2019 звільнений за відбуттям строку покарання. Також в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що 23.02.2022 відносно ОСОБА_5 до Харківсткого районного суду Харківської області було направлено обвинувальний акт за вчинення ним кримінального правопорушення передбачено ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, 03.04.2023 відносно ОСОБА_5 до Харківсткого районного суду Харківської області було направлено обвинувальний акт за вчинення ним кримінального правопорушення передбачено ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, однак останній на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин, за наступних обставин.

Так, 19.06.2023, у ранковий час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебував біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 де у нього виник раптовий злочинний, корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому, в вищевказаний час, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов через хвіртку, яка була не зачинена на замок, тим самим незаконно проник на територію вказаного домоволодіння, та в подальшому через незачинені двері проник у середину житлового будинку, звідки викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон SAMSUNG GALAXY А32, світло-фіолетового (пурпурного) кольору, вартість якого згідно висновка експерта становить 6 974 грн. 80 копійок.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальний збиток на вищевказану суму.

Органом досудового розслідування 29.08.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри

Згідно частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до положення статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Тому, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, які ставлять йому у провину вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу, зокрема тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 , інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколом огляду місця події від 19.06.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 20.06.2023; протоколом огляду речей від 20.06.2023; постановою про визнання речовими доказами від 20.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.06.2023; протоколом огляду місця події від 22.06.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 22.06.2023; протоколом огляду речей від 23.06.2023; постановою про визнання речовими доказами від 23.06.2023; постановою про призначення судово-товарознавчої експертизи від 17.07.2023.

Таким чином, дані, що містяться у наданих слідчій судді копіях матеріалів кримінального провадження №0000839 у їх сукупності дають підстави дійти висновку, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, які органи досудового розслідування ставлять йому у провину.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинив інкриміновані йому кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Ураховуючи наведене, доводи сторони захисту та підозрюваного щодо необґрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 , відхиляються, оскільки обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами.

Наявність ризиків, та їх обґрунтованість

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Таким чином, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним ОСОБА_5 , зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Так, слідчий суддя враховує, що відповідно до пред`явленої підозри ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 4 статті 186 КК України. Відповідно до положень статті 12 КК України злочини, у якому підозрюється ОСОБА_5 відносяться до тяжкого злочину. Характер та фактичні обставини кримінального правопорушення свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_11 , оскільки він офіційно не працює, законних джерел заробітку не має, не одружений, неодноразово судимий, останній раз засуджений 07.05.2018 вирокои Харківського районного суду Харківської області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 10.09.2019 року за відбуттям строку та знову обгрунтовано підозрюється у корисливому злочині, повторно в умовах воєнного стану, за який передбачено позбавлення волі на строк до 8 років. Викладене свідчить, що знаходячись на волі, ОСОБА_5 усвідомлюючи міру покарання, яка загрожує йому, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

При цьому, суд враховує, що ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Згідно з вимогами пунктів 3 та 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на конкретні обставини справи та на суспільну небезпечність діяння, а також тяжкість покарання за тяжкий злочин, у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що може виключати наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

В даному випадку, суд погоджується, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що судовий розгляд у провадженні ще не розпочатий, а ОСОБА_5 обізнаний про місце мешкання потерпілого та свідків, яким відомі обставини вчинення злочину, останній може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного залякування, погроз на вказаних осіб, чим перешкоджатиме об`єктивному розгляду даного кримінального провадження. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив з метою перешкоджання у наданні свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину.

В даному випадку, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім цього, ОСОБА_5 , знаходячись на волі, може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки не працює, не має законних джерел заробітку, раніше був засуджений за вчинення корисливих злочинів за які не знята і не погашена судимість, на шлях виправлення не став і знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого кримінального правопорушення, що вказує на підвищену суспільну небезпеку. Наявність вищевказаних обставин у даному випадку, суд розцінює, як одну з підстав для обґрунтування того, що підозрюваний ОСОБА_5 , може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

За таких обставин, суд вважає доведеним ризик, пов`язаний з тим, що перебуваючи на свободі він може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, є обґрунтованими та доведеними.

Суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею серед іншого, приймаються до уваги інші обставини, зазначені у статті 178 КПК України, зокрема підозрюваний не одружений, не працює, не має джерел доходу, відсутні на утриманні неповнолітніх діти, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену та не зняту судимість, зважаючи на ризики, наявність яких встановлена слідчим суддею, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у тому числі цілодобового домашнього арешту, не здатне забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам.

Будь-яких доказів, які б свідчили про існування об`єктивних даних щодо можливості застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів, суду підозрюваним та його захисником не надано.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики наведені у клопотанні про обрання запобіжного заходу є встановленими та доведеними.

Тому обраний запобіжний захід - тримання під вартою відповідає особі підозрюваного та встановленим обставинам - наявності ризиків, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки, а тримання під вартою є виправданим.

Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Таким чином, враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , беручи до уваги розмір шкоди, завданої таким кримінальним правопорушенням, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що має бути визначена застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 53 680 гривень 00 копійок, оскільки така застава не є завідомо непомірною для підозрюваного, здатна забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, встановленим слідчим суддею.

Також, у разі внесення застави, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою(заставодавцем), для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти додаткові процесуальні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя перевіривши обґрунтованість та доцільність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000839 від 19 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів до 27 жовтня 2023 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 взяти під варту негайно в залі суду.

Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що застава може бути внесена як ним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р: UA 0006674) до сплину терміну тримання під вартою.

У разі внесення визначеної суми застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти звільнити та покласти на нього строком на два місяці наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі всіма свідками у кримінальному провадженні, представником потерпілого, іншим підозрюваним, спеціалістом, експертом у кримінальному провадженні, представниками та законними представниками;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Встановити строк дії ухвали до 27 жовтня 2023 року включно.

Виконання ухвали покласти на відділ поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому статтями 111,112 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду Харківський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошено 01 вересня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_12