Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

27 квітня 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/2539/23

Провадження № 1-кп/635/208/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000718 від 21 квітня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області 25 квітня 2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000718 від 21 квітня 2023 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2023 року вказане кримінальне провадження передано судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2023 року призначене підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив про можливість призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не заперечували.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів із зміною місця утримання на Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» із залишенням раніше визначеної суми застави 187 880,00 грн.

Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши доводи поданого клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Щодо можливості призначення справи до судового розгляду

Суд, виконавши вимоги статей 342-345 КПК України, ознайомившись з обвинувальним актом, дійшов висновку, що кримінальне провадження підсудне Харківському районному суду Харківської області, обвинувальний акт відповідає формальним вимогам процесуального закону щодо форми і змісту, підстав для його повернення прокурору, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, провівши підготовку до судового розгляду і вирішивши питання, передбачені частиною 2 статті 315 КПК України, суд дійшов висновку про закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 316 КПК України вбачається, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України.

Щодо запобіжного заходу, застосовані норми права та мотиви суду

У підготовчому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину, вчиненого проти встановленого порядку несення військової служби за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що в умовах воєнного стану та активних бойових дій може виникнути у нього фактична можливість ухилитися від кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також прокурор зазначає, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі або при обранні судом стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі буде мати можливість чинити тиск на свідків, понятих, які вже надали органу досудового розслідування викриваючи показання та брали участь у проведенні слідчих дій, з метою змусити їх відмовитись від цих показань в суді. Запобігання настання вказаним ризикам без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є неможливим.

У разі обрання судом стосовно ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, останній зможе реалізувати дії, зазначені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, це може призвести до втрати доказів для доведення вини ОСОБА_5 , в суді, що призведе до уникнення особою кримінальної відповідальності. В свою чергу, це створить в очах військовослужбовців уяву безкарність та свавілля, а в очах суспільства уяву неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо питання про продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поклалися на розсуд суду.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, захисника, дослідивши клопотання та додани до нього докази, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статті 177 КПК України.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів(ч.1 ст.197 КПК України).

Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення та інше.

Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язки, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Так, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Харковап від 01.03.2023 року стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гаупвахти Військової служби у ЗСУ, строком на 60 діб, а саме до 28.04.2023 року.

Таким чином, суд вважає, що обґрунтованість підозри була врахована саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Питання обґрунтованості пред`явленого, обвинувачення з огляду на стадію цього кримінального провадження(підготовка до судового розгляду) наразі не вирішується, оскільки докази, які на думку сторони обвинувачення його підтверджують, підлягають дослідженню в порядку глави 4 КПК України, і лише за наслідком судового розгляду буде вирішено питання обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення.

Суд надаватиме оцінку винятково питанню існування та зміни заявлених прокурором ризиків, які у своїй сукупності можуть слугувати підставою для продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченими переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів можуть вдатися до відповідних дій.

Так, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України - непокора.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення передбачене частиною 4 статті 402 КК України вчинено проти встановленого порядку несення військової служби в умовах воєнного стану є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування обвинуваченого.

Характер та фактичні обставини кримінального правопорушення свідчить про підвищену суспільну небезпеку вказаного діянні, у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_5 .

Санкція частини 4 статті 402 КК України, за якою він обвинувачується передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Вищевказане кримінальне правопорушення, відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, суд враховує, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Згідно з вимогами пунктів 3 та 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В даному випадку, суд погоджується, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що судовий розгляд у провадженні ще не розпочатий, ОСОБА_5 може чинити тиск на свідків, понятих, які вже надали органу досудового розслідування викриваючи показання та брали участь у проведенні слідчих дій, з метою змусити їх відмовитись від цих показань в суді.

У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив з метою перешкоджання у наданні свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину.

В даному випадку, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Що стосується посилання прокурора, на наявність ризику щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином(п.4 ч.1 ст.177 КПК України), суд вважає його не доведеним та не приймає до уваги.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти порядку несення військової служби в період дії воєнного стану, що об`єктивно вказує на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби, а тому даний ризик є актуальним на даний час.

Також судом враховано дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем ЗСУ, має місце реєстрації та мешкання, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в умовах ізоляції від суспільства.

Тому, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Ураховуючи наведене, на думку суду, наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу, оскільки підстави, які були на час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати.

Об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з раніше визначеною сумою застави, у судовому засіданні не встановлено.

Будь-яких доказів, які б свідчили про існування об`єктивних даних щодо можливості застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів, суду захисником та обвинуваченим не надано.

Згідно частин 1, 8 статті 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід - тримання під вартою.

Суд зазначає, що наразі саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог статті 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особи обвинуваченого, тяк і тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_5 винуватим, а також враховує суспільну небезпечність вчиненого діяння спрямованого проти встановленого порядку несення військоіої служби в умовах воєнного стану.

На підставі вищевикладеного, суд у підготовчому судовому засіданні, перевіривши обґрунтованість та доцільність застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 197, 314, 315, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із зміною місця утримання на Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів - до 25 червня 2023 року включно із залишенням раніше визначеної суми застави 187 880( сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Строк дії ухвали визначити шістдесят днів, тобто до 25 червня 2023 року включно.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України одноособово у відкритому судовому засіданні на 05 травня 2023 року о 14 годині 00 хвилин в приміщенні Харківського районного суду Харківської області за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вулиця Сковороди, 18.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» та начальнику гаупвахти Лугансько-Павлоградського ЗВ ВСП для відома.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження 01 травня 2023 року о 09 годині 00 хвилин/

Суддя ОСОБА_7