Справа № 464/6312/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/725/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 04 липня 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

встановила:

на розгляді Сихівського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 28 серпня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 345 КК України.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 04 липня 2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на шістдесят днів з 04 липня 2023 року по 01 вересня 2023 року включно.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, є занадто суворим.

Крім цього наголошує, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуває під вартою майже 23 місяці.

Акцентує, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу не містить викладу обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначає, що втратив актуальність ризик впливу на потерпілих та свідків, оскільки такі були допитані в судовому засіданні.

Звертає увагу на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 та його міцні соціальні зв`язки і на наявність постійного місця проживання.

Наголошує, що на утриманні обвинуваченого малолітній син ОСОБА_10 , донька цивільної дружини ОСОБА_11 - неповнолітня ОСОБА_12 , а також батьки пенсійного віку.

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суд м. Львова від 04 липня 2023 року та обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника - адвоката ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення і залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора, з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні не зменшились, а отже, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, з врахуванням даних про особу і тяжкості інкримінованих за ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України кримінальних правопорушень, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки такий перебуваючи на волі, може переховуватися від суду і незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, про що вірно зазначено в ухвалі суду першої інстанції.

Таким чином, на думку колегії суддів, доведеною є актуальність вищезазначених ризиків та приходить до висновку, що протиправна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 і надалі має свій раціональний зміст та високий ступінь імовірності, а тому, недостатнім є застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що серйозність пред`явленого обвинувачення, відповідно до п. 81 рішення ЄСПЛ у справі від 26 липня 2001 року «Ілійков проти Болгарії» (справа №33977/97) є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю.

Покликання апелянта про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, на думку колегії суддів, не є визначальними обставинами, які давали б можливість змінити останній запобіжний захід.

Що стосується доводів захисника про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 , то таке, на переконання колегії суддів, в даному випадку, за відсутності медичних відомостей про неможливість перебування обвинуваченог під вартою, не може бути підставою для зміни обраного запобіжного заходу.

Вищенаведене, свідчить про те, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави, забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 04 липня 2023 року, про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4