Справа № 715/2031/23
Провадження № 1-кп/715/150/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2023 смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000927 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кам`янка Глибоцького району Чернівецької області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, вдови, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протиправно, з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна 10 березня 2023 року близько 10.00 год., перебуваючи на території господарства, де вона мешкає, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є її свекруха ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю останньої, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти в сумі 15000 гривень з скляної банки, що знаходилась в середині пічки у коридорі житлового будинку, за вищевказаною адресою, що належали ОСОБА_5 , та в подальшому розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини вчинення нею злочину та просила суд її суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву, у якій вказала, що просить справу розглянути у її відсутності та не просить суворо покарати обвинувачену.

За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачена правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується її показаннями, сумнівів у добровільності та істинності її позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинувачену.

Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад злочину. Встановлено, що в діях обвинуваченої ОСОБА_4 є склад злочину, передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинувачену та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування майнової шкоди потерпілій особі.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винну, яка позитивно характеризується по місцю проживання, повне визнання нею вини, її незадовільний майновий стан, стан її здоров`я, а також думку потерпілої щодо можливого покарання.

Відповідно до частини 1 статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Приписи статті 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Верховного суду від 27.04.2021 року у справі №712/4384/20, однією з обов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст.69 КК України є наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання. Суди зобов`язані встановити не лише наявність, а й обґрунтувати, яким чином такі пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Суд також враховує, що у постанові від 10.07.2018 року (справа № 148/1211/15-к) ВС звернув увагу на те, що формулювання пункту 1 частини першої статті 66 КК передбачає, що наявність будь-якої з обставин, перелічених в ньому, - тобто, або «з`явлення із зізнанням», або «щирого каяття», або «активного сприяння розкриттю злочину» - означає, що вимогу цього пункту виконано. Таким чином, положення статті 69-1 КК застосовуються, якщо судом установлено будь-яку з обставин, зазначених у пункті 1 частини першої статті 66 КК, та будь-яку з обставин, вказаних у пункті 2 частини першої статті 66 КК.

Тобто для застосування судом положень статті 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Такий висновок зробив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 27.04.2021 (справа № 712/4384/20, провадження №51-548км21).

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 під час кримінального провадження розповіла про обставини, які повністю викривають її у вчиненому злочині, добровільно, своєю активною поведінкою сприяла розкриттю кримінального правопорушення та з`ясуванню обставин його вчинення, у скоєному щиро розкаялася, дала критичну оцінку своїм злочинним діям, виказала готовність нести кримінальну відповідальність, внаслідок вчиненого злочину тяжких наслідків не настало, беручи до уваги обставини справи, а також особу обвинувачену, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, не перебуває на спеціальному обліку у лікарів нарколога та психіатра, а тому суд приходить до висновку, що призначення обвинуваченій мінімального покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України є недоцільним, у зв`язку з чим, при призначенні покарання суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст.69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним і пропорційним.

Таким чином, призначення обвинуваченій ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, основного покарання із застосуванням положення ст. 69 КК України, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і повністю відповідає вимогам статей 65 - 67 КК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням її від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні, 90 копійок.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 залишити в силі.

Речові докази: скляну банку «Гурман», яка упакована у сейф-пакеті 5812984, що була виявлена та вилучена під час огляду місця події 13 березня 2023 року - знищити, дактилокартки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що упаковані у сейфпакеті 5812985 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення усіма учасниками процесу.

Суддя: