Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/875/23
Провадження №: 1-кп/332/171/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 р.м. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ; ОСОБА_3

за участю: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , обвинуваченого - ОСОБА_7 , представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, маючого не повну середню освіту, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2022 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись у житловій кімнаті приватного домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з останнім, за допомогою кухонного ножа, який взяв з підставки для ножів на столі та утримуючи його у правій руці, наніс потерпілому ОСОБА_10 , який на той момент знаходився навпроти нього в стоячому положенні, один удар у верхню зовнішню частину лівого стегна, чим спричинив останньому, відповідно до висновку експерта № 6678 від 26.12.2022р., одиночне сліпе колото-різане поранення лівого стегна з ушкодженням крупних кровоносних судин, що призвело до розвитку гострої крововтрати, яка перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка орієнтовно настала у період часу з 03 години 10 хвилин до 07 години 00 хвилин 25.12.2022р.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину в інкримінованому злочині визнав частково, та пояснив, що потерпілий ОСОБА_10 проживав разом з обвинуваченим у нього вдома за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у потерпілого не було власного житла. В той день, 24.12.2022р., вони придбали горілку і пішли додому для спільного розпиття спиртних напоїв. Після вживання алкоголю вони лягли спати в одній кімнаті. В будинку немає світла. Вночі потерпілий проснувся, пішов до туалету, та потім почав вимагати від нього горілку, казав, що не може її знайти, вдарив обвинуваченого, який лежав у ліжку, молотком по плечу, від чого у обвинуваченого появився синець на плечах. Після цього обвинувачений сів. Обвинувачений пояснив, що потерпілого він узнав та розумів, що перед ним ОСОБА_11 . Обвинувачений також пояснив, що в момент, коли він вже сидів на своєму дивані, потерпілий стояв перед ним. З метою заспокоїти ОСОБА_11 та захистити себе, обвинувачений, сидячи на своєму ліжку, взяв ніж зі стільця чи стола, який стояв поруч, та вдарив ним потерпілого в ногу, у верхню частину стегна, а саме в сідницю. Після цього потерпілий заспокоївся, вони разом ще випили горілки та полягали спати. Зранку наступного дня 25.12.2022р. він знайшов ОСОБА_11 мертвим у ліжку та побіг по сусідах дзвонити у швидку та в поліцію, а саме попросив викликати по телефону сусіда, якого звати ОСОБА_12 . Вважає свої дії самозахистом. Просив суд суворо його не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона не була очевидцем злочину та просила покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Незважаючи на те, що обвинувачений свою провину визнав тільки частково, суд прийшов до висновку, що його винність у інкримінованому злочині за обставинами, які викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними показаннями учасників процесу та доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні:

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_14 це її сусід. В той день 25.12.2022р. зранку ОСОБА_14 ходив по сусідах та шукав телефон, щоб подзвонити в поліцію, і казав, що він зарізав людину. До цього свідок бачила обвинуваченого разом з потерпілим декілька разів, оскільки вона з обвинуваченим проживає по сусідству.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_14 проживає по сусідству поряд з її будинком. В ніч з 24.12.2022р. на 25.12.2022р. вона була вдома, але криків чи скандалу не чула, до них в той день ОСОБА_16 не заходив, від поліції вона взнала, що ОСОБА_16 когось зарізав. Раніше Новолодський проживав зі своєю мамою, а останні три місяці він проживав з мужчиною на ім`я ОСОБА_17 . Свідок також пояснила, що останнім часом ОСОБА_14 сильно зловживає алкоголем, агресивно себе поводить під час алкогольного сп`яніння, раніше бив матір, тому часто до них приїжджала поліція. Свідок також пояснила, що останнім часом вона чула крики скандалів між ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , який проживав разом з ним.

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який пояснив суду, що він проживає неподалік від ОСОБА_20 . Зранку на світанку 25.12.2022р. він зустрів на вулиці обвинуваченого ОСОБА_7 , який повідомив, що помер ОСОБА_21 , тому необхідно викликати поліцію. Свідок викликав поліцію. Свідок також пояснив, що до цього раніше він бачив ОСОБА_7 разом з потерпілим ОСОБА_11 , вони раніше вживали алкоголь.

Також винність у інкримінованому злочині за обставинами, які викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними письмовими доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні:

- витягом з ЄРДР №0001151 від 25.11.2022, що підтверджує факт реєстрації кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України (т.1 а.с.53);

- рапортом реєстрації №22471 від 25.12.2022 повідомлення на службу «102», відповідно до якого 25.12.2022 року, о 07 годині 11 хвилин, надійшло повідомлення на службу «102» від ОСОБА_19 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , до нього звернувся сусід на ім`я ОСОБА_22 , який повідомив, що помер його друг, та просив викликати поліцію (т.1 а.с.55);

- протоколом огляду місця події від 25.11.2022 (та додатком до нього флеш носієм відеозапису), який проведено у період часу з 11:15 до 13:04, у будинку АДРЕСА_1 , під час якого в одній із кімнат виявлено труп ОСОБА_10 з ознаками тілесних ушкоджень, а саме колото-різаного поранення в області лівого стегна, також під час якого вилучено речові докази, а саме: змиви на марлевий тампон та контроль до нього з рук трупу ОСОБА_10 ; мікрооб`єкти з обох кистей рук трупу ОСОБА_10 ; предмет схожий на ніж з полімерним руків`ям синього кольору; предмет схожий на ножиці з полімерним руків`ям синього кольору; 11 недопалків з двох попільничок зі столу; дві скляні чакри; 4 предмети схожі на ножі; сокира з нашаруванням речовини бурого кольору; молоток; фрагменти тканин з простирадла та ковдри з нашаруванням речовини бурого кольору. Отже, відповідно до вказаного протоколу ОМП було виявлено та вилучено знаряддя злочину, а саме: предмет схожий на ніж з полімерним руків`ям синього кольору (об`єкт M2), відповідно яким ОСОБА_7 і було спричинено тілесне ушкодження ОСОБА_10 , а також інші сліди, які підтверджують факт вчинення злочину (т.1 а.с.57-84);

Вказаний огляд проводився за письмовою згодою ОСОБА_7 та дозвіл надано ухвалою слідчого судді від 27.12.2022р. (т.1 а.с.56, 85);

- висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_10 № 6678 від 26.12.2022 року, відповідно до якого:

п. 1. Смерть ОСОБА_10 настала від одиночного, сліпого, колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням крупних кровоносних судин з подальшою гострою крововтратою.

п. 3. З часу настання смерті і до початку проведення експертизи (почата о 09 годині 00 хвилин, 26.12.2022) пройшло не менше доби.

п. 4. Одиночне сліпе, колото-різане поранення стегна з ушкодженнями лівої стегнової артерії, лівої стегнової вени та подальшої гострою крововтратою виникло незадовго до смерті, є небезпечним для життя і за цією ознакою кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження, знаходиться з настанням смерті у прямому причинному зв`язку.

На колото-різаний характер ушкодження вказує переважання глибини ранового каналу над розмірами шкірної рани, а також дані медико-криміналістичного дослідження про те, що рана на клапті шкіри з області лівого стегна утворилася від дії плаского одностороннього строго колючо-ріжучого предмету, який міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо; найбільша ширина частини клинка, що занурилася, становила не менше 12мм; слідів сполук заліза на стінках та по краях рани не виявлено;

Рановий канал колото-різаної рани має направлення зліва направо та практично горизонтально. Глибина ранового каналу близько 10,5 см, але враховуючи можливість м`яких тканин стегна зміщуватися рановий канал досягає 11 см. Напрямок завдання ушкодження відповідає напрямку ранового каналу.

Враховуючи ознаки гострої крововтрати, після отриманого колото-різаного поранення лівої стегнової артерії, лівої стегнової вени маловірогідна можливість здійснювати тривалий час активні, цілеспрямовані дії, у тому числі самостійно пересуватися, кричати звати на допомогу. (т.1 а.с.119 -124);

Отже, удар ножем, який завдав ОСОБА_7 потерпілому, був значної сили, оскільки глибина на який занурився ніж у тіло ОСОБА_10 становить близько 11 см., що свідчить про умисний характер дій зі сторони ОСОБА_7 , спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, та значної шкоди здоров`ю потерпілого.

- протоколом огляду трупу від 26.12.2022 року, яким оглянуто труп ОСОБА_10 , та вилучено речі, а саме одяг з ушкодженнями тканини та слідами рідини бурого кольору, які у подальшому визнано речовими доказами та накладено арешт (т.1 а.с.140-145);

- висновком судово-медичної експертизи №44 від 13.01.2023, відповідно до якої в слідах на одязі трупа ОСОБА_10 знайдена кров людини, походження якої від трупа ОСОБА_10 не виключається. Походження крові в даних об`єктах від ОСОБА_7 виключається (т.1 а.с.147-149);

- протоколом огляду речей ОСОБА_7 від 26.12.2022 року, яким оглянуто та вилучено, а саме одяг зі слідами рідини бурого кольору, які у подальшому визнано речовими доказами та накладено арешт (т.1 а.с.169-174);

- висновком судово-медичної експертизи №43 від 18.01.2023, відповідно до якої в слідах на одязі ОСОБА_7 знайдена кров людини, походження якої від трупа ОСОБА_10 не виключається. Походження крові в даних об`єктах від ОСОБА_7 виключається (т.1 а.с.177-180);

- протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , проведений 03.01.2023 року на місці події з додатком до нього у вигляді відеозапису, в ході якого ОСОБА_7 докладно показав, як він вдарив ножем потерпілого ОСОБА_10 в стегно за обставин, які викладені у вироку. В ході слідчого експерименту ОСОБА_7 також пояснив, що в той день 24.12.2022р. вони випили приблизно літр горілки та полягали спати приблизно о третій години ночі. Потім потерпілий сходив на вулицю в туалет, а коли повернувся, то почав шукати горілку, запитав у обвинуваченого про горілку, а останній відповів потерпілому, що не знає, після чого потерпілий став «психувати» та вдарив молотком обвинуваченого, який лежав на дивані, у праве плече. Після цього обвинувачений присів на своєму дивані, взяв ніж, який лежав поруч з ним на столі, та вдарив ним потерпілого по сідниці. Після цього вони випили ще горілки та полягали спати. На наступний ранок обвинувачений виявив потерпілого мертвим та пішов по сусідах викликати поліцію (т.1 а.с.157-167);

- висновком судово-медичної експертизи № 204/к від 13.02.2023 року, відповідно до якого: п.2.: утворення рани в ділянці зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна у ОСОБА_10 , за механізмом на який вказує ОСОБА_7 в протоколі проведення слідчого експерименту та переглянутому відеозапису слідчого експерименту - не виключається (т.1 а.с.125-135);

- висновком судово-медичної експертизи № 10 від 08.02.2023 року, відповідно до якого: п 1.: Пошкодження на джинсових брюках (та відповідне йому пошкодження на спортивних брюках) від трупа ОСОБА_10 утворилися від дії плаского односторонньогострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо. Найбільша ширина частини клинка, що занурювалася, становила близько 17 мм.; п.2.: Результати проведеного експериментально-порівняльного дослідження дають підставу вважати, що справжнє пошкодження на джинсових брюках (та відповідне йому пошкодження на спортивних брюках) могли утворитися від дії клинка представленого на експертизу ножа (т.1 а.с.114-118);

- висновком судово-медичної експертизи № 11 від 26.01.2023 року, відповідно до якого: П 1. Рана клапті шкіри з області лівого стегна від трупа ОСОБА_10 утворилися від дії плаского односторонньогострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо. Найбільша ширина частини клинка, що занурювалася, становила близько 12 мм. П.2 результати проведеного експериментально - порівняльного дослідження дають підставу вважати, що справжнє пошкодження на клапті шкіри могло утворитися від дії представленого на експертизу ножа (т.1 а.с.109);

Це підтверджує, що ОСОБА_7 спричинив тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_10 саме тим ножем, який було вилучено під час огляду місці події від 25.12.2022 та в одній з кімнат зі столу у будинку АДРЕСА_1 , з місця вчинення злочину.

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 від 25.12.2022, відповідно до якого останній перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.156);

- висновком судово-медичної експертизи № 43 від 18.01.2023 щодо групової належності крові обвинуваченого ОСОБА_7 , - відповідно до якої кров, яка була виявлена на речах ОСОБА_7 , речах від трупу ОСОБА_10 , а також на інших об`єктах які були вилучені з місця вчинення злочину у ході ОМП від 25.12.2022, виключає походження її від ОСОБА_7 , та вказує на її походження від потерпілого ОСОБА_10 (т.1 а.с.177-180);

-висновком судово-медичної експертизи № 39 від 16.01.2023 року, відповідно до якого: п. 3.3.: При судово-цитологічному дослідженні в слідах на клинку ножа (об`єкт №2) встановлена наявність крові людини без домішки поту, групова приналежність якої не виключає походження її від трупа ОСОБА_10 , при цьому походження крові від обвинуваченого ОСОБА_7 виключається (т.1 а.с.92-95);

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого в тій частині, де він оспорює наявність умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень та стверджує про наявність в його діях ознак необхідної оборони, оскільки доказів нападу ОСОБА_10 на ОСОБА_7 та тяжких тілесних ушкоджень у останнього суду надано не було. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12п від 03.01.23р. у ОСОБА_7 зафіксовані синці в області обох плечей, синець з садном в області лівої гомілки, які кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження та утворились від дії тупих предметів (т.1 а.с.182-183).

Отже, позиція ОСОБА_7 та його покази щодо молотка, яким нібито потерпілий ОСОБА_10 спричинив обвинуваченому тілесне ушкодження у вигляді синця на плечі, посилаючись на висновок експерта № 12п від 03.01.2023 року, не виправдовують факт умисного нанесення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 , яке спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 , оскільки, за версією обвинуваченого, спочатку в ході сварки ОСОБА_10 наніс ОСОБА_7 ушкодження у вигляді синців на плечах, і вже після того, як ОСОБА_10 закінчив усі дії, обвинувачений ОСОБА_7 взяв ніж, для нібито самозахисту, та наніс один удар ОСОБА_10 в область стегна, і виправдовуючи себе зазначив, що він таким чином хотів заспокоїти ОСОБА_10 , хоча потерпілий вже удари не наносив, а сам обвинувачений мав фактичну змогу припинити цю сварку в інший спосіб, в т.ч. вийти із приміщення, оскільки потерпілий вже не вчиняв ніяких дій відносно обвинуваченого. Окрім того, суду взагалі не було надано доказів щодо реальної загрози життю чи здоров`ю обвинуваченому, на які посилається обвинувачений ОСОБА_7 , враховуючи висновок експерта № 12п від 03.01.2023р.

При цьому згідно ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно з ч. 3 ст. 36 КК, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Таким чином у разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оброни, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Тому встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 , свідчать про відсутність такого акту суспільно небезпечного посягання зі сторони потерпілого ОСОБА_10 , який би за своїми об`єктивними ознаками міг створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченому ОСОБА_7 , що у свою чергу могло викликати в останнього невідкладну необхідність у заподіянні шкоди потерпілому, (таку правову позицію також висловив і Верховний Суд Касаційного кримінального суду у справі № 154/215/19.).

Також поведінка ОСОБА_7 після бійки, яка виражалась в тому, що він не надав медичну допомогу потерпілому та не викликав йому карету швидкої медичної допомоги після поранення, а залишив стікати кров`ю, підтверджує вчинення ОСОБА_7 злочину за викладених у вироку обставинах та його умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого.

Слід також зазначити, що свідчення ОСОБА_7 , які давав в ході слідчого експерименту, проведеного 03.01.2023 року на місці події, а також свідчення свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 є логічними і послідовними та узгоджуються між собою та з письмовими доказами, які були перелічені раніше.

Отже, винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується також поясненнями самого обвинуваченого, з яких вбачається, що в момент, коли він наніс удар ножем потерпілому ОСОБА_10 , останній вже не вчиняв ніяких дій по відношенню до ОСОБА_7 , отже були відсутні об`єктивні підстави наносити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого.

Тому позицію обвинуваченого, висловлену в суді щодо необхідної оборони, суд розцінює як спосіб уникнути від передбаченої законом відповідальності.

Проаналізувавши докази по справі у сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими одне одного та винність ОСОБА_7 у скоєнні злочину за викладених у вироку обставинах.

Крім того, винність обвинуваченого підтверджується висновками низки проведених по справі вищезазначених судово-медичних експертиз.

Аналізуючи суб`єктивну сторону даного злочину суд, відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховує спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Суд зазначає: обвинувачений в момент нанесення удару вже не потерпав від будь-яких дій потерпілого, тому не був у стані необхідної оборони. Окрім того, обвинувачений не міг не розуміти, що сильно нанесений удар ножем, який проник до тіла потерпілого на глибину майже 11 см у місце скупчення важливих для життя людини кровоносних сосудів, може призвести до тяжких тілесних ушкоджень, які можуть спричинити смерть людини.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і дані характеризуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, а також враховуючі відсутність обставин, які пом`якшують покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що визнається судом як обставина, що обтяжує покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, має постійне місце проживання, не одружений, не працює, має на утриманні малолітню дитину, думку представника потерпілого, яка просила покарати обвинуваченого на розсуд суду, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуттям покарання в місцях позбавлення волі, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення в волі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України.

По справі цивільний позов не заявлено.

Згідно обвинувального акту по справі відсутні витрати на проведення судових експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому до набуття чинності вироку суд вважає за необхідним залишити без змін у вигляді тримання під вартою. В строк відбування покарання необхідно зарахувати строк перебування обвинуваченого під вартою за приписами ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з моменту його затримання, тобто з 30.12.2022р., згідно ухвали Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30.12.2022р. про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (т.1 а.с.197).

Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у вигляді СЕМИ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його фактичного затримання - з 30 грудня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання чинності вироку залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Запорізькому СІЗО.

Речові докази:

- змив на марлевий тампон та контроль до нього з рук трупу ОСОБА_10 ; мікрооб`єкти з обох кистей рук трупу ОСОБА_10 ; предмет схожий на ніж з полімерним руків`ям синього кольору; предмет схожий на ножиці з полімерним руків`ям синього кольору; 11недопалків з двох попільничок зі столу; дві скляні чарки; чотири предмети схожі на ножі; сокира з нашаруванням речовини бурого кольору; молоток; фрагмент тканини з простирадла з рідиною бурого кольору; фрагмент тканини з ковдри з рідиною бурого кольору, які знаходяться в камері схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області - знищити;

- майно, вилучене під час огляду трупу від 26.12.2022, а саме: светр вовняний сірого кольору; светр вовняний фіолетового кольору; футболку бавовняну чорно - білого кольору; футболку бавовняну чорного кольору; футболку бавовняну чорно-червоного кольору з логотипом 22; джинси чорного кольору, зі слідами речовини бурого кольору; байкові спортивні брюки чорного кольору, з логотипом «Nike, зі слідами речовини бурого кольору; труси бавовняні синього кольору, зі слідами речовини бурого кольору; три пари бавовняних шкарпеток, чорно - жовтого, синього та чорно - бордового кольору, які знаходяться в камері схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області - знищити;

- майно, видане ОСОБА_7 та вилучене під час огляду предметів від 26.12.2022, а саме: курку темно-синього кольору, з написом на передній частині «Reabok»; спортивну кофту чорного кольору, з написом «Adidas»; штани чорного кольору, з поясом чорного кольору з металевою бляхою; кофту чорного кольору з капюшоном, які знаходяться в камері схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області - повернути власнику ОСОБА_7 в користування.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які перебувають під вартою, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1