Справа № 464/2985/23
пр.№ 1-кс/464/485/23
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

12 травня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 05.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

слідчий ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 05.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 04.05.2023 близько 19.15 год. на перехресті просп. Червоної Калини вул. Навроцького у м. Львові відбулася ДТП за участі автомобіля марки «ЗАЗ-Daewoo», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіля марки «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ЗАЗ-Daewoo» отримав тілесні ушкодження, госпіталізований.

05.05.2023 автомобіль марки «3A3-Daewoo», p.н. НОМЕР_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а місцем зберігання такого визначено майданчик тимчасового тримання, що за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7.

Оскільки на автомобілі марки «3A3-Daewoo», p.н. НОМЕР_3 , наявні сліди злочину та сам автомобіль є речовим доказом і надалі буде залучений для проведення слідчих експериментів, автотехнічних і транспортно-трасологічних експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладення арешту на даний автомобіль.

Без надання експертам автомобіля «3A3-Daewoo», р.н. НОМЕР_4 , останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан автомобіля, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП.

Передання на даний час на зберігання автомобіля марки «ЗА3-Daewoo», р.н. НОМЕР_4 користувачу створює загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт).

Таким чином, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, збереження речових доказів, недопущення відчуження автомобіля, який визнаний речовим доказом, недопущення знищення слідів злочину, виникла необхідність накласти арешт на автомобіль. Просить клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про проведення розгляду клопотання без її участі.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання, причин неявки суду не повідомив.

Оглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Клопотання про накладення арешту подано слідчим у строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Як вбачається з копії витягу з ЄРДР, відомості внесені до Реєстру 05.05.2023 за №0000392, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою про визнання речовими доказами від 05.05.2023 автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , визнано речовим доказом, місцем зберігання такого визначено майданчик тимчасового тримання, що за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що власником автомобіля марки «ЗАЗ-Daewoo», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 .

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим доведено, що на автомобілі марки «ЗАЗ-Daewoo», р.н. НОМЕР_1 , можуть бути сліди злочину, такий визнано речовим доказом кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000392 від 05.05.2023, що підтверджується постановою слідчого від 05.05.2023.

Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення збереження доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім цього, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Виходячи з викладеного, приходжу до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідний для встановлення обставин у кримінальному провадженні та збереження речового доказу, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 117, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_7 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання (ремонт, експлуатація).

Автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», р.н. НОМЕР_1 , зберігати на майданчику тимчасового утримання, що за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7.

Копію ухвали негайно вручити слідчому.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала суду складена та підписана суддею 12 травня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1