Справа №577/4142/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/781/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відеоконференціїкримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- 03 червня 2022 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт,

за ст.ст.307 ч.2, 389 ч.2 КК України,-

визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 389 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка та мешканка АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_3 , громадянина України, раніше не судимого,

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В поданих апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок суду змінити та пом?якшити призначене судом першої інстанції покарання, через застосування статті 69 КК України;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2022 року відносно ОСОБА_11 та пом?якшити йому міру покарання через застосування ст. 69 КК України;

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_14 просить дослідити характеризуючи в матеріалах кримінального провадження дані на обвинувачених та вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2022 року відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - скасувати, в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання (внаслідок м?якості). Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_12 вважати засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, крім житла; ОСОБА_13 вважати засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, крім житла; ОСОБА_11 засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до 6 місяців арешту, за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла, згідно ст. 70 КК України. за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла. Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду від 03 червня 2022 року, а саме 200 годин громадських робіт, що відповідно до ст. 72 КК України відповідає 25 дням позбавлення волі, та остаточно визначити покарання у виді 6 років 6 місяців 25 днів позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; ОСОБА_15 вважати засуджену за ч. 2 ст. 307 КК України та призначити їй із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна, крім житла. Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов?язків: - періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

До початку апеляційного розгляду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_14 в порядку ст..403 КПК України відмовилась від поданої апеляційної скарги.

Даним вироком ОСОБА_15 визнано винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. ст. 27, ч. 2ст. 307 КК України і призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 04 роки з конфіскацією майна, крім житла.

На підставі ст.ст. 79, 76 КК України звільнено ОСОБА_15 від відбування основного і додаткового покарання з випробуванням, якщо вона протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_15 до вступу вироку в законну силу залишено у виді домашнього арешту.

ОСОБА_13 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 2 рокиз конфіскацією майна, крім житла.

ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою; строк відбуття покарання ухвалено рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі; в строк відбуття покарання, за правилами передбаченими ст. 72 КК України, зараховано час знаходження під вартою з 21 вересня 2022 року, з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням обмеження волі; направити до місця відбування покарання у порядку встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі.

ОСОБА_12 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 5 роківз конфіскацією майна, крім житла.

ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою; строк відбуття покарання зараховано з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі; в строк відбуття покарання, за правилами передбаченими ст. 72 КК України, зарахувати час знаходження під вартою з 20.10.2022 року, з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням обмеження волі; направити до місця відбування покарання у порядку встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі.

ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 389 КК України і призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

- за ч. 2 ст. 389 КК України 6 місяців арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття покарання 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

Згідно ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до новопризначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду від 03 червня 2022 року - 200 годин громадських робіт, що у відповідності зі ст. 72 КК України відповідає 25 дням позбавлення волі, і остаточно призначити до відбуття покарання 6 років 6 місяців 25 днів позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою і строк відбуття покарання рахувати з 15 вересня 2022 року.

Повернути заставодавцю ОСОБА_16 заставу в сумі 208 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави 8274 грн. 86 коп. витрат за проведення експертиз.

Стягнути з ОСОБА_15 440 грн. 49 коп. витрат за проведення експертиз.

Стягнути із ОСОБА_13 на користь держави 440 (чотириста сорок) грн. 49 коп. витрат за проведення експертиз.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави 2170 грн. 97 коп. витрат за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_11 зазначає, що йому необхідне кваліфіковане медичне супроводження і догляд. Просить врахувати факт визнання вини, каяття, допомогу слідству. Зазначає, що злочини ним було вчинено під дією лікарських засобів та сильного душевного хвилювання. Вважає, що 5 років позбавлення волі йому буде достатньо.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував щире каяття, позитивну характеристику, хворобливий стан здоров?я.

Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_11 03 червня 2022 року засуджений Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 год.і був взятий на облік Конотопським МРВ з питань пробації. 22 липня 2022 року останньому роз?яснено порядок та умови відбуття громадських робіт і вимоги ч. 2 ст. 389 КК України, а саме про кримінальну відповідальність в разі ухилення від відбуття покарання. Також, він отримав направлення на роботу з 25 липня 2022 року до ТОВ ЖЕД „7 вітрів". Однак, обвинувачений з 25 липня 2022 року по 29 липня 2022 року, з 01 серпня 2022 року по 05 серпня 2022 року, з 08 серпня 2022 року по 10 серпня 2022 року, з 11 серпня 2022 року по 12 серпня 2022 року, з 15 серпня 2022 року по 19 серпня 2022 року, з 22 серпня 2022 року по 26 серпня 2022 року, з 29 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року ухилився від відбуття громадських робіт, за що неодноразово письмово попереджався. Фактично підсудний не відпрацював жодної години і до повного відбуття покарання залишилось 200 год.

З 11 січня 2022 ОСОБА_17 розпочав лікування в наркологічному кабінеті КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М. Давидова» м. Конотоп, вул. Амосова, 3, та став отримувати лікарський препарат «Метадон», що містить у своєму складі наркотичний засіб, для самостійного вживання в домашніх умовах. 11 серпня 2022 року близько 08 год. останній у наркологічному кабінеті отримав 28 пігулок лікарського засобу «Метадон», переніс їх до кв. АДРЕСА_4 , заздалегідь розраховуючи здійснити незаконний збут та отримати дохід.

11 серпня 2022 року об 11:11 год. у кв. АДРЕСА_4 підсудний за 100 грн. ОСОБА_18 незаконно збув наркотичний засіб 0,0223 г метадону в 1 пігулці.

Також, 11 серпня 2022 року приблизно о 10:50 год. у дворі буд. АДРЕСА_4 ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_15 та запропонував сприяти незаконному збуту наркотичного засобу ОСОБА_19 . На вказану пропозицію остання погодилася та, запропонувавши збути 1 пігулку метадону, підбурила до незаконного збуту наркотичного засобу ОСОБА_13 , на що той погодився. Після цього об 11:14 год. ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , у буд. АДРЕСА_5 за 100 грн. ОСОБА_18 незаконно збули наркотичний засіб 0,0223 г метадону в 1 пігулці.

26 серпня 2022 року о 12:21 год. у кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за попередньою змовою між собою незаконно збули ОСОБА_18 наркотичний засіб 0,044 г метадону у 2 пігулках, за що ОСОБА_12 отримав 240 грн.

Крім того, 15 вересня 2022 року о 9 год. поблизу магазину «АТБ-маркет» м. Конотоп по вул. Клубна, 127а, ОСОБА_11 безоплатно незаконно збув ОСОБА_20 наркотичний засіб 0,03345 г метадону у 1,5 пігулки.

Також, 15 вересня 2022 року о 09:30 год. у дворі буд. АДРЕСА_6 ОСОБА_11 безоплатно незаконно збув ОСОБА_21 наркотичний засіб 0,0223 г метадону в 1 пігулці.

20 жовтня 2022 року о 10.00 год. у палаті №11 терапевтичного відділення КНП КМР "Конотопська ЦРЛ ім.ак.М.Давидова" м.Конотоп по вул.Амосова,8, ОСОБА_12 безоплатно незаконно збув ОСОБА_22 наркотичний засіб 0,14 г метадону у 7 пігулках.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка вважала вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим і просила залишити його без зміни та проти задоволення скарги як обвинуваченого, так і скарги захисника ОСОБА_7 заперечила, позицію обвинуваченого ОСОБА_11 і його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, позицію інших обвинувачених - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , які поклалися на розсуд суду при вирішенні поданих апеляційних скарг ОСОБА_11 і його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 ніким не оспорюються і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 389 КК України, ОСОБА_15 за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 307 КК України, не оспорюється, тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційному перегляду і в цій частині вирок не підлягає.

Водночас, з урахуванням заявлених обвинуваченим ОСОБА_11 та його захисником ОСОБА_7 , апеляційних вимог, колегія суддів аналізує вирок суду першої інстанції в цій частині, зокрема в частині призначеного обвинуваченим покарання, яке захисник та обвинувачений вважали суворим та вбачали підстави для пом?якшення призначеного покарання.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені в ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження призначаючи до обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 суд відніс рецидив злочинів, а до пом`якшуючих відніс:щире каяття, позитивно характеризується за місцем проживання, хворобливий стан здоров`я.

Крім того, суд першої інстанції зробив висновок про неможливість перевиховування ОСОБА_11 , без ізоляції від суспільства.

Тому, за таких обставинах, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що покарання обвинуваченому ОСОБА_11 слід призначити у виді позбавлення його волі.

Також колегія суддів звертає увагу і на поведінку ОСОБА_11 при вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, який факти був організатором збуту наркотичних засобів, і те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів зазначає, що ті обставини, на які звертають увагу апелянти, як на підставу пом`якшення призначеного покарання і застосування ст.69 КК України - щире каяття, позитивна характеристика, хворобливий стан здоров?я, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.

Тому, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 , та захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419, КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2022 року відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , зашити - без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 , та захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_7 на цей вирок - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4