Справа № 946/6465/23
Провадження № 1-кс/946/1994/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001076 від 23.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 438 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 23.08.2023, приблизно о 02 год. 40 хв. невстановлені особи з числа військовослужбовців окупаційних військ російської федерації, в умовах вторгнення в Україну та ведення російською федерацією війни проти України забороненим міжнародним правом, у порушення існуючих правил та звичаїв війни, умисно здійснили масований обстріл БПЛА «Герань-2» інфраструктури м. Ізмаїл та Ізмаїльського району Одеської області, в результаті чого пошкоджено будівлі та інше майно.

Так, 23.08.2023 слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області проведено 5 огляді місця події, за наступними адресами: АДРЕСА_1 , за географічними координатами НОМЕР_1 , 28,7986636; АДРЕСА_1 , за географічними координатами НОМЕР_2 , 28.801660; АДРЕСА_1 , за географічними координатами 45.340558, 28.802376; підривний майданчик полігону ДСНС України, на відстані 2 км. від с. Стара Некрасівка, Ізмаїльського району, Одеської області, за географічними координатами 45.3640091, 28.9225287; АДРЕСА_1 .

В ході проведення вказаних оглядів було вилучено ряд пластикових та металевих фрагментів БПЛА «Герань-2», котрі упаковано до поліпропіленових мішків з індивідуальними номерами «NPU-0304504»; «NPU-0304505»; «NPU-0304506»; «NPU-0304507»; «NPU-0304508»; «NPU-0304509»; «NPU-0304510»; «NPU-0304511».

Крім того, під час огляду місця події (підривного майданчику полігону ДСНС України), з вилученої під час огляду місця події за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Судноремонтників 1, за географічними координатами НОМЕР_3 , 28.802376, нездетонувавшої бойової частини БПЛА «Герань-2» відібрано зразки вибухової речовини, котрі упаковано до поліетиленового сейф-пакету «АВ1004368». Також, під час проведення цього огляду, після підриву бойової частини БПЛА «Герань-2», було вилучено металеві фрагменти корпусу вказаної бойової частини, котрі упаковано до поліетиленового сейф-пакету «АВ3004112».

23.08.2023 усі виявлені та вилучені фрагменти (частини) БПЛА «Герань-2» визначено в якості речового доказу у кримінальному провадженні в рамках якого подається дане клопотання.

Як посилається слідчий в своєму клопотанні, оскільки вказані предмети мають значення речових доказів по вищевказаному кримінальному провадженню, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно.

Слідчий та прокурор про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, в клопотанні зазначили про розгляд справи без їх участі.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, на тимчасово вилучене в ході оглядів місця події, за адресами: АДРЕСА_1 , за географічними координатами 45.3400044, 28,7986636; АДРЕСА_1 , за географічними координатами НОМЕР_2 , 28.801660; АДРЕСА_1 , за географічними координатами 45.340558, 28.802376; підривний майданчик полігону ДСНС України, на відстані 2 км. від с. Стара Некрасівка, Ізмаїльського району, Одеської області, за географічними координатами 45.3640091, 28.9225287; АДРЕСА_1 , майно, а саме пластикових та металвевих фрагментів (частин) БПЛА «Герань-2», котрі упаковано поліпропіленових мішків з індивідуальними номерами «NPU-0304504»; «NPU-0304505»; «NPU-0304506»; «NPU-0304507»; «NPU-0304508»; «NPU-0304509»; «NPU-0304510»; «NPU-0304511», зразків вибухової речовини, відібраних з бойової частини БПЛА «Герань-2», котрі упаковано до поліетиленового сейф-пакету «АВ1004368», металеві фрагменти корпусу бойової частини БПЛА «Герань-2», котрі упаковано до поліетиленового сейф-пакету «АВ3004112».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1