Справа №:755/8394/23
Провадження №: 1-кс/755/1811/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2023 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження № 0002212 від 19.06.2023 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Канів Черкаської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.09.2000 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 3-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

- 12.04.2001 Золотоніським районним судом Черкаської області за ч. 2, 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- 08.08.2006 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 06.04.2012 постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області умовно-достроково на невідбутий строк терміном 1 рік 3 місяці 26 днів;

- 31.07.2014 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 19.12.2014 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 15.12.2014 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 06.04.2020 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області від за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 30.03.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяця позбавлення волі, 07.12.2022 р. звільнений умовно-достроково на 1 рік 14 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що 19 червня 2023 року приблизно о 14 год. 10 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Шептицького, 4, неподалік ТЦ «Комод», слідкував за водіями автомобілів, які здійснювали паркування за вказаною вище адресою, та за автомобілями, які були обладнані електронною сигналізацією, з метою подальшого проникнення до салону автомобіля та таємного викрадення майна, яке могло в ньому зберігатись.

Так, у вказаний вище день та час, у вказаному місці, маючи спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тримаючи при собі заздалегідь заготовлений пристрій, ОСОБА_5 помітив автомобіль марки «Mitsubishi Grandis», д.н.з. НОМЕР_1 , з салону якого вийшов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зачинив зазначений автомобіль на електронну сигналізацію та направився до приміщення ТЦ «Комод», розташованого за адресою: м.Київ, вул. Шептицького, 4.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше володіння особи, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за діями останніх ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 відсканував за допомогою пристрою для сканування «Sheriff» сигнал сигналізації автомобіля «Mitsubishi Grandis», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , чим подолав технічну перешкоду, а саме - засіб охорони від вільного доступу до салону вказаного автомобіля, що є сховищем майна потерпілого.

Після чого, ОСОБА_5 відчинив задні праві пасажирські двері автомобіля та проник до салону вказаного автомобіля, звідки таємно, повторно, викрав належне потерпілому ОСОБА_7 майно, а саме - грошові кошти в розмірі 1580 гривень.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний намір, вчинений повторно, ОСОБА_5 , зачинивши двері автомобіля, залишив місце вчинення злочину із викраденими грошима, розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1580 гривень.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу до підозрюваного, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що він може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже усвідомлює можливе покарання у вигляді позбавлення волі, тому може вчинити спроби уникнути кримінальної відповідальності таким чином; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають значення для досудового розслідування, про які органу досудового розслідування може бути наразі не відомо; чинити незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомі адреси проживання останніх; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом неприбуття за викликами до слідчого; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів з корисливих мотивів.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 обґрунтованість підозри не оспорювали, ОСОБА_5 визнав свою причетність до вчинення кримінального правопорушення. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а саме - домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора, з`ясувавши думку захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0002212, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

19 червня 2023 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

20 червня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, 19.06.2023 р. умисно вчинив дії, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме - протоколами проведених слідчих дій: протоколом огляду місця події; протоколом обшуку; протоколами допиту потерпілого та свідків; протоколом огляду відеозапису з камер зовнішнього спостереження; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, тощо.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

З урахуванням зазначеного, посилання органу досудового розслідування на наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, заслуговують на увагу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що передбачає покарання у виді позбавлення волі до 8 років, при цьому, підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, таких як власна родина чи місце роботи, а також, враховуючи, що підозрюваного 07.12.2022 р. було звільнено умовно-достроково на невідбутий строк у 1 рік та 14 днів, що буде враховано при призначенні покарання у разі доведення в суді вини ОСОБА_5 , це може схилити останнього до спроб уникнення покарання у такий спосіб; вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що підозрюваний неодноразово судимий за вчинення, зокрема, злочинів проти власності, з корисливих мотивів.

Водночас слідчий суддя вважає недоведеними заявлені органом досудового розслідування ризики знищення, схову чи спотворення речей та документів, що можуть мати значення для кримінального провадження, здійснення незаконного впливу на свідків чи представника потерпілого у кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, які, на думку слідчого судді, зводяться до необґрунтованих припущень органу досудового розслідування.

Поряд з цим, слідчим суддею не отримано даних про те, що підозрюваний ОСОБА_5 за станом свого здоров`я не може утримуватись в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, згідно з положеннями ч. 2 ст. 183 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки останній є раніше судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті. Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до восьмидесятий розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

При цьому, враховуючи тяжкість злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан особи, а саме - відсутність стійких соціальних зв`язків та місця роботи, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що існує велика ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити новий злочин, слідчий суддя вважає за належне визначити заставу відповідно ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., яка в достатній мірі гарантує виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

При цьому, при визначенні розміру застави, слідчий суддя зважує не лише на обсяг повідомленої підозри та можливість настання тяжких наслідків для конкретної особи, однак і виходить з тих позицій Європейського Суду, відповідно до яких визначення суми коштів, яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 § 3 Європейської Конвенції. Застава повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими ознаками, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися.

Окрім цього, обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, згідно положень ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 208, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 17 серпня 2023 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва та надати документ, що це підтверджує, до ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО: 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ;

р/р UA1012089.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави визначити до 17 серпня 2023 року, але не більше строків досудового розслідування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1