Справа № 301/285/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/381/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 05 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 05 липня 2023 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000435, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, - відмовлено.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000435 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2021 за ч.1 ст.364 КК України, згідно з якою просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000435 від 29.12.2021 за ст.364 КК України та визнати бездіяльність слідчої ОСОБА_7 неправомірною. В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що факт злочину наявний у кримінальному провадженні, а слідча умисно, протиправно закрила дане кримінальне провадження, не повідомивши його і приховавши злочин. На думку скаржника, дана постанова є необґрунтованою, однобічною, поверхневою, проведена без з`ясувань всіх обставин подій, не вмотивованою з приховуванням злочину, з боку слідчого ОСОБА_7 .

В ухвалі слідчий суддя вказала на те, що у прохальній частині клопотання, ОСОБА_6 вказав номер кримінального провадження та його дату, однак не вказав, яку саме постанову про закриття кримінального провадження просить скасувати, так як з матеріалів кримінального провадження вбачається, що таке кримінальне провадження неодноразово закривалося. Слідчий суддя зазначила, що в судовому засіданні скаржник уточнив, що просить скасувати постанову від 29.12.2021, хоча в матеріалах кримінального провадження наявна постанова від 31.12.2021, тому з огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Посилається на ті ж доводи, на які вказував у скарзі та зазначає, що це він помилково не зазначив від якого числа постанова про закриття кримінального провадження та вважає, що постанова слідчої ОСОБА_7 від 28.03.2023 про закриття кримінального провадження №0000435 від 29.12.2021 за ст.364 КК України є необґрунтованою, однобічною. Просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, яку подав ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності ОСОБА_6 , неявка якого з урахуванням положень частини 4 статті 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що ОСОБА_8 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду апеляційної скарги, а також те, що від нього надійшла заява про розгляд його апеляційної скарги без його участі.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Так, як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000435 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2021 за ч.1 ст.364 КК України.

Відмовляючи заявнику ОСОБА_6 в задоволенні його скарги, суд першої інстанції послався на те , що у прохальній частині скарги, яку подав ОСОБА_6 , вказано номер кримінального провадження та його дату внесення до ЄРДР, однак не вказано, яку саме постанову про закриття кримінального провадження просить скасувати, так як згідно матеріалів кримінального провадження №0000435, таке неодноразово закривалося постановами про закриття кримінального провадження. Разом з тим, в судовому засіданні заявник уточнив, що просить скасувати постанову від 29.12.2021, однак в матеріалах кримінального провадження наявна постанова від 31.12.2021.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Це положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

У суді апеляційної інстанції досліджено матеріали скарги ОСОБА_6 в яких наявна його скарга від 26.06.2023 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та копія постанови слідчого СВ ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 28.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0000435 від 29.12.2021, внесене до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, однак не вказано ні в скарзі, ні в апеляційній скарзі яку саме з постанов про закриття кримінального провадження просить скасувати, так як в матеріалах кримінального провадження є їх декілька. Відповідно суди першої та апеляційної інстанції позбавленні можливості перевірити інформацію зазначену у скарзі та апеляційній скарзі стосовно дії чи бездіяльності слідчої, оскільки таке не передбачено діючим КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі щодо скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової у зв`язку з неповнотою встановлення слідчим суддею обставин справи, яка стосується проведення певних дій слідчої ОСОБА_7 , якою закрито кримінальне провадження № 0000435 від 29.12.2021, то таке є необґрунтованим, безпідставним.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_6 що він не обмежений у праві на повторне звернення з відповідними скаргами та у разі подання ним нової скарги, йому належить чітко вказувати дату постанови про закриття кримінального провадження та конкретизувати процесуальні підстави, які обумовлюють необхідність, з точки зору скаржника, для оскарження дій або бездіяльності слідчого або прокурора, в порядку ст.303 КПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали слідчого судді, в якій наведені аргументовані підстави для відмови у задоволенні скарги заявника і які в повній мірі відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 401, 404, 405, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 05 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000435, внесеного 29.12.2021 до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді