справа № 991/7177/23
провадження №11-сс/991/654/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17 серпня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17 серпня 2023 року провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомостей згідно повідомлення заявника про кримінальне правопорушення від 08 листопада 2022 року, закрито.

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що з доданої до скарги заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що заявником зазначено про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК, яке відповідно до положень ст.33-1 КПК та примітки до ст.45 КК не є корупційним злочином, а отже не підсудне Вищому антикорупційного суду, як і не відноситься до підслідності детективів НАБУ, у зв`язку з чим, встановивши, що розгляд здійснюється за скаргою на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, які не підлягають розгляду у цьому суді, слідчий суддя постановив ухвалу про закриття провадження за скаргою.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з таким рішенням, вважаючи його незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, за вимогами якої просив суд скасувати ухвалу слідчого судді від 17 серпня 2023 року та направити скаргу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В апеляційній скарзі вказано про невідповідність ухвали слідчого судді положенням Конституції України та КПК, які на думку скаржника зобов`язують слідчого суддю Вищого антикорупційного суду розглянути каргу по суті. На підтвердження своєї позиції особа послалася на протиріччя по одному і тому ж питанню, зазначені в двох судових рішеннях у справах №991/5987/22 та №760/18045/22 відносно встановлення різних обставин щодо прийнятності його скарги.

Позиції учасників провадження.

Прокурор та особа, яка подала скаргу у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, при цьому ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зазначив про небажання брати участь у апеляційному розгляді.

Ураховуючи зазначене і те, що КПК не передбачає вимог щодо обов`язкової участі сторін у розгляді апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, зокрема щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, приймаючи до уваги значно скорочені у порівнянні із загальним порядком строки апеляційного перегляду таких ухвал (ч.2 ст.422 КПК), колегія суддів на підставі ч.4 ст.405 КПК вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників судового провадження.

Мотиви суду.

За положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Здійснення такого контролю шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, визначено главою 26 КПК .

На досудовому провадженні згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей згідно з його заявою про кримінальне правопорушення за ст.382 КК.

Закриваючи провадження за скаргою, слідчий суддя дійшов висновку про її непідсудність, мотивуючи його тим, що кримінальне правопорушення, про можливе вчинення якого йдеться в заяві ОСОБА_5 , не відноситься до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчим суддям Вищого антикорупційного суду підсудні лише ті клопотання та скарги у кримінальних провадженнях, досудове розслідування за якими здійснює НАБУ.

При перегляді оскаржуваної ухвали колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду не в повній мірі погоджується з такими мотивами слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 17 серпня 2023 року щодо непідсудності скарги з огляду на таке.

Частиною 1 ст.306 КПК визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

У відповідності до ч.2 ст.33-1 КПК слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

За ч.1 ст.33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст.45 КК, ст.206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п.1-3 ч.5 ст.216 КПК.

Предметна підсудність Вищого антикорупційного суду визначається ст.33-1 КПК, а з 22 вересня 2019 року ст.33-1 КПК з урахуванням положень п.20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у редакції Закону України №100-ІХ.

У примітці до ст.45 КК зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст.191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені ст.210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Зі змісту умов, визначених п.1-3 ч.5 ст.216 КПК слідує, що законодавець застосував диференційований підхід при визначенні підсудності Вищого антикорупційного суду та відніс до його підсудності лише ті провадження, що стосуються корупційних та пов`язаних з ними злочинів у публічному секторі управління (вчинені службовими особами публічного сектору управління чи щодо них) та які загрожують національній безпеці держави.

Пунктом 20-2 розділу XI «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону №100-IX від 18 вересня 2019) визначено, що підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР: 1) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду"; 2) до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Отже, мотиви, за яких слідчий суддя дійшов висновку про непідсудність скарги, не в повній мірі відповідають зазначеним положенням КПК щодо визначення підсудності кримінальних проваджень Вищому антикорупційному суду, оскільки така умова як здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні детективами НАБУ поширюється лише на ті кримінальні провадження, відомості про кримінальне правопорушення за якими внесені до ЄРДР до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду".

Разом з цим, з доданої до скарги ОСОБА_5 заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що заявником вказано про вчинення кримінального правопорушення за ст.382 КК, яке відповідно до положень ст.33-1 КПК та примітки ст.45 КК України не є корупційним злочином, а отже непідсудне Вищому антикорупційного суду, як і не відноситься до підслідності детективів НАБУ, про що обґрунтовано зазначив слідчий суддя в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, висновок слідчого судді про непідсудність поданої скарги, хоча не є обґрунтованим в повній мірі, проте є правомірним.

Щодо правомірності постановлення слідчим суддею ухвали про закриття провадження за скаргою за наслідками розгляду такої скарги, колегія суддів звертає увагу на ч.6 ст.9 КПК, якою визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

У випадку відкриття слідчим суддею провадження за скаргою та виявлення підстав для повернення під час розгляду скарги по суті, провадження по вказаній справі має бути закритим.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 лютого 2019 у справі №569/17036/18.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає невідповідності ухвали слідчого судді про закриття провадження за скаргою процесуальним нормам КПК.

Також посилання ОСОБА_5 на ухвали інших судів, в яких на його думку суди встановили різні обставин щодо прийнятності його скарги, колегією суддів не приймаються до уваги та не впливають на правомірність оскаржуваної ухвали оскільки останні не є джерелом права та не стосуються предмету даного апеляційного розгляду.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи, які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

Відтак, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі та висловленими адвокатом під час апеляційного розгляду, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 33-1, 216, 404, 405, 407, 419, 422, 532, п.20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17 серпня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

___________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3