Справа №295/2305/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 186 ч.4 КК України, -

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на недопитаного свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшилися та продовжують існувати. Зазначив, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого у ході судового розгляду. Просить продовжити строк дії тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

Обвинувачений та захисник заперечили, зазначили, що ризики відсутні, а тому обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 331 ч.3 КПК України незалежно від наявності клопотань до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Розгляд кримінального провадження до закінчення продовженого запобіжного заходу неможливо завершити, у зв`язку із викликом свідка.

У справі "Волосюк проти України" (рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини наголосив, «національні судові органи мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою. При цьому слід також виходити із правової позиції Європейського суду з прав людини, а саме того, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи вчинення іншого злочину.

З урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, зважаючи на те, що на даний час відсутні докази того, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на недопитаного судом свідка, який є сусідом обвинуваченого, вчинити інше кримінальне правопорушення, які бралися до уваги при обранні запобіжного заходу, зменшилися, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу. Окрім того, не зменшилися нові ризики, пов`язані із російською агресією.

Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, неможливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.

Таким чином, з урахуванням доводів сторін кримінального провадження, суд дійшов до переконання про доведеність чинників, які передбачені ч.1 ст. 194 КПК України і є достатніми для прийняття судом рішення про подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на наведене, враховуючи також обставини справи та обстановку за якою обвинуваченому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, суд вважає доцільним продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки підстав для зміни виду запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. 333 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів - до 20.08.2023 року (включно).

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1