ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2740/23 Справа № 227/2258/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецьої області від 12.06.2023 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білозерська Донецької області, громадянина України, не одруженого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

строком на 60 днів до 10.08.2023 року включно -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

В провадженні Добропільського міськрайонного суду Донецької області знаходиться об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 10.08.2023 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що ухвала незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що висновок суду суперечить фактичним обставинам справи, а прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначає, що не має наміру переховуватися від суду, оскільки сам зацікавлений у встановленні істини по справі, а в разі визнання його винним у скоєнні будь-якого злочину, готовий понести кримінальну відповідальність. Вказує, що у нього є постійне місце проживання, яке розташоване у Донецькій області, м. Білозерське, в якому він мешкає разом із своєю цивільною дружиною та її неповнолітньою донькою, що свідчить про те, що він має стійкі соціальні зв`язки. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою змінити запобіжний захід на більш м`який.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Ст. 331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань під час судового розгляду суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи 12.06.2023 року клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд дійшов висновку про доцільність продовження цього запобіжного заходу, обґрунтувавши його у судовому рішенні. При цьому суд врахував те, що ОСОБА_8 є особою, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин, судимість за які є не знятою та не погашенною, в данному провадженні ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів. Обвинувачений ОСОБА_8 не одружений, неповнолітніх та інших осіб на утриманні не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, до затримання офіційно не працював, тобто не має законного джерела існування.

Відносно доводів обвинуваченого щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вказує на наступне.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на свободі, обвинувачений може переховуватись від суду, а також продовжувати або вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі Москаленко проти України зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо ОСОБА_8 обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такі ризики існують. Однією з важливих гарантій здійснення проголошеного ст.ст. 3, 27 Конституції України права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання вимог кримінального процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі достатніми та належними підставами тримання ОСОБА_8 під вартою є не лише очікування завершення судового розгляду справи, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, що вимагає ізоляції осіб, які з встановленою високою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Отже, на даний час продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено. Тому апеляційні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецьої області від 12.06.2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 10.08.2023 року включно залишити без змін.

Судді: