ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 травня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

та сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0003909 від 20.12.2022 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Капустяни Каменецького району Хмельницької області, українки, громадянки України, не одруженої, з середньою освітою, зареєстрованої за адресом: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресом: АДРЕСА_2 , військовослужбовиця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судима, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.

Обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 березня 2023 року.

ЄУНСС №725/813/23 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-кп/822/190/23 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ст. 128 КК України

Цим вироком, ОСОБА_6 , - визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України і призначено їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 місяця арешту.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту поміщення ОСОБА_6 в установу для відбуття покарання.

Вирішено питання речових доказів.

Доводи апеляційних вимог учасника кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі з даним вироком суду не згодна, вважає, що при ухваленні вироку допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку із чим, вважає його надто суворим та таким, що не відповідає ступеню тяжкості правопорушення та особі обвинуваченої, а тому підлягає скасуванню.

Окрім забезпечення дотримання загальних засад призначення покарання та забезпечення реалізації права на справедливість при застосуванні кримінального покарання, суд при призначенні покарання реалізовує надані йому державою повноваження (право судової дискреції).

Зазначає, що вона визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, а саме у вчиненні необережного тяжкого тілесного ушкодження, при цьому, суд врахувавши особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, призначив покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді одного місяця арешту.

Проте, з аналізу покарань, передбачених санкцією ст. 128 КК України, з врахуванням системи покарань визначених ст. 51 КК України, суд призначаючи їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України, переходячи до іншого більш м`якого покарання - обрав такий вид покарання як арешт, який є більш суворим, ніж передбачені санкцією ст. 128 КК України такі види покарань, як громадські роботи або виправні роботи.

Так, ч.2 ст. 57 КК України передбачено, що виправні роботи не застосовуються до військовослужбовців, а ч.3 ст. 56 КК України встановлено обмеження застосування такого виду покарання, як громадські роботи відносно військовослужбовців «строкової служби».

Проте, солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 є військовослужбовцем за контрактом і не відноситься до військовослужбовців «строкової служби», а отже при ухваленні вироку судом, були відсутні будь-які перешкоди для обрання щодо ОСОБА_6 такого виду покарання як громадські роботи.

Звертає увагу, що відповідно до положень ст. 12, 25, 128 КК України, інкриміноване їй кримінальне правопорушення відноситься до необережних нетяжких злочинів.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, …, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Факт примирення потерпілого ОСОБА_8 з обвинуваченою підтверджується їх особистими заявами, які долучено до апеляційної скарги.

Таким чином, факт примирення винного з потерпілим означає досягнення між ними угоди, в якій зафіксовано, що потерпілий примирився з винним, задоволений вжитими останнім заходами з відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди і внаслідок цього не заперечує проти звільнення винного від кримінальної відповідальності (чи просить про таке звільнення).

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Згідно повідомлення про підозру від 20.12.2022 року: 20.12.2022 року близько 03 год. 00 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні кухні житлового будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, словесної суперечки та домашнього фізичного насильства із співмешканцем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи із необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, втративши рівновагу через фізичне насильство ОСОБА_8 щодо неї впала на підлогу, при цьому тримаючи ніж у власній руці, та в той же момент, ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння втратив рівновагу та впав своїм тілом зверху на ОСОБА_6 , яка тримала у правій руці кухонний ніж, в результаті чого ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з колото різаною раною в мезогастрії зліва з ушкодженням брижі низхідного відділу сигмовидної кишки, черевної та брижової артерії, ускладнене гемоперитонеумом та гемографічним шоком.

Таким чином, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а саме: у вчиненні необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Позиції учасників апеляційного провадження в судових дебатах.

Обвинувачена ОСОБА_6 та в її інтересах захисник ОСОБА_7 , а також потерпілий ОСОБА_8 , просили задовольнити подану апеляційну скаргу з підстав зазначених в ній, а саме скасувати вирок суду першої інстанції та на підставі ст. 46 КК України, звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Прокурор ОСОБА_5 , в судовому засіданні апеляційної інстанції просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , а вирок суду першої інстанції залишити без змін, як законний та обґрунтований.

Мотиви суду при прийнятті рішення.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши вимоги апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , міркування учасників з приводу доводів наведених в апеляції, допитавши ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_8 , які наполягали на тому, що примирилися і просили закрити справу за примиренням, дослідивши заяви обвинуваченої та потерпілого про примирення, з`ясувавши аргументи сторін судового засідання в даному провадженні, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд навів у вироку належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації її дій ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст. 404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Перевіряючи доводи та прохання обвинуваченої ОСОБА_6 в апеляційній скарзі щодо можливості її звільнення від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням сторін та відшкодуванням завданих збитків, колегія суддів доходить таких висновків.

Діяння, передбачене ст. 128 КК України, яке інкримінується обвинуваченій ОСОБА_6 , а саме вчинення необережного тяжкого тілесного ушкодження, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Згідно з матеріалами провадження, обвинувачена ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася.

Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної

відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Апеляційним судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 правильно розуміє і не оспорює обвинувачення, яке їй висунуте, та правову кваліфікацію своїх дій за ст. 128 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції останньої, яка примирилася з потерпілим ОСОБА_8 , у зв`язку з чим, останній жодних претензій до обвинуваченої не має, цивільний позов в провадженні відсутній.

Крім того, колегія суддів переконалася, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст. 42 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави, після роз`яснення яких ОСОБА_6 наполягала на закритті провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_8 ..

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 перебуває у цивільному шлюбі із потерпілим ОСОБА_8 , як на момент необережного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, так і на даний час. Після виявлення факту заподіяння тілесних ушкоджень співмешканцю, ОСОБА_6 надала йому невідкладну медичну допомогу та викликала швидку допомогу для доставлення останнього в лікарню. Після госпіталізації останнього сприяла ОСОБА_8 у лікуванні, придбавала ліки та здійснювала догляд разом із медичним персоналом. Тобто, вчиняла дії щодо відшкодування завданих збитків та усунення заподіяної шкоди. ОСОБА_6 примирилася з потерпілим співмешканцем ОСОБА_8 , вони продовжують проживати спільно у цивільному шлюбі, потерпілий повідомляв суду першої інстанції, що не має до обвинуваченої будь-яких претензій, що вони примирилися та просив її суворо не карати.

Про примирення обвинуваченої ОСОБА_6 з потерпілим ОСОБА_8 свідчить позиція останнього під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції, який звернувся до суду із заявою про примирення із обвинуваченою та долучив її до апеляційної скарги останньої, жодних претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_6 не має, вказав, що обвинувачена сприяла у його лікуванні, а тому і відсутні будь-які претензії до неї.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про можливість задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 і звільнення її від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Відповідно до положень ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок районного суду й на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України закриває кримінальне провадження у зв`язку із звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

На підставі наведеного та керуючись ст. 46 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 285, 286, 404, 405, п.5 ч.1 ст. 407, 417, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 березня 2023 року відносно ОСОБА_6 , яку визнано винною за ст. 128 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

- компакт-диски зберігати при справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суд протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3