Провадження № 1-кп/243/556/2023
Справа № 243/1460/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецькорї області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року та в режимі відеоконференції, під час трансляції, з приміщення Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000842 від 02 березня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України підсудне Слов`янському міськрайонному суду Донецької області.

Підстав для прийняття рішень передбачених п. п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду судом визначено дату та місце проведення судового засідання, з`ясовано, що слід здійснювати судовий розгляд у відкритому судовому засіданні, з`ясоване питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Вирішено питання про виклик свідків та витребування матеріалів, зібраних під час досудового розслідування.

Питання про складання досудової доповіді не вирішується, оскільки ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

У підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено судом положення ч. 4 ст. 315 КПК України, яка надає право обвинуваченому у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років, заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовного нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Клопотання обвинуваченим ОСОБА_3 про розгляд кримінального провадження стосовного нього колегіально судом у складі трьох суддів заявлено не було.

В порядку підготовки справи до розгляду прокурором заявлено про необхідність розглядати справу у закритому судовому засіданні, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні відомості про місце перебування підрозділів ЗСУ. Захисник та обвинувачений не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 27 КПК України передбачено, що кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні лише у разі якщо, зокрема, здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом. З метою запобігання зовнішній та внутрішній загрозі безпеки України, з метою не розголошення відомостей щодо місця розташування підрозділів ЗСУ та інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також інформації, поширення якої може завдати шкоди інтересам держави, суд вважає необхідним розгляд даного кримінального провадження здійснювати у закритому судовому засіданні впродовж усього провадження.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду судом визначено дату та місце проведення судового засідання, з`ясовано, що слід здійснювати судовий розгляд у закритому судовому засіданні, з`ясоване питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Під час підготовки до судового розгляду судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2023 року відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30 квітня 2023 року.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивоване тим, що ОСОБА_3 спроможний: переховуватися від суду, враховуючи, що ОСОБА_3 згідно із ст. 12 КК України, обгрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років, існує ризик, що обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_3 зареєстрований та проживає у м. Слов`янськ Донецької області, поблизу якого на даний час відбуваються активні бойові дії; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Зазначає, що характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , дають підстави вважати, що він без застосування до нього запобіжного заходу може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності та враховуючи характер дій обвинуваченого, які пов`язані з проведенням військової агресії Російської Федерації проти України. Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , неможливе, оскільки, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків. З огляду на наведене, просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження відносно його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтримав свого захисника, заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм докази.

На сьогодні до суду направлений обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що саме за критерієм оцінки «з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача» на сьогодні є можливість вважати, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у наданні незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним формуванням держави-агресора, допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Надаючи оцінку доводами сторони захисту суд зазначає, що висловлені вищенаведені сумніви та заперечення щодо представлених стороною обвинувачення доказів безсумнівно підлягають ретельній перевірці під час проведення судового розгляду, разом з тим на стадії підготовчого провадження суд повинен їх розглянути лише в рамках прийняття рішення про наявність обґрунтованості підозри, яка повинна бути розцінена лише з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 5 статті 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 30 квітня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має зареєстроване місце проживання.

Частиною 6 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Суд приймає до уваги доводи сторони обвинувачення стосовно того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та виконання процесуальних обов`язків, оскільки ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку. За таких обставин ризик ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від суду та його втечі продовжує існувати з високим ступенем ймовірності.

Крім того, суд зважає, що прокурором доведено перед судом наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, з огляду на зміст обвинувачення та специфіку інкримінованого кримінального правопорушення, в тому числі, зважаючи на ту обставину, що за змістом обвинувачення відбулося надання незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України, наявні підстави для висновку про ймовірність вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, пов`язаних з військовою агресією проти України.

Суд при цьому відхиляє доводи сторони захисту щодо застосування до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки, враховуючи тяжкість обвинувачення, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможуть запобігти ризикам ухилення від суду.

Суд враховує, що запобіжний захід у виді взяття під варту є винятковим, однак, без застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, на сьогодні продовжує існувати достатньо високий рівень ймовірності ризиків ухилення обвинуваченого від явки до суду, а також неможливості досягнення мети щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Суд вважає, що в даному випадку потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи ОСОБА_3 про який йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на викладене, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, з метою запобігання доведеним ризикам визначеним ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що існують всі підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки, на думку суду, в даному конкретному випадку утримання його під вартою вимагають інтереси суспільства, а тому, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, є доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Більш м`який захід забезпечення кримінального провадження, на думку суду, не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу слідчим суддею розмір застави не визначався. Продовжуючи дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, та те, що обвинувачення ОСОБА_3 пред`явлено щодо особливо тяжкого злочину передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, проти основ національної безпеки України, скоєний у воєнний час, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Суд зазначає, що доводи сторони захисту щодо заявленого клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Крім цього, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на теперішній час перебуває під вартою ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», суд вважає доцільним вирішити питання про участь обвинуваченого у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Учасники судового провадження не заперечували щодо проведення судового засідання режимі відеоконференції.

Положенням ч. 1 ст. 336 КПК України визначено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі, зокрема, необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження, наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, до судового розгляду та здійснювати судове провадження в режимі відеоконференції.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 183, 194, 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, до судового розгляду у закритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, на 15 год. 00 хв., 23 травня 2023 року.

Проводити судові засідання, за участю обвинуваченого ОСОБА_3 в режимі відеоконференції у системі EasyCon, проведення якої доручити Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Кримінальне провадження розглядати у складі суддею одноособово.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження та інших осіб, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Прокурору надати матеріали (письмові та речові докази), зібрані під час досудового розслідування.

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з утримуванням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», строком на 60 (шістдесят) днів з 27 квітня 2023 року по 25 червня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, та підлягає негайному виконанню.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст ухвали проголошений 27 квітня 2023 року, о 16 год. 50 хв..

Головуючий суддя: ОСОБА_1