Справа № 163/1572/22
Провадження № 1-кп/163/33/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області об`єднане кримінальне провадження №0000265 з кримінальним провадженням №0000243 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Любомль Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого різноробочим КП «Любомльське ЖКГ», невійськовозобов`язаного, раніше судимого вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 05 січня 2022 року за ч.2 ст.125 КК України до 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.389, ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 засуджений вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 05.02.2022 року з призначеним покаранням у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин, з направленням до КП Любомльського ЖКГ для відбування призначеного покарання, не приступив до його виконання 08.08.2022 року, 09.08.2022 року, 10.08.2022 року, 11.08.2022 року, 12.08.2022 року, 15.08.2022 року, 16.08.2022 року, 17.08.2022 року, 18.08.2022 року, 19.08.2022 року, 22.08.2022 року, 23.08.2022 року, 24.08.2022 року, 25.08.2022 року, 26.08.2022 року, 29.08.2022 року, 30.08.2022 року, 31.08.2022 року, 01.09.2022 року, 02.09.2022 року, 04.09.2022 року без поважних причин, чим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Окрім того, ОСОБА_5 12.11.2022 року близько 18 години, усвідомлюючи протиправний суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно в умовах воєнного стану, зайшов на територію подвір`я потерпілої ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю потерпілої у житловому будинку, через незачинені вхідні двері проник у житло, а саме до спальної кімнати в якій на столі під скатертиною таємно викрав грошові кошти 3100 гривень та 50 Євро, що на час вчинення еквівалентно 1819,10 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 4919,10 гривень, чим вчинив крадіжку поєднану з проникненням в житло в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю і показав, що дійсно без поважних причин ухилився від відбування громадських робіт, що були присуджені за вироком суду. Пізніше усвідомив і сумлінно відбув призначене покарання.

За обставинами крадіжки показав, що раніше допомагав потерпілій у домашньому господарстві, за що остання давала грошову винагороду. Бачив де потерпіла брала гроші, тому 12.11.2022 року прийшов до ОСОБА_4 під приводом попросити води і коли та пішла, швидко проник до кімнати і з під скатертини викрав гроші. Потерпіла принесла води він випив і пішов геть.

Потерпіла в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 , вона знає, бо він їй допомагав по господарству за грошову винагороду. 12.11.2022 року він прийшов попросив води, вона пішла, принесла води, ОСОБА_5 випив і пішов. Пізніше у неї закралась думка і вона пішла в кімнату подивись місце зберігання грошей, яких не виявилось на місці, тому завила в поліцію про крадіжку.

Обвинувачений в судовому засіданні заявив, що не оспорює і визнає доведеними спосіб, час, місце, мотив вчинення ним кримінальних правопорушень та фактичні обставини обвинувачення. Потерпіла підтвердила ці обставини.

За таких обставин при згоді сторін кримінального провадження суд дослідив докази в порядку ч.3 ст.349 КПК України і приходить до висновку, що повністю доведено винуватість ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна поєднаного проникненням в житло, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінальних правопорушень, незначну суму викраденого, яку посильно обвинуваченому заробити та відшкодувати потерпілій, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, має можливість правильно влаштувати своє життя, самостійно відбув 05.01.2023 року покарання у виді громадських робіт, що підтвердженого органом пробації, дав розписку потерпілій про добровільне відшкодування збитків до вересня 2023 року, виключно позитивно характеризується по місцю роботи, обставини, що пом`якшують покарання.

До пом`якшуючих обставин за обвинуваченням за ч.4 ст.185 КК України суд відносить те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

До пом`якшуючих обставин за обвинуваченням за ч.2 ст.389 КК України суд відносить те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, про що засвідчила його поведінка в суді та відбуття покарання до вирішення цієї справи в суді.

Обтяжуючі обставини не інкримінувались та судом не встановленні.

Встановлені фактичні обставини справи свідчать про легковажність ОСОБА_5 до вчинених ним кримінальних правопорушень та до неналежного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченого виною чого є алкоголь. Суд враховує, що така легковажність в більшості зумовлена психіатричними особливостями обвинуваченого, який за відомостями висновку судово-психіатричного експерта №270 від 27.09.2021 року має діагноз - затримка психічного розвитку з підозрою на легку розумову відсталість. Цим і зумовлена його поведінка в суді: короткі відповіді, пам`ять та концентрація уваги занижена, інтелект невисокий, настрій занижений, разом з тим критика достатня.

Суд також враховує позицію потерпілої, яка в судовому засіданні заявила, що не бажає тюрми обвинуваченому, аби лише той повернув викрадені гроші.

Отже, по справі встановлено сукупність пом`якшуючих обставин, яка, на думку суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінальних проступку правопорушень, а особа обвинуваченого не свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, що підтверджується і досудовою доповіддю органу пробації.

З висновками досудової доповіді, рівень ризику вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення є середнім, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, необхідних для виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.389 КК України слід призначити у виді арешту, а за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі мінімальним строком, на підставі ч.1 ст.70 КК України буде застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначення менш суворого покарання санкцією статті ч.4 ст. 185 КК України не передбачене і немає підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

При цьому суд оцінюючі всі обставини в сукупності приходить висновку, що виправлення й перевиховання ОСОБА_5 все ж таки можливе без ізоляції від суспільства, тому, для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень від відбування покарання його слід звільнити з максимальним іспитовим строком випробування та покладенням встановлених обов`язків, що повинно дисциплінувати останнього у його легковажних вчинках, особливо в умовах воєнного стану. Це дозволить ОСОБА_5 заробити та повернути потерпілій викрадені гроші, що є ключовим для потерпілої.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Обвинувачений повністю відбув покарання за вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 05.02.2022 року.

За мотивами звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням суд не вбачає підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде необхідним і достатнім для забезпечення процесуальної поведінки ОСОБА_5 , а тому запобіжний захід слід замінити на особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.389, ч.4 ст.185 КК України, і за цими законами призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.389 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту;

- за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Замінити ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили виконувати такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця проживання, перебування, місця роботи чи навчання;

- не покидати межі території Волинської області без дозволу суду.

Повідомити обвинуваченому письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Долю речових доказів і документів визначити в такий спосіб:

- особову справу №08/ГР/2022 на ім`я ОСОБА_5 повернути органу пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1