У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2023 року м. Ужгород
Cлідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду м. Ужгород Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника скаржника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , на постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатської області ОСОБА_5 від 30.05.2023 року, про закриття кримінального провадження,-
28.04.2023 року ОСОБА_3 отримано від лікаря КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради» ОСОБА_8 висновок: на отриманій рентгенограмі визначається перелом кісток спинки носа з незначним зміщенням.
ОСОБА_3 отримано консультацію лікаря офтальмолога ОСОБА_9 , якою вказано діагноз, зокрема, але не виключно: підшкірна гематома верхньої та нижньої повіки, субкон`юнктивальний крововилив на лівому оці.
02 травня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до лікаря ОСОБА_10 «Лікувально - діагностичного центру «Ліра» для обстеження головного мозку, де констатовано ознак органічного ураження паренхіми головного мозку на момент обстеження не виявлено. Перелом спинки носа.
04 травня 2023 року ОСОБА_3 у зв`язку з головними болями, нечіткістю зору отримано консультаційний висновок спеціаліста лікаря ОСОБА_11 , якою вказано: перелом спинки носа, підшкірна гематома верхньої та нижньої повіки, субкон`юнктивальний крововилив на лівому оці та 10 травня 2023 року при відвідуванні лікаря ОСОБА_12 , у ОСОБА_3 діагностовано перелом кісток носа.
Враховуючи погіршення здоров`я ОСОБА_3 з 11 травня 2023 року по 19 травня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради».
Також з врахуванням подальшого негативного стану здоров`я ОСОБА_3 з 23 травня 2023 року по 30 травня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради».
Таким чином , належними та допустимими доказами підтверджено фізичний стан ОСОБА_3 з врахуванням отриманих тілесних ушкоджень та їхніх негативних наслідків на його здоров`я.
З метою надання об`єктивної інформації органу досудового розслідування для розкриття злочину ОСОБА_3 зібрано докази: встановлено підозрюваного - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий: АДРЕСА_2 , а також свідків: Марту, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які бачили факт завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , а також надали сторонню йому допомогу.
09 червня 2023 року скеровано рекомендованим поштовим відправленням дізнавачу сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_16 клопотання з проханням визнати потерпілим ОСОБА_3 та провести його допит, як потерпілого.
Разом з тим, 07 липня 2023 року адвокатом ОСОБА_17 отримано поштову кореспонденцію, де дізнавачем ОСОБА_18 винесено постанову про закриття кримінального провадження від 30 травня 2023 року, де підставою слугувало: «...встановити очевидців даної події не надалось можливим, камери відеоспостереження на місці події були відсутні», тобто дізнавачем ОСОБА_18 не спростовано доводів ОСОБА_3 про нанесення йому тілесних ушкоджень; Не встановлено ким, коли і за яких обставин ОСОБА_3 було нанесено тілесні ушкодження, а наявна підтверджена інформація у ОСОБА_3 про встановлення підозрюваного взагалі не прийнята до уваги; не встановлено мету нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень; не надано будь-яких логічних пояснень походження тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 ; не допитано свідків, які були очевидцями подій, більше того 27 квітня 2023 року відразу після отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень від підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 зник мобільний телефон, тобто, що може бути підставою для перекваліфікування злочину з ч.1 ст.125 КК України на іншу статтю передбаченого КК України або ж взагалі мати склад окремого кримінального правопорушення.
Заявник вважає, що рішення дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 30.05.2023р. є передчасним, необґрунтованим, протиправним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.
У судове засіданні заявник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, однак, від адвоката ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд скарги без їх участі, скаргу підтримують, просять задовольнити.
Дізнавач, рішення якого оскаржується, чи будь-яка уповноважена особа органу досудового розслідування у судове засідання вкотре не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, матеріали кримінального провадження слідчому судді не надані.
За наведних вище обставин , слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування, прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку .
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Згідно долученої до матеріалів скарги постанови дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_19 від 30.05.2023 року вбачається, що вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю діях невстановленої особи ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК україни.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне, з метою перевірки доводів скаржника, оглянути матеріали кримінального провадження та надати оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, в тому числі щодо проведення всіх необхідних слідчих дій за наслідками яких були винесені оскаржувані постанови. Однак, орган досудового розслідування проігнорував вимогу надати матеріали кримінальних проваджень для огляду.
Така процесуальна поведінка дізнавача та органу досудового розслідування в цілому, враховуючи принцип змагальності, свідчить про те, що дізнавач погоджується з доводами заявника щодо неповноти проведеного досудового розслідування, оскільки, жодного заперечення на скаргу не подано, матеріалів кримінальних проваджень для огляду в судовому засіданні для спростування доводів заявника, дізнавачем слідчому судді не надано.
Крім того, матеріали скарги містять низку медичних документів, які як стверджує заявник були надані дізнавачеві для приєднання до матеріалів кримінального провадження, однак , такі в оскаржуваній постанові не зазначені, жодних доводів про їх дослідження та перевірку, як доказів дізнавачем у постанові не мотивовано.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Разом із наведеним у скарзі заявник просить поновити строк на оскарження постанови, оскільки про наявність такої останній дізнався тільки 07.07.2023 року, після отримання листа від Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.
Дослідивши зміст поданої скарги з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що такий пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -
Скаргу представника скаржника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - задоволити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.08.2023 року о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1