Справа №591/5937/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/489/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 липня 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 липня 2023 року клопотання старшого слідчого ТУ ДБР м. Полтави про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000017 від 13 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, було задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16 вересня 2023 року включно.

Визначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 134 200 грн.

У разі внесення застави та після звільнення ОСОБА_7 з-під варти, покладено на останнього наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з м. Суми без дозволу слідчого, прокурора;|

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця, проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погодившись з таким рішенням, вважаючи його незаконним, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на його апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді від 19 липня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування пропуску строку захисник ОСОБА_8 посилається на те, що останній день подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 липня 2023 року припав на вихідний.

Вимоги поданої апеляційної скарги захисник вмотивовує тим, що в оскаржуваній ухвалі суду вказано, що 17 липня 2023 року ОСОБА_7 було затримано на підставі ст. 208 КПК України та 18 липня 2023 року вручено письмове повідомлення про підозру. Проте, з такими висновками погодитись не можна, оскільки ОСОБА_7 звернувся до ДБР, де відносно нього відразу, за незрозумілих обставин, почали складати протокол затримання, при тому, що він сам туди з`явився і його ніхто не переслідував. На даній стадії судового розгляду він, як захисник, подає скаргу щодо незаконного затримання ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України, враховуючи, що останнього не було затримано на місці вчинення злочину, який, відповідно до матеріалів провадження міг статися близько 09 год., на вул. Герасима Кондартьєва 144/3, 17 липня 2023 року, а фактично затримання відбулося у Четвертому слідчому відділі ТУ ДБР розташованому в місті Полтаві м. Суми, вул. Герасима Кондратьева, 98А об 11 год. 04 хв., що, на його думку, є незаконним.

Також, апелянт вказує, що матеріалами даного провадження жодним чином не доведено обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_7 саме за ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки останній жодних дій стосовно вимагання будь чого у ОСОБА_10 не здійснював, що у свою чергу свідчить про те, що обирати ОСОБА_7 саме такий запобіжний захід, у слідчого судді не було жодних правових підстав.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просив залишити її без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана, на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи, що останній день подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 липня 2023 року припав на вихідний, а апеляційна скарга була подана у наступний, робочий день, вважати, що захисником ОСОБА_8 було пропущено строк на апеляційне оскарження вказаного рішення та вирішувати питання його поновлення підстави відсутні.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

З матеріалів даного провадження вбачається, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 13 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, розпочатому за фактом того, що ОСОБА_7 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, здійснюючи функції представника влади, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, протиправним шляхом, використовуючи своє службове становище, 12 липня 2023 року, близько 15 год. 20 хв., у службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , висунув вимогу військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , якого 11 липня 2023 було року затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , на передачу неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 30 000 грн. за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

При цьому, 17 липня 2023 року, приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у власному автомобілі Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 , обіймаючи посаду офіцера відділення охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку у гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, з використанням наданого йому службового становища, отримав від громадянина ОСОБА_10 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 30 000 грн. за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

17 липня 2023 року ОСОБА_7 було затримано, у порядку ст. 208 КПК України, а 18 липня 2023 року останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В рамках даного кримінального провадження до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся слідчий з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

Своє клопотання слідчий вмотивовував обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри та наявністю ризиків, передбачених п.1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Розглянувши вказане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його часткового задоволення, встановивши обставини, якими підтверджується як те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину так і ризики, на які вказував слідчий.

При цьому, слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, посередньо характеризується за місцем роботи, має трьох неповнолітніх дітей, що дає йому можливість офіційного перетину кордону, є військовослужбовцем, а отже має певні знання та навички для перешкоджання розслідуванню, з урахування його початкового етапу та необхідності встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, враховуючи спосіб та обставини вчиненого злочину з огляду на вказані у клопотанні відомості та режим воєнного стану.

Саме за наявності вищезазначеного, слідчий суддя і дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та в цій частині задовольнив клопотання слідчого.

Разом з тим, при визначенні застави, не встановивши обставин, якими б обґрунтовувався її розмір 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з врахуванням практики ЄСПЛ, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, наявності у нього офіційного місця роботи та трьох неповнолітніх дітей, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого в цій частині та визначив заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів їх правильність, обґрунтованість та законність підстав не вбачає.

Що стосується доводів апелянта про те, що затримання ОСОБА_7 було незаконним, що його ніхто не переслідував та що останній сам звернувся до ДБР, де відносно нього відразу, за незрозумілих обставин, почали складати протокол затримання, а на місці вчинення злочину який, відповідно до матеріалів провадження, міг статися17 липня 2023 року близько 09 год., на вул. Герасима Кондратьєва 144/3, його затримано не було, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, з доданого до клопотання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 липня 2023 року вбачається, що затримання ОСОБА_7 дійсно відбулось у приміщенні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, за адресою м. Суми, вул. Герасима Кондратьева, 98А об 11 год. 04 хв.

При цьому, на спростування доводів апелянта щодо незаконності такого затримання з посиланням на те, що ОСОБА_7 не був затриманий на місці вчинення злочину близько 09 год., на вул. Герасима Кондартьєва 144/3, колегія суддів зауважує, що підставою для затримання останнього зазначено саме те, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Крім того, у своїх поясненнях, під час допиту 17 липня 2023 року свідок ОСОБА_9 повідомив про те, що у вказаний день о 09 год. 30 хв. він рухався на власному автомобілі по проспекту Свободи у напрямку вулиці Холодноярської бригади і перед мостом через річку Псел, на великій швидкості, порушуючи ПДР, його обігнав автомобіль Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 , з лівого вікна якого були викинуті грошові кошти, які розлетілись по дорозі. Він зупинив свій автомобіль і почав гроші збирати, до цього підключились сторонні люди і зібрані гроші несли йому. Після цього до них під`їхали працівники ДБР, яким він і віддав ці гроші, які назбирав на дорозі, у сумі 21 000 грн.

Саме з врахуванням таких показань свідка, є безпідставними доводи захисника про те, що переслідування ОСОБА_7 не було, а його не завершення було пов`язано з необхідністю фіксації виявлених на автодорозі в АДРЕСА_3 , грошових коштів у сумі 21 000 грн., що знайшло своє відображення у протоколі огляду місця події від 17 липня 2023 року, який було розпочато о 09 год. 44 хв., тобто, через 14 хвилин після того, як свідок побачив, що з вищезазначеного автомобіля, який, до речі, перебуває у власності підозрюваного, було викинуто гроші.

Що стосується доводів апелянта про те, що матеріалами даного провадження жодним чином не доведено обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_7 саме за ч. 3 ст. 368 КК України, та що на даний час складено обвинувальний висновок за обвинуваченням останнього за ч. 1 ст. 368 КК України, то вони є безпідставними з врахуванням наступного.

Так, відповідно практики ЄСПЛ, стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність. Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовжування обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.

У випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість. Слідчий суддя в жодному випадку не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, втім, обґрунтована підозра має підтверджуватися конкретними фактами та обставинами, що можуть переконати об`єктивного спостерігача, тобто непрофесіонала у сфері права, в існуванні зв`язку між діями особи та подією.

Колегія суддів вважає, що на час розгляду клопотання слідчого, з врахуванням його доводів та доданих до нього доказів, слідчий суддя дійшов вірного висновку про те, що повідомлена ОСОБА_7 18 липня 2023 року підозра за ч. 3 ст. 368 КК України була обґрунтована, з врахуванням чого, а також встановлених ризиків, було прийнято рішення про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

При цьому, колегія суддів зауважує, що зміна підозри ОСОБА_7 з ч. 3 ст. 368 КК України на ч. 1 ст. 368 КК України, що відбулось у подальшому процесі досудового розслідування, на що вказував захисник під час апеляційного розгляду даного провадження, жодним чином не свідчить про те, що первинна підозра повідомлена на початковій стадії досудового розслідування була безпідставна чи необґрунтована, як і не свідчить про те, що обирати останньому саме такий запобіжний захід, у слідчого судді не було жодних правових підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 липня 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4