Справа № 496/1793/18
Провадження № 1-кп/496/38/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянин а України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, останній раз 17.03.2016 року Приморським районним судом м. Одеса за ч.1 ст.121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, згідно ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 незаконно придбав патрони у кількості 223 штуки, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, став зберігати їх в будинку АДРЕСА_2 , тобто по місцю свого проживання. 03.04.2018 року, в період часу з 22:40 години по 23:49 годину, під час проведення співробітниками СВ Суворовського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області обшуку будинку АДРЕСА_2 , в присутності ОСОБА_5 працівниками Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області виявлено та вилучено патрони у кількості 223 штук, які останній зберігав без передбаченого законом дозволу. Сім патронів, з числа виявлених та вилучених за місцем мешкання ОСОБА_5 , являються боєприпасами, мисливськими патронами 12 калібру; тридцять один патрон, з числа виявлених та вилучених за місцем мешкання ОСОБА_5 , являються боєприпасами, патронами калібру 7,62x39мм; один патрон, з числа виявлених та вилучених за місцем мешкання ОСОБА_5 , являється боєприпасам, патроном калібру 9x18мм; сто вісімнадцять патронів, з числа виявлених та вилучених за місцем мешкання ОСОБА_5 , являються боєприпасами, патронами калібру 5,6х 15,6мм.

У судових дебатах прокурор ОСОБА_3 просив визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. Зазначив, що дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковані вірно та його винуватість доведена в судовому засіданні, окрім того вказане правопорушення було вчинено у період іспитового строку.

Адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просила виправдати ОСОБА_5 , оскільки належних та допустимих доказів його винуватості суду стороною обвинувачення не надано.

Обвинувачений у судовому засіданні свою провину не визнав, та пояснив, що до нього приїхала поліція, поліціанти зв`язали його, та питали, чи є в нього патрони, він повідомив що в нього патронів немає, але знає що вони є у чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , тоді він разом з поліції поїхав до ОСОБА_8 до додому, де на подвір`ї був чемодан із патронами. Поліція наказала взяти чемодан з патронами та сісти машину. Вказаний чемодан з патронами привезли до його будинку по АДРЕСА_2 , де він сховав його біля дров. Після чого з`явилася прокуратура та знайшла цей чемодан. Поліція наказала писати чистосердечне зізнання, та пообіцяла що за це йому буде лише штраф.

Під час судового розгляду, проведеного з дотриманням принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, судом були досліджені докази, джерелом яких були показання свідка, процесуальні документи, висновки судових експертів.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, його вина у повному обсязі підтверджується доказами, що були досліджені під час судового розгляду.

Свідок ОСОБА_9 судовому засіданні пояснив, що був понятим під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_2 , де мешкали батьки обвинуваченого, біля купи з дровами поліцейські знайшли чемодан, в якому були патрони. Обвинувачений заперечував що патрони належать йому.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що подзвонив дільничний попросив бути свідком під час проведення обшуку. На території домоволодіння було знайдено чемодан в якому були патрони. Під час проведення обшуку був присутній обвинувачений ОСОБА_5 який вказав, що патрони не його, а належать його знайомому ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданін пояснив, що знав ОСОБА_13 , разом працювали, в нього дійсно були патрони, особисто бачив, а саме ОСОБА_7 показував патрони 5*45 9мм 18ПМ та АК 9*39, чи законно він їх зберігав не знає. Чи були патрони у ОСОБА_5 та чи зберігав він їх у дома він не знає. Під час проведення обшуку не був присутнім.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що є батьком обвинуваченого, він ні коли не бачив що на його подвір`ї були патрони, син також ніколи не цікавився таким. Де саме знайшли патрони він не бачив. Син казав що патрони були у ОСОБА_8 . Вважає що патрони були підкинути у подвір`я працівниками поліції. Свідкові патрони не належать.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що є жінкою особи на ім`я ОСОБА_7 , який на цей час помер. Обвинуваченого знає, так як чоловік допомагав йому перевозити особисті речі. Деякі речі навіть зберігалися у них дома, що саме вона не знає. У її чоловіка не було патронів. По справі їй нічого не відомо, будь-які патрони у її чоловіка не вилучалися, під час обшуку у обвинуваченого вона присутня не була, щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 знає зі слів мешканців села.

Крім показів свідків сторони обвинувачення та захисту, судом були досліджені інші докази обвинувачення, які доводять винуватість обвинуваченого, а саме:

-витягом з ЄРДР, відповідно до якого 03.04.2018, в період часу з 22:40 години по 23:49 годину, співробітниками Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області спільно із співробітниками Одеської місцевої прокуратури №4 було проведено обшук по місцю проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обшуку у останнього було виявлено та вилучено патрони загальною кількістю 223 штуки;

-заявою ОСОБА_16 відповідно до якої заявник мав багато зброї та патронів, частину яких ОСОБА_5 зберігав за місцем свого мешкання;

-протоколом обшуку від 03.04.2018 року, відповідно до якого на прилеглій території будинку що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: патрони калібру 7,62 мм у кількості 31 шт., патрони холості у кількості 66 шт. без маркування; патрони калібру 5,6 мм у кількості 118 шт.; патрони мисливські калібру 12 у кількості 7шт., патрони калібру 9 мм. у кількості 1 шт. Будь-яких зауважень від сторін під час обшуку не надходило.

-копією ухвали слідчого судді від 05.04.2018 року, відповідно до якого дії слідчого а саме проведення обшуку будинку АДРЕСА_2 , визнано правомірними.

-копією ухвали слідчого судді від 05.04.2018 року, відповідно до якої накладено арешт на вилучене під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме на: патрони калібру 7,62 мм у кількості 31 шт., патрони холості у кількості 66 шт. без маркування; патрони калібру 5,6 мм у кількості 118 шт.; патрони мисливські калібру 12 у кількості 7шт., патрони калібру 9 мм. у кількості 1 шт.

-висновком експерта від 20.04.2018 №322-Б відповідно до якого, сім з наданих на дослідження патронів являються боєприпасами, мисливськими патронами 12 калібру, виготовленими промисловим способом та призначеними до стрільби з гладкоствольної вогнепальної зброї - мисливських рушниць відповідного (12-го) калібру. Тридцять один з наданих на дослідження патронів являються боєприпасами, патронами, калібру 7,62x39мм, виготовленими промисловим способом, на підприємстві «Клімовський патронний завод», м. Клімов, СРСР, у 1966 році та призначеними до стрільби з нарізної вогнепальної зброї - автоматів Калашникова зразку 1947, та його модифікацій, самозарядних карабінів Симонова, та іншої вогнепальної зброї вказаного калібру. Один з наданих на дослідження патронів являється боєприпасам, патроном, калібру 9x18мм, виготовленим промисловим способом, на підприємстві «Юрюзанський патронний завод», м. Юрюзань, СРСР, у 1980 році та призначений до стрільби з нарізної вогнепальної зброї - пістолетів Макарова (ПМ), Форт, автоматичних пістолетів Стечкина (АПС), та інших, відповідного калібру. Наданий на дослідження патрон конструктивних змін не має. Сто вісімнадцять з наданих на дослідження патронів являються боєприпасами, спортивно-мисливськими патронами кільцевого займання калібру 5,6x15,6мм R (.22Lr) виготовленими промисловим способом та призначеними до стрільби з нарізної вогнепальної зброї - пістолетів Марголіна, гвинтівок «ТОЗ-7», ТОЗ-8» та іншої вогнепальної зброї вказаного калібру. Тридцять один з наданих на дослідження патронів до категорії боєприпасів відноситься та являються холостими патронами, калібру 5,45x3 9мм. виготовленими промисловим способом, на підприємстві «Тульский патронний завод», м. Тула, СРСР та призначеними для імітації пострілів з подачею відповідних звукових сигналів при відстрілі з вогнепальної зброї, калібру 5x39мм під час військових навчань та тренувань. Сорок з наданих на дослідження патронів до категорії боєприпасів не відносяться та являються будівельно-монтажними патронами типу «К». виготовленими промисловим способом та призначеними для використання у будівельно-монтажних пістолетах «ПЦ-84» для пробивання отворів у щільних матеріалів та забивання в них дюбелів. Сім наданих на дослідження мисливських патронів 12 калібру до стрільби придатні. Надані на дослідження патрони, калібру 7,62x39мм, загальною кількістю 31 шт., до стрільби придатні. Один наданий на дослідження патрон, калібру 9x18мм, на час дослідження, до стрільби придатний. Сто сімнадцять з наданих на дослідження патронів, калібру 5,6x15,6мм R (.22Lr) на час дослідження, до стрільби придатні. Один з наданих на дослідження патронів, калібру 5,6x15,6мм R (.22Lr) до стрільби не придатний у зв`язку із значними деформаційними змінами його гільзи. Холості патрони, калібру 5,45x39мм, загальною кількістю 31 шт., на час дослідження, до стрільби придатні. Визначити придатність до використання за цільовим призначенням наданих на дослідження 40-ка будівельно-монтажних патронів типу «К», на час дослідження, не уявляється можливим у зв`язку з відсутністю в натурній колекції.

-протоколом огляду речових доказів від 24.04.2018 року;

-постановою про долучення речових доказів від 24.04.2018 року.

Оцінюючи вищезазначені докази, суд приходить висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази, також і з точки зору їх достатності, в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти однозначного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Заяву ОСОБА_5 , відповідно до якої, останній зізнається у вчинення кримінального правопорушення, та підтверджує те, що ОСОБА_16 передав йому на зберігання ящик в якому були патрони, суд не вважає належним та допустимим доказом, оскільки згідно ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікую за ч.1 ст.263 КК України - зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який на обліку у психіатра або нарколога не перебуває, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, викладеним у постанові від 01 червня 2020 року (справа №766/39/17, провадження №51-8867кмо18), при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили. Зокрема, якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк на 5 років, та звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Новий злочин ОСОБА_5 вчинив 03.04.2018 року, не відбувши покарання за попереднім вироком.

Водночас судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Беручи до уваги ту обставину, що будучи раніше судимим ОСОБА_5 , не відбувши покарання за попереднім вироком, знову скоїв кримінальне правопорушення, відповідних висновків для себе не зробив, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні обвинуваченому саме такого виду покарання.

Тому, з урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченому ОСОБА_5 , необхідно для його виправлення і припинення нових злочинів призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі, визначивши його строк відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, а саме ОСОБА_5 , що не відбув призначене покарання за вироком від 17.03.2016 року Приморським районним суду м. Одеси, слід частково приєднати до покарання, призначеного за даним вироком, призначивши остаточне покарання.

Як наслідок, суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні відсутній.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави відповідно до вимог ст. 124 ч.2 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із проведенням по справі експертиз у сумі 1144 гривень.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК У країни,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття особу під варту, тобто з 01.04.2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1144 гривень за проведення експертиз.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 05.04.2018 року, з патронів калібру 7,62 мм. у кількості 31 шт., патронів у кількості 66 шт. без маркування; патронів калібру 5,6 мм у кількості 118 шт.; патронів калібру 12 у кількості 7шт., патронів калібру 9мм. у кількості 1 шт.

Речові докази по справі: патрони калібру 7,62 мм. у кількості 31 шт., патрони у кількості 66 шт. без маркування; патрони калібру 5,6 мм у кількості 118 шт.; патрони калібру 12 у кількості 7шт., патрони калібру 9 мм. у кількості 1 шт. знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1