УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня2023 року

м. Київ

справа № 643/15218/21

провадження № 51-2284впс23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , про направлення кримінального провадження (справа № 643/15218/21) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

У згаданому клопотанні, що надійшло до Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), захисник просить направити указане вище кримінальне провадження з Октябрського районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова.

Обґрунтовуючи клопотання, захисник стверджує про наявність виключних обставин для направлення кримінального провадження до іншого суду з огляду на те, що як сторона обвинувачення, так і сторона захисту знаходяться та здійснюють свою професійну діяльність у м. Харкові, учасники кримінального провадження проживають у м. Харкові.

Учасників судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте для розгляду вони не прибули, що не перешкоджає вирішенню питання.

Перевіривши наведені доводи, дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що указане вище клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень абзацу 1 ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК визначено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Частиною 1 ст. 34 КПК, передбачено, зокрема, що кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Водночас, з огляду на зміст клопотання захисника, колегія суддів Верховного Суду не встановила передбачених законом підстав для задоволення цього клопотання, ураховуючи таке.

Із відомостей, наданих судом, та обґрунтувань клопотання щодо місця проживання обвинувачених, потерпілих та свідків (про яких зазначив захисник у клопотанні) не вбачається, зокрема необхідної умови для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, визначеної абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК, а саме проживання обвинувачених, більшості потерпілих або свідків у межах територіальної юрисдикції Московського районного суду м. Харкова. Отже необґрунтованими є твердження захисника щодо наявності підстав для направлення кримінального провадження, відповідно до приписів абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК, до згаданого вище районного суду м. Харкова.

До того ж Суд зауважує, що факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам собою не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Більш того, питання забезпечення явки учасників кримінального провадження носить організаційний характер забезпечення судового провадження і не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені захисником ОСОБА_6 обставини у цьому провадженні не є винятковими обставинами у розумінні ст. 34 КПК, а стосуються організації проведення судового розгляду.

Таким чином, Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника.

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження (справа № 643/15218/21) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, з Октябрського районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3