Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/4373/22
Провадження №1-кп/523/785/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

29.06.2023 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000323 від 13 квітня 2022 року із звинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кілії, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, утримуючого неповнолітню дитину, працевлаштованого, засудженого:

- вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 14 травня 2015 року, за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від його відбування, з іспитовим строком 3 роки;

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26 липня 2018 року, за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.71 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 1 місяць;

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07 травня 2021 року, за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 2 місяці, звільненого 18 березня 2022 року, у зв`язку із відбуттям строку покарання;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи судимим за ст.ст.185,186 КК України, достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, діючи з корисливих мотивів та з умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями будь-хто не спостерігає, перебуваючи близько 10 години 50 хвилин 13 квітня 2022 року, в дворі будинку АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження ножицями замку, проник до багажного відділення припаркованого автомобіля марки «ВАЗ 2107», н/з НОМЕР_1 , звідки викрав належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , компресор поршневого типу «КА-У 12050», марки «Ураган», вартістю 450 грн, та валізу з інструментами, вартістю 400 грн, а всього майно, загальною вартістю 850 грн,яким розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що він, в ранковий час одного із днів середини квітня минулого року, виявив залишений без нагляду чужий автомобіль марки «ВАЗ 2107», в якому ножицями пошкодив замок багажника, відчинив його та забрав звідти для власного використання повітряний компресор та валізу з інструментами. Про вчинене жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманим захисником та обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_5 у вміненому йому діянні.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_5 дій, які полягали в тому, що він, будучи судимим за ст.ст.185,186 КК України, достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, діючи з корисливих мотивів та з умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями будь-хто не спостерігає, перебуваючи близько 10 години 50 хвилин 13 квітня 2022 року, в дворі будинку АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження ножицями замку, проник до багажного відділення припаркованого автомобіля марки «ВАЗ 2107», н/з НОМЕР_1 , звідки викрав належні ОСОБА_6 компресор поршневого типу «КА-У 12050», марки «Ураган», вартістю 450 грн, та валізу з інструментами, вартістю 400 грн, а всього майно, загальною вартістю 850 грн,яким розпорядився на власний розсуд.

Зазначені дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Заявлені органом досудового розслідування до відшкодування з обвинуваченого процесуальні витрати в сумі 1372,96 грн, пов`язані з проведенням в справі експертизи, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_5 як про судиму особу, яка має власну сім`ю, з обов`язком утримання неповнолітньої дитини, посередньо характеризується за місцем проживання, показує про працевлаштування різноробочим.

Разом з тим, суд вважає визначальним те, що злочин ОСОБА_5 було вчинено через незначний проміжок часу, що навіть не перебільшив один календарний місяць, після дня його звільнення з місця реального відбування покарання у виді позбавлення волі; поведінку обвинуваченого після надходження обвинувального акту до суду, пов`язану із самовільним залишенням м. Одеси та перебуванням в іншій місцевості, не повідомленням про себе органу поліції, прокурору чи суду на протязі календарного року - до моменту затримання, що судом оцінюється як небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та дотримуватись правомірної поведінки.

На підставі викладеного, тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого, наявності вищезазначених обставин, які пом`якшують покарання, а також з урахуванням особи винуватого, суд не знаходить достатніх підстав до можливого застосування положень ст.ст.75,76 КК України та вважає необхідним призначити ОСОБА_5 такий вид покарання як позбавлення волі, в мінімальній межі санкції ч.4 ст.185 КК України, яке останньому належить відбувати реально, в умовах подальшої ізоляції від суспільства.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в періоди часу з 13 квітня 2022 року до 15 квітня 2022 року, а також з 20 червня 2023 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 13 квітня 2022 року, за виключенням періоду часу з 16 квітня 2022 року до 19 червня 2023 року.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1372 (однієї тисячі триста сімдесят дві) грн 96 коп.

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:

- предмети крадіжки (компресор та валізу з інструментами) вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 ;

- металеві ножиці, як знаряддя вчинення злочину, конфіскувати та знищити у встановленому порядку.

Арешт, накладений на вищезазначені речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ув`язненим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1