Справа № 132/2693/23
Провадження №11-сс/801/532/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 07.09.2023 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000344 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, з 07.09.2023 до 05.11.2023, без визначення розміру застави.

Своє рішення суд мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 296 КК України, та існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 07.09.2023, відмовити в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрати, за необхідності, стосовно ОСОБА_8 інший запобіжний захід, що не пов`язаний з позбавлення волі, за неможливості зміни запобіжного заходу визначити заставу в розмірі 40 розмірі прожиткового мінімуму.

Захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Посилається на те, що в ухвалі не викладено обґрунтування задекларованих ризиків, слідчим не доведено наміру ОСОБА_8 ухилятись від слідства та суду, продовжити злочинну діяльність. Суд не обґрунтував чому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Вказує на сприяння ОСОБА_10 у розкритті злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти вимог, заявлених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000344.

В даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий звернувся до місцевого суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке було задоволено оскаржуваною ухвалою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та про існування ризиків, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосовуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 296КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів.

Також слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому судом взято до уваги, що ОСОБА_8 офіційно не працює, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, щодо нього 30.05.2023 до суду направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 125 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Враховуючи фактичні обставини, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , відомості про особу останнього, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду провадження.

Застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти існуючим ризикам.

Також не підлягає до задоволення вимога захисника щодо визначення розміру застави, адже ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, поєднаного із застосуванням насильства, і з врахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, відсутні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407,422 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 07.09.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3