ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/471/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000439, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 02.08.2019 року о 17 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті повертати мобільний телефон, підійшов до ОСОБА_5 , з якою на той момент домовився зустрітися під приводом тимчасового користування телефоном на один день, отримав від неї її особистий мобільний телефон марки «Honor 10», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , мерехтливого синього кольору, вартістю 7490 грн. 00 коп., після чого заклав його до ломбардного відділення ПТ «Ай Ті Ломбард» та не повернув, тим самим розпорядився чужим майном на власний розсуд, завдавши при цьому потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 7490 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у заволодінні телефоном потерпілої шляхом обману не визнав. При цьому не заперечував, що він дійсно не повернув потерпілій телефон, але стверджував, що в нього не було намірів шахрайським шляхом заволодівати вказаним телефоном. У зв`язку із тяжким матеріальним становищем, він здав телефон у ломбард. Також вказав, що він і раніше здавав вказаний телефон до ломбарду. Зазначав, що він планував викупити телефон та повернути його потерпілій. Проте, що він заклав телефон до ломбарду потерпіла знала, він сказав їй про це ввечері, потерпіла була незадоволена. Забрати телефон із ломбарду у строки, про які домовлялися у нього не вийшло, так як у нього не було грошей, потрібно було 5000 грн., а це на той час для нього були чималі гроші. В один із днів він зустрівся із потерпілою, та до нього підійшли працівники поліції і його забрали у відділок. Там йому повідомили про те, що по телефону є заява. Там він написав розписку, з приводу того, що він протягом місяця зобов`язується викупити телефон із ломбарду та повернути його потерпілій. Потім вони домовилися зустрітися із потерпілою, однак він не зміг підійти до ломбарду. На наступний день в ломбарді йому сказали, що потерпіла вже викупила телефон. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що із потерпілою ОСОБА_5 був раніше знайомий, у період часу з 2013 року по 2016 року вони були у відносинах, з 2016 року по 2019 року стосунки були дружніми. Цивільний позов потерпілої не визнав.

Не дивлячись на позицію обвинуваченого ОСОБА_7 щодо невизнання своєї причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, винність останнього в повному обсязі підтверджується сукупністю зібраних доказів, які були досліджені та перевірені судом в ході судового провадження.

Так, будучи допитаною в ході судового розгляду, потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що раніше із обвинуваченим ОСОБА_7 у неї були близькі стосунки, потім вони розійшлись. 02.08.2019 року приблизно о 17 год., вона зустрілася із обвинуваченим ОСОБА_7 біля станції метро «Позняки» та обвинувачений попросив у неї її мобільний телефон для виходу в Інтернет для пошуку роботи, оскільки у нього був кнопковий телефон. Так як у них із обвинуваченим були дружні стосунки і вона йому довіряла, то вона дала йому свій телефон, при цьому обвинувачений повинен був повернути телефон ввечері, максимум наступного ранку. Ввечері та на наступний ранок обвинувачений на зв`язок не вийшов. Через 5 днів обвинувачений зателефонував, однак постійно переносив час зустрічі. Через деякий час він все-таки зізнався, що телефон в ломбарді, але нічого не робив, щоб повернути телефон і вона зрозуміла, що він не збирається повертати телефон з ломбарду. Тоді вона позичила гроші та викупила свій телефон, після чого написала заяву в поліцію.

Наполягала, що раніше дійсно ОСОБА_7 здавав в ломбард її телефон, але це він робив на її прохання, вона перекривала інші кредити, а потім телефон викупався. Щодо подій 02.08.2019 року, то вона не дозволяла здавати телефон в ломбард, при цьому ОСОБА_7 просив взяти телефон саме в нетривале користування для пошуку роботи, тобто обманув її. Цивільний позов підтримала, просила його задовольнити.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що обвинуваченого ОСОБА_7 знає через потерпілу, з потерпілою був у відносинах. Вказав, що йому відомо про те, що обвинувачений ОСОБА_7 попросив у потерпілої телефон для особистого користування для пошуку роботи. Коли саме була домовленість він не пам`ятає, але телефон було передано в його, свідка присутності, потерпілою ОСОБА_7 02.08.2019 року. Потім з`ясувалось, що телефон було здано в ломбард. Зазначив, що він, а також ОСОБА_7 з потерпілою раніше здавали телефон в ломбард, але на наступний день телефон забирали.

При цьому суд вважає показання потерпілої та свідка ОСОБА_8 , які були перевірені в ході судового розгляду, достовірними, оскільки вони послідовні, логічні, конкретні, узгоджуються з іншими зібраними по справі доказами, дослідженими судом.

При цьому будь-яких обставин, які би свідчили про наявність підстав для обмови обвинуваченого потерпілою та свідком - не встановлено.

Згідно даних протоколу прийняття заяви від 21.01.2020 року про вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 повідомила про те, що 02.08.2019 року за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-г , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_3 , шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном марки «Honor 10», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який в подальшому без її відому здав до ломбарду «Скарбниця», що за адресою: м. Київ, просп. М. Бажана, 1-о, та який був нею викуплений 14.09.2019 року за 6824 грн. (а. п. 147).

Крім того, винність обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується і іншими дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами, а саме:

- даними витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.01.2020 року, з якого слідує, що до єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2020 року о 21:31:34 за № 0000439 внесено відомості, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про те, що 02.08.2019 року за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-г, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном марки «Honor 10» (ЄО - 4528 від 21.01.2020 року), про підозру повідомлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. п. 141);

- інформацією, наданою ПТ «Ай Ті Ломбард» № 104/1 від 29.01.2020 року, відповідно якої закладений 02.08.2019 року ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Honor 10» відкуплено 16.09.2019 року (а. п. 148)

- даними висновку судово-товарознавчої експертизи № 355 від 07.02.2020 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Honor 10 (COL-L29) 2018, 4/128 GB» мерехтливого синього кольору, який був придбаний 26.10.2018 року, знаходився у справному стані та без пошкоджень, станом на 02.08.2019 року з урахуванням зносу складає 7490,00 грн. (а. п. 149-154).

Викладені докази, які були ретельно досліджені судом, повністю спростовують версію обвинуваченого про те, що він не мав намірів шахрайським шляхом заволодівати телефоном потерпілої, і оцінюються судом як обрана позиція захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Та обставина, що раніше вказаний телефон неодноразово здавався в ломбард як обвинуваченим, так і свідком ОСОБА_8 , не впливають на наявність в діях ОСОБА_7 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений, скориставшись дружніми стосунками та довірою ОСОБА_5 , заволодів її майном, повідомивши неправдиві відомості та ввівши останню в оману щодо мети отримання телефону.

З огляду на викладене, суд вважає доведеною винність ОСОБА_7 у заволодінні чужим майном шляхом обману, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, ступінь суспільної небезпеки, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, думку потерпілої.

Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого, який негативних характеристик немає, офіційно не працює, на спеціальних обліках не перебуває, його молодий вік, сімейний стан.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, позицію сторони обвинувачення та потерпілої, суд приходить до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень, є призначення покарання у виді громадських робіт в межах, встановлених санкцією частини статті для даного виду покарання.

Вирішуючи заявлений по справі цивільний позов суд приходить до наступних висновків.

Так, потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, в якому остання просить стягнути з обвинуваченого на свою користь 8325 грн. 07 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди потерпіла зазначила, що в результаті вчиненого кримінального правопорушення належний їй мобільний телефон марки «Honor 10» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 мерехтливого синього кольору було закладено ОСОБА_7 в ломбардне відділення ПТ «Ай Ті Ломбард», вчасно не викуплено та відповідно їй не повернуто.

Розуміючи, що зберігання в ломбарді має строковий характер та, що після спливу цього терміну телефон, якщо він не буде викуплений, буде інкасований іпроданий, щоб покрити збитки, нею двічі 25.08.2019 року та 05.09.2019 року здійснювалася пролонгація, тобто продовження терміну користування кредитом, за умови погашення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за визначений період, при цьому строк користування продовжується на той період, за який клієнт погасив заборгованість зі сплати процентів, що підтверджується Додатком від 25.08.2019 року до Договору 590-19003633 від 02.08.2019 року та фіскальним чеком № 8420 (додаток 2) на суму 676 грн. та Додатком від 05.09.2019 року до Договору 590-19003633 від 02.08.2019 року та фіскальним чеком № 8488 (додаток 3) на суму 825,07 грн.

Втім, розуміючи, що Відповідач не вживає жодних дій для викупу з ломбарду одержаного у неї шляхом обману телефону та його повернення, вона була вимушена викупити зазначений телефон шляхом повернення кредиту, отриманого Відповідачем, і процентів за користування кредитом у повному обсязі у сумі 6 824 грн., що підтверджується відповідним фіскальним чеком № 2729 від 14.09.2019 року та дублікатом Договору 590-19003633 від 02.08.2019 року (Специфікація).

Оскільки розмір понесення вказаних витрат повністю підтверджено наданими в судовому засіданні доказами - додатками до договору та чеками, що долучені до матеріалів провадження, суд вважає, що позов потерпілої ОСОБА_5 в частині матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Оцінюючи викладені в позовній заяві позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що в результаті вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, потерпілій були спричинені моральні страждання, оскільки у зв`язку зі зловживанням ОСОБА_7 її довірою вона пережила емоційний стрес, крім того вона на місяць залишилась без телефону, що негативно вплинуло на здатність спілкуватись з близьким, та іншими людьми, що вплинуло на її загальну комунікацію, також було порушено її повсякденний устрій, а необхідність відстоювати своє порушене право вплинуло на можливість нормально виконувати свої робочі обов`язки. При цьому, враховуючи обставини справи, глибину страждань потерпілої, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним заявлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, і стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 220 годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 8325 грн. 07 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 5000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя