Провадження № 1-кс/204/2689/23
УХВАЛА

Іменем України

26 липня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000835 від 24.07.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаїв, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утримані нікого не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000835 від 24.07.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділенням відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000835 від 24.07.2023, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 24.07.2023 року близько 14 год.25 хв., перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Леваневського 2А, де у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме, мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі Redmi 9C 3/64 GB чорного кольору з сім картою мобільного оператора «Лайф» НОМЕР_1 . що належить раніше незнайомому потерпілому ОСОБА_7 , який визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Після чого, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, запровадженого з 05:30 год. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого в послідуючому продовжений, діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривку з руки потерпілого ОСОБА_7 , вирвав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі Redmi 9C 3|64 GB чорного кольору з сім картою мобільного оператора «Лайф» НОМЕР_1 . Заволодівши майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду, розмір якої встановлюється. Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України. 24.07.2024 року о 20.11 годині (дата та час фактичного затримання - 24.07.2023 року 16.40 година), за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утримані нікого не маючого, зареєстрований: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 14.08.2014 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 ККУ до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 10.09.2019 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 ККУ до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 ККУ - звільнено з іспитовим строком на 1 рік. 25.07.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Підозра відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується; рапортом; протоколом огляду місця події від 24.07.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 ; іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування. Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000835 від 24.07.2023 року виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики того, що він може вчинити дії передбачені п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного. Так вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду дають змогу наступні факти: В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 Рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Таким чином, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слід зазначити, що ОСОБА_5 є працездатною особою, проте постійного офіційного місця роботи не має, постійного місця реєстрації у м. Дніпрі не має, неодружений, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем мешкання, що вказує на можливість переховування останнього від органу досудового розслідування та суду. Вважати, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення дають змогу наступні факти: В ході досудового розслідування не встановлено місцезнаходження викраденого майна - мобільного телефону потерпілого, а тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення дають змогу наступні факти: Так, підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий за злочин, судимість за яке не знята та не погашена. Слід також зауважити, що підозрюваний не має офіційних джерел доходів, а злочин, в якому він підозрюється, вчинявся ним з корисливих мотивів, тобто вчинений злочин є способом забезпечення підозрюваним свого побуту та життєвих потреб. З урахуванням викладеного, є підстави вважає, що менш суворі запобіжні заходи не здатні забезпечити запобігання вищевказаним ризикам, оскільки: запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не відповідає тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення; застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є недоцільним з урахуванням того, що підозрюваний не працевлаштований, не залучений до будь-якої іншої суспільно-корисної справи в колективі, члени якого заслуговували б на довіру; застосування застави як запобіжного заходу на думку органу досудового розслідування є недоцільним, оскільки підозрюваний не працює, не навчається, тобто заробітну плату, стипендію, соціальні виплати або виплати за цивільно-правовими договорами не отримує; запобіжний захід у вигляд домашнього арешту не здатний забезпечити вчинення злочинів, оскільки ОСОБА_5 не має постійного місця проживання та будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисний злочин. На підставі викладеного, вважаю, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На підставі вищезазначеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 10 років, підозрюваний відповідно, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного строком до 60 днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який вказували підозрюваний та його захисник, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,2,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000835 від 24.07.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 21 вересня 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1