Справа № 331/3481/18
Провадження № 1-кп/331/51/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 р. м.Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провад-

ження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000609 від

19.02.2018 р., з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня

спеціальна, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та про-

живає в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК Ук-

раїни раніше не засудженого,

- за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.307 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні криміналь-

них правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог ст.ст.25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберіган-

ня з метою подальшого збуту, а також на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи з корисливих мотивів, при невстановлених під час досудового слідства обставинах незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який став незаконно збе-рігати при собі з метою подальшого збуту.

31 березня 2018 р., приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на сходинко-

вому майданчику між п`ятим та шостим поверхами четвертого під`їзду будинку

АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 150 гривень один полімерний зіп-пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 7-681 від 03.04.2018 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою 0,874 грама в перерахунку на суху речовину.

Своїми умисними діями, які полягали в незаконному придбанні, зберіганні з метою збу-

ту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_6 вчи-нив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог ст.ст.25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та збері- гання з метою подальшого збуту, а також на незаконний збут особливо небезпечного нарко- тичного засобу, діючи повторно, при невстановлених під час досудового слідства обставинах незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який став незаконно збе- рігати при собі з метою подальшого збуту.

02 квітня 2018 р., приблизно о 17 год. 50 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на сходинко-

вому майданчику між п`ятим та шостим поверхами четвертого під`їзду будинку

АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи повторно, з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 300 гривень один полімерний зіп-пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 7-680 від 03.04.2018 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою 1,859 грама в перерахунку на суху речовину.

Своїми умисними діями, які полягали в незаконному придбанні, зберіганні з метою збу-

ту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог ст.ст.25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберіган-

ня з метою подальшого збуту, а також на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи повторно, з корисливих мотивів, при невстановлених під час досудового слідства обставинах незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який став незаконно зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , з метою подальшого збуту.

02 квітня 2018 р., у період часу з 18 год. 10 хв. до 20 год. 38 хв., під час проведення санк-

ціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , працівниками поліції виявлено та вилучено вер-хівкові частини рослини сіро-зеленого кольору, які згідно висновку експерта № 7-718 від 27.04.2018 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою 39,13 грама в перерахунку на суху речовину, та які він повторно незаконно зберігав за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.

Своїми умисними діями, які полягали в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у скоєнні інкримі-

нованих йому злочинів не визнав і пояснив, що в 2018 році йому зателефонував його знайомий та попросив зустріти та поселити на квартиру його дружину з дитиною. В мережі Інтернет він знайшов номер телефону власниці квартири, яку можна було винайняти. На вокзалі Запоріжжя-2 він зустрів ОСОБА_9 з дитиною, передав їй номер телефону власниці квартири та в подаль-шому вона особисто домовлялась щодо проживання її в квартирі АДРЕСА_4 . З власницею квартири він не був знайомий. Він допоміг ОСОБА_10 заселитися в квартиру, дав їй грошові кошти приблизно в сумі 1600 гривень, так як у дитини був день народження. Потім він приходив в цю квартиру, щоб дочекатися жінку, яка здавала квартиру та яка повинна була принести документи. В цій квартирі він не проживав. Під час обшуку наркотичні засоби були знайдені в приміщенні квартири в сумочці ОСОБА_11 , з ОСОБА_12 він не був знайомий, наркотичні засоби тому не продавав, грошові кошти особисто від нього не отримував. Він дійсно виходив разом із ОСОБА_13 у під`їзд, гроші передавались ОСОБА_10 , вона спілкувалась з ОСОБА_14 , який передавав їй якісь пакети, вона йому потім давала гроші.

Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, ухвалив визнати за доцільне дослідження доказів у повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши в сукупності надані стороною обвинувачення докази, проаналі-

зувавши їх на достовірність та допустиміть, суд, ґрунтуючись на засадах справедливості, вива-

женості та неупередженості приходить до наступних висновків.

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що за договором суборенди вона здавала щодобово квартиру АДРЕСА_4 . Квартира однокімнатна, розташована на 5-му поверсі четвертого під`їзду. Про оренду квартири вона домовлялась із дів-

чиною, письмовий договір не укладався, здавалась квартира подобово, вони винаймали квар-

тиру приблизно протягом 10 діб, кожного дня, на вулиці, їй передавала дівчина орендну плату

в розмірі 300 гривень, обвинуваченого вона бачила дуже рідко. У неї, як застава, знаходився пас-

порт дівчини. Перед тим, як здати квартиру, в приміщенні все ретельно прибиралося, будь-яких сторонніх або заборонених предметів у квартирі не було. Точну дату вона не пам`ятає, але на початку квітня 2018 р., у вечірній час їй зателефонував співробітник карного розшуку та запро-

понував приїхати до цієї квартири. Коли вона приїхала в квартиру, там вже знаходились обвину-

вачений, дівчина та дитина приблизно п`яти років, також був товариш обвинуваченого з дівчи-

ною, двоє понятих та співробітники поліції. В кімнаті під стільцем знаходився жовтий пакет, в якому знаходився порошок, якісь пакетики та інші речі. В її присутності все було вилучено, упаковано, вона поставила свій підпис.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що з обвинуваченим ОСОБА_16 він познайомився, коли був у компанії свого знайомого ОСОБА_17 , який разом із ОСОБА_18 вживали наркотичні засоби. Від ОСОБА_17 він дізнався, що той проводить оперативну закупку наркотичних засобів у ОСОБА_19 . Коли ОСОБА_20 захворів, свідок запропону-

вав свої послуги щодо закупки наркотичних засобів, без отримання винагороди. ОСОБА_17 погодив-

ся та дав йому номер телефону оперативного співробітника. Це відбувалось у березні 2018 року. Свідок зателефонував оперуповноваженому ОБНОН на ім`я ОСОБА_21 , був ще о/у ОСОБА_22 , пові-

домив про хворобу ОСОБА_23 та про свою згоду здійснити закупку. Після цього вони познайоми-

лися, свідок приблизно о 12 або о 13 годині прибув в УВС міста Запоріжжя, де йому видали 150 гривень купюрами по 50 гривень. Він зателефонував ОСОБА_24 та домовився про купівлю наркотичних засобів, вартість 1 грама становила 150 гривень. Після цього, разом із понятими, вони на автомобілі поїхали до будинку, де проживав ОСОБА_25 . Свідок зателефонував ОСОБА_26 -

гу, той вийшов, він передав тому грошові кошти в сумі 150 гривень, а ОСОБА_27 дав йому маленький

прозорий згорток з речовиною сіро-зеленого кольору, який він потім добровільно видав співро-

бітникам поліції. Приблизно через тиждень, йому зателефонував оперуповноважений ОБНОН на ім`я ОСОБА_21 та запропонував знову здійснити закупку наркотичних засобів у ОСОБА_6 , він погодився. Після цього він подзвонив ОСОБА_18 та домовився з ним про купівлю наркотичних засобів, потім поїхав до УМВС м.Запоріжжя, де отримав грошові кошти в сумі 300 гривень, а потім поїхав до ОСОБА_28 та купив у нього два пакетика з наркотичними засобами. В обох випадках перед тим, як йому видавали грошові кошти, співробітники поліції його оглядали, складали певні документи, після здійснення покупок він добровільно видавав співробітникам поліції придбані наркотичні засоби. Також, під час спілкування з ОСОБА_18 та купівлі наркотичних

засобів, на свідку була відеокамера та мікрофон.

Свідок ОСОБА_29 пояснив суду, що наприкінці березня - початку квітня 2018 р. співробітники поліції запросили його бути присутнім на оперативному заході, він погодився, вони пройшли до відділу поліції, де в його присутності чоловіка оглянули та видали грошові кошти, потім вони поїхали на АДРЕСА_5 , де цей чоловік зайшов до під`їзда, приблиз-

но через десять хвилин вийшов і біля іншого під`їзду видав придбаний ним згорток з наркотич-

ною речовиною. У другий раз йому подзвонили та запропонували знову бути понятим у тій же справі, за тією ж адресою, він добровільно погодився. Співробітники поліції також оглянули чоловіка, видали йому грошові кошти, сума була більшою. Вони проїхали до того ж будинку по вул.Запорізькій, чоловік знову зайшов до під`їзду, приблизно через п`ять хвилин вийшов і у нього було декілька «шариків». Потім вони пройшли до квартири, де проводився обшук. В квартирі в той час знаходились дві дівчини, маленька дитина, обвинувачений і ще один чоловік. Під час обшуку поліцейський дістав з-під табуретки поліетиленовий пакет із марихуаною, при цьому ніхто з присутніх не зізнався, кому належить цей пакет.

Стороною обвинувачення в обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_6 надані

наступні докази.

Епізод від 31.03.2018 р.:

Згідно протоколу огляду від 31.03.2018 р. (т.1 а.с.151-154) слідчим в присутності понятих і ОСОБА_8 були оглянуті грошові кошти в сумі 150 гривень, купюрами по 50 гривень, які були видані ОСОБА_8 для проведення заходів по отриманню фактичних даних щодо незаконного збуту наркотичних засобів.

Відповідно до рапорта ст.о/у ВКП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, без дати, (т.1 а.с.193) 31.03.2018 р. грошові кошти в сумі 150 гривень та 02.04.2018 р. грошові кош-

ти в сумі 300 гривень були надані співробітникам ВКП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для проведення оперативної закупівлі з рахунку спеціального призначення ГУНП в Запорізькій області. Аналізуючи зазначений рапорт, суд вважає, що він не може бути визнаний доказом правомірності видачі грошових коштів у справі з огляду на положення ст.ст.84, 85 КПК України, оскільки не зазначено в якому кримінальному провадженні використані ці гро-

шові кошти, якій особі були видані, яка саме оперативна закупівля проводилась, а зазначено, що грошові кошти були «надані співробітникам ВКП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для проведення оперативної закупівлі», які оперативними співробітниками могли бути використані в іншому кримінальному провадженні.

Суд також звертає увагу на те, що зазначений протокол повинен відповідати вимогам наказу МВСУ/СБУ/МДЗУ/ГПУ/ДФСУ від 16.03.2013 р. №887/ДСК/384 (в СБУ ДСК/480), за- реєстрованому в Міністерству юстиції України 17.10.2013 р. за № 1776/24308 «Про затверджен-

ня Інструкції про проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупки товарів, предметів, речей, послуг, документів, засобів і речовин, у тому числі заборонених для обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності».

Відповідно до пункту 6.7 зазначеного наказу безпосередньо перед початком проведення оперативної закупки або слідчого експерименту, без участі оперативного закупного, складаєть- ся протокол огляду майна, цінностей, грошових коштів, які будуть використовуватись під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії. Пунктом 6.11 наказу встановлено, проведення закупівлі здійснюється виключно за грошові кошти і з використанням майна органів та підроз-

ділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, залучення грошових коштів для прове-

дення негласної (розшукової) дії здійснюється за погодженням з начальником ФЕУ. Як вба- чається з протоколу, огляд грошових коштів проводився за участю оперативного закупного ОСОБА_8 , стороною обвинувачення не надано доказів правомірності використання грошових коштів у сумі 150 гривень, незважаючи на рапорт оперативного співробітника, які передані громадянину ОСОБА_8 для участі в проведенні заходів щодо викриття факту збуту наркотичних засобів, у зв`язку з чим суд вважає, що протокол огляду грошових коштів від 31.03.2018 р. є недопустимим доказом.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева (fruitofthepoiso- noustree), сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеч- чини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький про- ти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», будь-яке вин- не порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів от- руєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з вико- ристанням доказів, визнаних недопустимими.

З огляду на викладене, суд вважає, що протокол огляду від 31.03.2018 р. є недопустимим доказом, оскільки зазначена процесуальна дія проведена з порушенням діючого законодавства.

Відповідно до протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 03.04.2018 року (т.1 а.с.156) слідчий на підставі постанови прокурора № 730т від 26.03.2018 р. (т.1 а.с.155) про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_6 склав даний протокол про те, що 31.03.2018 р. приблизно о 12 год. 30 хв. було задокументовано факт збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс» ОСОБА_6 при наступних обставинах: 31.03.2018 р. ОСОБА_6 , перебуваючи (v поблизу) у приміщенні квартири АДРЕСА_4 за грошові кошти в сумі 150 гривень збув один зіп-пакет з наркотичним засобом «Марихуана» гр. ОСОБА_8 . Вказаний факт задокументовано із застосуванням спеціальних засобів фіксації. В даному протоколі міститься допис з печаткою «Дописаному «поблизу» вірити».

Відповідно до протоколу про результати аудіо-, відео- контролю особи від 03.04.2018 р. (т.1 а.с.157) слідчий на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області №10/1885т від 26.03.2018 р. (т.1 а.с.149-150) встановив, що 31.03.2018 р. приблизно о 12 год. 30 хв. було задокументовано факт збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс» ОСОБА_6 при наступних обставинах: 31.03.2018 р. ОСОБА_6 , перебуваючи (v побли- зу) у приміщенні квартири АДРЕСА_4 за грошові кошти в сумі 150 гривень збув один зіп-пакет з наркотичним засобом «Марихуана» гр. ОСОБА_8 . Вказаний факт задокументовано із застосуванням спеціальних засобів фіксації. В даному протоколі міститься допис з печаткою «Дописаному «поблизу» вірити».

Згідно з протоколом огляду від 31.03.2018 р. (т.1 а.с.158-161), під час огляду технічні засоби не застосовувались, місцем огляду є ділянка місцевості, що знаходиться біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де знаходиться ОСОБА_8 . На момент огляду ОСОБА_8 добровільно видав один зіп-пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору та пояснив, що речовина являється наркотичним засобом «марихуана», яку він придбав у ОСОБА_6 приблизно о 12 годині 35 хвилин у примі- щенні (допис - біля) квартири АДРЕСА_6 зазначеного будинку за 150 гривень. При цьому, в прото- колі відсутній будь-який допис стосовно місця придбання наркотичного засобу: «біля» квар- тири, або у приміщенні квартири.

Згідно висновку експерта № 7-681 від 03.04.2018 р. (т.1 а.с.167-170) надана на експертизу суха речовина рослинного походження, сіро-зеленого кольору, масою 0,950 г, є особливо небез- печним наркотичним засобом - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,874 грама.

Відповідно до протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекому- нікаційних мереж від 25.04.2018 р. (т.2 а.с.30) інформація, отримана під час проведення нег- ласної слідчої (розшукової) дії, збережена на оптичному носії інформації ДВД-Р диску, вста- новлено, що номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ-Україна» НОМЕР_1 користується ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу огляду від 25.04.2018 р. та аудіозапису, збереженому на диск (т.2 а.с.31-33, 34), зафіксовані розмови між ОСОБА_8 та начебто ОСОБА_6 , які відбувались 31.03.2018 р. та 02.04.2018 р., щодо зустрічей та придбання певного товару.

Як зазначив під час розгляду справи ОСОБА_6 , він ніколи не користувався номером мобільного оператора НОМЕР_1 , з ОСОБА_8 телефоном не спілкувався. Будь- яких доказів на підтвердження факту користування саме ОСОБА_6 зазначеним номером мобільного оператора суду не надано, так само не надано доказів на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_6 , а не інша особа, розмовляв з ОСОБА_8 .

Оскільки, протокол огляду від 31.03.2018 р. судом визнаний недопустимим доказом, а інші дані (докази сторони обвинувачення - протоколи НСРД, протокол огляду, висновок експер- та) отримані органом досудового розслідування на підставі та з використанням доказів, визна- них недопустимими, суд вважає, що з урахуванням доктрини «плодів отруєного дерева» це тягне за собою безумовну недопустимість інших наданих стороною обвинувачення доказів та втрату останніми юридичної сили.

Епізод від 02.04.2018 р.:

Згідно протоколу огляду від 02.04.2018 р. (т.1 а.с.171-175) слідчим в присутності понятих і ОСОБА_8 були оглянуті грошові кошти в сумі 300 гривень, купюрами по 50 гривень і одна купюра номіналом 100 гривень, які після огляду були видані ОСОБА_8 для проведення заходів щодо викриття факту щодо незаконного збуту наркотичних засобів на тери- торії міста Запоріжжя ОСОБА_6 .

Суд звертає увагу на те, що зазначений протокол не відповідає вимогам наказу МВСУ/ СБУ/МДЗУ/ГПУ/ДФСУ від 16.03.2013 р. №887/ДСК/384 (в СБУ ДСК/480), зареєстрованому в Міністерству юстиції України 17.10.2013 р. за № 1776/24308 «Про затвердження інструкції про проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупки товарів, предме- тів, речей, послуг, документів, засобів і речовин, у тому числі заборонених для обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності».

Відповідно до пункту 6.7 зазначеного наказу безпосередньо перед початком проведення оперативної закупки або слідчого експерименту, без участі оперативного закупного, скла- дається протокол огляду майна, цінностей, грошових коштів, які будуть використовуватись під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії. Пунктом 6.11 наказу встановлено, проведен- ня закупівлі здійснюється виключно за грошові кошти і з використанням майна органів та під- розділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, залучення грошових коштів для про- ведення негласної (розшукової) дії здійснюється за погодженням з начальником ФЕУ. Як вба- чається з протоколу, огляд грошових коштів проводився за участю оперативного закупного ОСОБА_8 , стороною обвинувачення не надано доказів правомірності використання грошових коштів у сумі 300 гривень, незважаючи на рапорт оперативного співробітника, які передані громадянину ОСОБА_8 для участі в проведенні заходів щодо викриття факту збуту наркотичних засобів, у зв`язку з чим суд вважає, що протокол огляду грошових коштів від 02.04.2018 р. є недопустимим доказом.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» (fruitofthepoiso- noustree), сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеч- чини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим про- цесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого поряд- ку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими.

З огляду на викладене, суд вважає, що протокол огляду від 31.03.2018 р. є недопустимим доказом, оскільки зазначена процесуальна дія проведена з порушенням діючого законодавства.

Відповідно до протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 03.04.2018 року (т.1 а.с.178) слідчий на підставі постанови прокурора № 784т від 02.04.2018 р. (т.1 а.с.176- 177) про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_6 склав даний протокол про те, що 02.04.2018 р. приблизно о 17 год. 35 хв. було задокументовано факт збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс» ОСОБА_6 при наступних обставинах: 02.04.2018 р. ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні 4-го під`їзду по вул.За- порізькій,9 за грошові кошти в сумі 150 300 гривень збув один зіп-пакет з наркотичним засобом «Марихуана» гр. ОСОБА_8 . Вказаний факт задокументовано із застосуванням спе- ціальних засобів фіксації. В даному протоколі міститься допис з печаткою «Дописаному «на 300» вірити».

Відповідно до протоколу про результати аудіо-, відео- контролю особи від 03.04.2018 р. (т.1 а.с.179-180) слідчий на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької облас- ті №10/1885т від 26.03.2018 р. (т.1 а.с.149-150) встановив, що 02.04.2018 р. приблизно о 17 год. 35 хв. було задокументовано факт збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс» ОСОБА_6 при наступних обставинах: 02.04.2018 р. ОСОБА_6 , перебуваючи у примі- щенні 4-го під`їзду по вул.Запорізькій,9 за грошові кошти в сумі 150 300 гривень збув один зіп- пакет з наркотичним засобом «Марихуана» гр. ОСОБА_8 . Вказаний факт задокументо- вано із застосуванням спеціальних засобів фіксації. В даному протоколі міститься допис з пе- чаткою «Дописаному «на 300» вірити».

Згідно з протоколом огляду від 02.04.2018 р. (т.1 а.с.181-183), під час огляду технічні засоби не застосовувались, місцем огляду є ділянка місцевості, що знаходиться біля під`їзду № 1 по вул.Запорізька,9 у м.Запоріжжя. На ділянці знаходиться ОСОБА_8 , який добро- вільно видав один зіп-пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору та пояснив, що у зіп- пакеті знаходиться наркотик «марихуана», який він придбав у ОСОБА_6 02.04.2018 р. о 17:35 годині на сходинковому марші четвертого під`їзду між 5 та 6 поверхами за 300 гривень, які раніше йому були видані.

Згідно висновку експерта № 7-680 від 03.04.2018 р. (т.1 а.с.187-192) надана на експертизу суха речовина рослинного походження, сіро-зеленого кольору, масою 2,020 г, є особливо небез- печним наркотичним засобом - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 1,859 грама.

Оскільки, протокол огляду від 02.04.2018 р. судом визнаний недопустимим доказом, а інші дані (докази сторони обвинувачення - протоколи НСРД, протокол огляду, висновок експер- та) отримані органом досудового розслідування на підставі та з використанням доказів, визна- них недопустимими, суд вважає, що з урахуванням доктрини «плодів отруєного дерева» це тягне за собою безумовну недопустимість інших наданих стороною обвинувачення доказів та втрату останніми юридичної сили.

Епізод обвинувачення зберігання наркотичних засобів з метою збуту:

Згідно протоколу обшуку від 02.04.2018 р. та переглянутого відеозапису (т.1 а.с.200-203, 206) встановлено, що слідчим у присутності понятих, інших осіб, проведено обшук в примі- щенні квартири АДРЕСА_4 . Під час обшуку ОСОБА_6 видав грошові кошти в сумі 1350 гривень, пояснивши походження цих грошей. На час проведення обшуку в приміщенні квартири перебували: ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_6 . Також під час обшуку в кімнаті, біля стільця, виявлений полімерний пакет, в якому знаходились: полімерний пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, порожні зіп-пакети (7 упаковок та розсипом), зіп-пакет з порошкоподібною речовиною помаранчевого кольору, полімерна ложка білого кольору з нашаруванням порошкоподібної речовини пома- ранчевого кольору, скляний флакон з написом «Нафтізин» з нашаруванням помаранчевої речо- вини, електронні ваги в корпусі чорного кольору з нашаруванням порошкоподібної речовини, полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною помаранчевого кольору, фрагменти папе- ру з рукописними записами, паперовий згорток з рослинною речовиною сіро-коричневого ко- льору, фрагмент пляшки та пробки з металевою вставкою з нашаруванням речовини темного кольору, медичний шприц ємністю 2 мл з жовтою рідиною об`ємом 2 мл, порожні зіп-пакети, зіп-пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору. З долоней рук ОСОБА_33 , ОСОБА_31 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 за допомогою марлевих тампонів зроблено змиви.

Відповідно до ч.3 ст.233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випад- ках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчим в протоколі обшуку від 02.04.2018 р. зазначено, що ОСОБА_6 пред`явлено ухвалу слідчого судді про проведення обшуку, хоча ухвала постановлена слідчим суддею Ленін- ського районного суду м.Запоріжжя 03 квітня 2018 р. (т.1 а.с.197-198). Також, протокол не містить посилання слідчого на причини невідкладності такої дії як обшук житла до постанов- лення ухвали слідчого судді.

Частиною 1 ст.233 КПК України передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до заяви ОСОБА_15 від 02.04.2018 р. (т.1 а.с.199) вона не заперечувала проти того, щоб співробітники поліції провели огляд у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому, будь-яких доказів того, що ОСОБА_15 є власницею зазначеної квартири, або ця квартира перебуває в її володінні на законних підставах, суду не надано, сама ж свідок пояснювала в судовому засіданні, що не є власницею квартири.

Під час дослідження диску з відеозаписом обшуку за адресою: АДРЕСА_7 (т.1 а.с.206) встановлено, що на долученому до протоколу обшуку ДВД диску запис процесуальної дії відсутній, у зв`язку з чим прокурором для дослідження наданий інший флеш-носій із записом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

Обвинувачений у своєму клопотанні про визнання доказів недопустимими (т.2 а.с.173)

зазначає, що на відеозаписі, з яким він був ознайомлений разом із захисником у порядку ст.290 КПК України, було зафіксовано, що 02.04.2018 р. спочатку ОСОБА_32 вийшла з квартири до ОСОБА_8 , з яким вирішувала питання про вагу, вартість товару за яким прийшов ОСОБА_8 , після чого вона попросила його почекати. Цього фрагменту на відеозаписі,

який наданий прокурором суду як доказ, не має, вважає, що відеозапис був змонтований після ознайомлення його та захисника з матеріалами кримінального провадження.

Також обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що під час обшуку було порушено його право на захист, оскільки не було залучено захисника при проведенні зазначеної процесуальної дії. Під час обшуку квартири був проведений його особистий обшук.

Згідно висновку експерта № 7-718 від 27.04.2018 р. (т.1 а.с.220-239) верхівкові частини рослини сіро-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого забо- ронено - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину склала 39,13 грама. Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 інкримінується незаконне придбання та зберігання нарко- тичного засобу з метою збуту саме в цій кількості. При цьому, у висновку експерта також зазна- чено, що загальна маса канабісу склала 39,6047 грама в перерахунку на основу, крім того, у вилучених під час обшуку 02.04.2018 р. речовинах, рідині виявлено психотропну речовину, придбання та зберігання якої не інкримінується обвинуваченому.

Відповідно до ч.5 ст.101 КПК України висновок експерта не може ґрунтуватися на дока- зах, які визнані судом недопустимими, частина 10 цієї статті встановлює, що висновок експерта не є обов`язковим для особи, або органу, який здійснює провадження.

Крім цього, згідно висновку експерта № 1-436 від 17.04.2018 р. (т.1 а.с.240-250, т.2 а.с.1- 12) на поверхні електронних вагів виявлені два сліди папілярних узорів рук залишені мізинцем та вказівним пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_34 . На думку суду висновки цієї експертизи також доводять непричетність ОСОБА_6 до зберігання наркотичних засобів з метою збуту.

Згідно висновку експерта № 7-941 від 22.05.2018 р. (т.2 а.с.17-20) надані на експертизу сухі речовини рослинного походження, сіро-зеленого кольору (добровільно виданий ОСОБА_35 ) та (вилучений під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 ) мають родову та групову належність і могли складати раніше єдину масу (в межах порівнювальних ознак).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснював, що він не проживав у квартирі АДРЕСА_4 , наркотичні засоби не зберігав та

не продавав. Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що про оренду квартири АДРЕСА_4 вона домовлялась із дівчиною, орендну плату за житло щоденно їй передавала дівчина. В протоколі обшуку від 02.04.2018 р. зазначено, що медичний шприц ємністю 2 мл з жовтою рідиною об`ємом 2 мл, порожні зіп-пакети, зіп-пакет з рослинною речо- виною сіро-зеленого кольору були виявлені в приміщенні кухні зазначеної квартири в жіночій сумці красного кольору, при цьому ОСОБА_32 пояснила, що сумка та вилучене з неї нале- жить саме їй. Свідок ОСОБА_29 також пояснював, що ніхто із присутніх в кімнаті під час обшуку не зізнався щодо належності виявленого та вилученого поліетиленового пакету з нар- котичною речовиною.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_6 незаконно зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб з метою збуту. Також суд вважає, що стороною обвинувачення не доведений факт незаконного придбання ОСОБА_6 особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, про що також зазначено при формулюванні обвинувачення: «при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб…».

Cтаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та закон- них інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримі- нальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невину- ватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосо- вана належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 62 Конституції України та аналогічна позиція держави закріплена й у ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встанов- лена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейсь- кого Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди засто- совують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європей- ський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказу- ванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обста- вини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у відповід- ності до положень ч.1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установ- лених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внут- рішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору дос- татності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рі- шення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод люди- ни, гарантованих Конституцією України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повно- важень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.337 КК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обви- нувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Частиною 3 цієї статті передба- чено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її осно- воположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обви- нувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Прокурором за наслідками судового розгляду в порядку ст.338 КПК України обвинува- чення не було змінено.

У частині 1 статті 271 КПК України зазначено, що контроль за вчиненням злочину може

здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин.

Основними формами контролю за вчиненням злочину є контрольована поставка, опера- тивна закупівля, спеціальний слідчий експеримент і імітація обстановки злочину.

Забороняється провокувати (підбурювати) особу до вчинення злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи вчинити злочин, або впливати на її поведінку насильством, погрозами чи шантажем.

Пункт 1 частини 7 статті 271 КПК України встановлює для прокурора обов`язок виклас- ти обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії прово- кування особи на вчинення злочину, в своєму рішенні про здійсненні контролю за вчиненням злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наводив визначення провокації, зокрема, дане ним у рішенні по справі «Раманаускас проти Литви»: «Провокація з боку поліції відбувається в тих випадках, коли співробітники правоохоронних органів або осо- би, що діють за їх дорученням, не обмежуються розслідуванням злочинної діяльності переваж- но пасивно, а впливають, підбурюють до вчинення злочину, яке інакше не було б скоєно, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази його здійснення і почати кримі- нальне переслідування ... ».

При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним встановленням обставин можливого скоєння злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори:

- наявність підстав для проведення відповідних заходів;

- роль співробітників правоохоронних органів в скоєнні злочину.

Відповідно до сформованої позиції ЄСПЛ - державний інтерес не можна використову- вати в якості обґрунтування використання доказів, отриманих в результаті поліцейської прово- кації; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отрима- них в результаті підбурювання з боку державних агентів.

Що стосується ролі співробітників правоохоронних органів в скоєнні злочину, то ЄСПЛ розглядає момент початку здійснення ними відповідного заходу, щоб визначити, чи «приєдна- лися» вони до злочину, який особа вже розпочала здійснювати без будь-якої участі з їхнього боку.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Тейшейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року зазначив: «... використання негласних агентів має бути обмеженим і забезпе- ченим гарантіями».

Суспільними інтересами не можна виправдати використання доказів, отриманих шляхом підбурювання до такої діяльності з боку співробітників правоохоронних органів. Якщо дії аген- тів, що працюють під прикриттям, спонукали людину вчинити злочин, і ніщо не передбачає, що воно було б скоєно без цього втручання, то такі дії агентів виходять за рамки допустимих і є провокацією».

Аналогічна позиція викладена у рішенні Верховного Суду у справі №487/2403/18 від 05.02.2020 р., а саме усі докази, отримані під час досудового розслідування злочину, який було вчинено внаслідок підбурювання з боку поліції або інших осіб, які діють за їх вказівками, та який в іншому випадку не було би вчинено, мають визнаватися недопустимими.

Також, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що докази необхідно оцінювати, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.53 рішення від 20.09.2012 року у спра- ві «Федорченко та Лозенко проти України», п. 42 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України».

У справі «Яременко проти України», заява №s 32092/02, рішення від 12 червня 2008 року, зазначено: 75. Отже, завдання Суду не полягає в тому, щоб принципово визначати, чи можуть бути прийнятними певні види доказів (наприклад, докази, здобуті, з точки зору національного закону, в незаконний спосіб) або чи був заявник справді винуватим. Питання, яке Суд має вирі- шити, полягає у визначенні, чи було справедливим провадження у справі загалом, включаючи спосіб, у який були отримані докази. При цьому, має бути оцінена відповідна "незаконність" і, якщо це стосується порушення іншого конвенційного права, має бути оцінений характер вияв- леного порушення (див., зокрема, "Хан проти Сполученого Королівства" (Khan v. the United Kingdom), N 35394/97, п. 34, ECHR 2000-V; "P.G. і J.H. проти Сполученого Королівства" (P.O. and J.H. v. the United Kingdom), N 44787/98, n. 76, ECHR 2001-IX; і "Аллан проти Сполученого Королівства" (Allan v. the United Kingdom), N 48539/99 n. 42, ECHR 2002-IX).

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожний має право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, який встановить об- ґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, на підставі яких можуть бути зроблені обвинувальні висновки. Якщо ж це результат тлумачення сумнівів на користь особи, то такі припущення можуть і повинні бути використані тими, хто веде процес, для формулювання висновків у справі.

На користь особи тлумачаться всі сумніви щодо доведеності її вини, якщо ці сумніви не можна усунути. Непереборними сумніви визнаються в тих випадках, коли зібрані в криміналь- ному провадженні докази не дозволяють зробити однозначний висновок про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, а передбачені законом засоби і способи збирання доказів вичер- пані. У цьому випадку недоведена винуватість рівнозначна доведеній невинуватості.

Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду Ук- раїни з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» судам вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Таким чином, оцінивши в сукупності надані стороною обвинувачення докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослід- женні всіх обставин кримінального провадження, з огляду не недопустимість доказів, наявність провокаційних дій, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Враховуючи обставини справи, суд вважає необхідним ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_36 кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази відповідно до ст.100 КПК України:

- наркотичні засоби, які передані на зберігання до камери сховища Дніпровського ВП ГУНП

в Запорізькій області відповідно до постанови слідчого від 10.05.2018 р. (т.1 а.с.205), слід знищити;

- ДВД-диск із записом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.205, 206), слід залишити в матеріалах кримінального провадження;

- грошові кошти в сумі 1350 гривень (т.1 а.с.205, 207) слід повернути ОСОБА_6 ;

- речовини масами 8,3834 г, 0,0715 г, 1,5589 г, що містять психотропну речовину, масами 0,23313 г, 38,81 г, які є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, полімерний

флакон, скляний флакон, полімерну ложку, електронні ваги, полімерну пляшку з полімерною

вставкою порожні зіп-пакети, які передані на відповідальне зберігання до камери сховища Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією від 07.05.2018 р., номер книги обліку речових доказів 69, порядковий номер 303 (т.2 а.с.21-22, 23), з огляду на те, що суду не надана інформація про виділення матеріалів кримінального провадження в окреме кримінальне провадження відносно іншої особи, в якому перелічені речі можуть бути використані як докази, слід знищити;

- наркотичні засоби, психотропні речовини, які передані на відповідальне зберігання до камери сховища Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією від 10.05.2018 р., номер книги обліку речових доказів 69, порядковий номер 334 (т.2 а.с.24, 25), з огляду на те, що суду не надана інформація про виділення матеріалів кримінального провадження в окреме кримі- нальне провадження відносно іншої особи, в якому перелічені речі можуть бути використані як докази, слід знищити.

По справі є судові витрати за проведення експертиз. Враховуючи, що суду не надано розрахунку в частині витратних матеріалів, суд позбавлений можливості визначити розмір судових витрат, що підлягають стягненню з обвинуваченої, оскільки оплата праці експерта здійснюється за рахунок державного бюджету.

Згідно протоколу затримання особи від 02.04.2018 р. (т.1 а.с.208-210) ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України о 20 год. 40 хв. 02 квітня 2018 р.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04.04.2018 року відносно ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2019 р. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 змінений на домашній арешт, обвинува- чений звільнений з-під варти в залі суду, термін дії ухвали на теперішній час скінчився. Суд вважає недоцільним до набрання вироком законної сили обирати відносно обвинуваченого будь- який запобіжний захід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_37 невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, та виправдати його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю стороною обвинувачення вчинення ним кримінальних правопорушень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Речові докази:

- наркотичні засоби, які передані на зберігання до камери сховища Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області відповідно до постанови слідчого від 10.05.2018 р., - знищити;

- ДВД-диск із записом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , - залиши- ти в матеріалах кримінального провадження;

- грошові кошти в сумі 1350 гривень повернути ОСОБА_6 ;

- речовини масами 8,3834 г, 0,0715 г, 1,5589 г, що містять психотропну речовину, масами 0,23313 г, 38,81 г, які є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, полімерний

флакон, скляний флакон, полімерну ложку, електронні ваги, полімерну пляшку з полімерною вставкою порожні зіп-пакети, які передані на відповідальне зберігання до камери сховища Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією від 07.05.2018 р., номер книги обліку речових доказів 69, порядковий номер 303, - знищити;

- наркотичні засоби, психотропні речовини, які передані на відповідальне зберігання до камери сховища Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією від 10.05.2018 р., номер книги обліку речових доказів 69, порядковий номер 334, - знищити.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_38

.