КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

розглянувши у режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.09.2022 відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах громадянина Чеської Республіки ОСОБА_8 про скасування наказу Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) № 513/5 від 11.02.2021 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану скаргу та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 513/5 від 11.02.2021 року "Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) з України до Чеської Республіки для виконання вироків судів".

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що ОСОБА_8 фактично був позбавлений можливості участі в розгляді скарги та надання своїх пояснень, оскільки в судовому засіданні, яке _________________________________________________________________________________

Справа № 757/16537/21-к Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/159/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

відбулося 13.09.2022, приймав участь перекладач із чеської на українську мову, яким фактично не було перекладено жодного слова. Під час розгляду справи, прокурор та сторона захисту звертали увагу слідчого судді на відсутність фактичного перекладу, однак вказана обставина залишилась без належного реагування.

Слідчим суддею залишено без уваги та не розглянуто подане стороною захисту 17.10.2021 клопотання про витребування доказів, а саме матеріалів екстрадиційної перевірки.

Апелянт зазначав, що наказ Міністерства юстиції України № 513/5 від 11.02.2021 року "Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) з України до Чеської Республіки для виконання вироків судів", було винесено в період, коли визначений ч. 2 ст. 587 КПК України строк екстрадиційної перевірки закінчився.

Крім того, захисник посилався на те, що 13.09.2022 під час судового засідання сторона захисту повідомила слідчому судді про те, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) подав до Головного управління ДМС України в Закарпатській області заяву-анкету про визнання біженцем або особою яка потребує додаткового захисту. Однак слідчий суддя не надав жодної належної оцінки даному факту, та не дослідив наведені обставини підчас розгляду справи.

Апелянт зазначав, що дану заяву ОСОБА_8 бажав подати ще до моменту його фактичного затримання, однак 15.10.2020 він був затриманий безпосередньо біля вхідних дверей Головного управління ДМС у Закарпатській області.Після фактичного затримання і до сьогоднішнього дня ОСОБА_8 перебуває під постійною дією запобіжних заходів, що унеможливило продовження ним необхідних процедур для отримання відповідних статусів та підтверджуючих документів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 , які в режимі відеоконференцзв`язку із приміщення Господарського суду Закарпатської області просили задовольнити апеляційну скаргу, заслухавши думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), розшукується правоохоронними органами Чеської Республіки для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 173 Акту № 40/2009 Кримінального кодексу Чеської республіки, застосованого в його присутності внаслідок судового рішення «5 Т 72/2018 міського суду в місті Брно, спільно з рішенням крайового суду в місті Брно № 4 То 257/2018 від 04.09.2018, та у вигляді 10 місяців позбавлення волі, призначеного вироком міського суду у м. Брно-венков від 23.05.2017.

24.10.2018 та 29.01.2019 міським судом у місті Брно винесено наказ за № 5 Т 72/2018 про направлення засудженої особи до в`язниці для відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) умов відстрочення покарання, а саме вчинення 28.11.2017 впродовж випробувального терміну злочину розбою, міським судом у Брно-венков 08.08.2019 було видано ордер на його арешт.

Згідно даних протоколу затримання, 15.10.2020 в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України працівниками Сектору міжнародного поліцейського співробітництва та працівниками УКР ГУНП в Закарпатській області затримано громадянина Чеської Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ).

Ухвалою слідчого судді Цжгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2020 щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 23.11.2020 включно.

Згідно листа директора Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_11 від 19.11.2020 №8971/23405-26-20/12.1.4, у відповідності до вимог ст. 587 КПК України, надано доручення Закарпатській обласній прокуратурі щодо проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) до Чеської Республіки.

Листом першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_12 від 20.01.2021 № 19-959-20 повідомлено Міністерство юстиції України про завершення екстрадиційної перевірки щодо можливості видачі ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) до Чеської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, згідно листа заступника директора Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_13 від 01.02.2021 №838/755-30-21/12.1.4, Закарпатській обласній прокуратурі направлено додатковий запит Міністерства юстиції Чеської Республіки про видачу ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), та у відповідності до вимог ст. 587 КПК України, надано доручення щодо проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) до Чеської Республіки.

Листом першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_12 від 04.02.2022 № 19-959-20 повідомлено Міністерство юстиції України про завершення додаткової екстрадиційної перевірки щодо можливості видачі ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) до Чеської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності.

За результатами екстрадиційної перевірки, проведеної Закарпатською обласною прокуратурою, прийнято наказ Міністерства юстиції України за №513/5 від 11.02.2021 «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) з України до Чеської Республіки для виконання вироків судів».

30.03.2021 захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив скасувати наказ Міністерства юстиції України за №513/5 від 11.02.2021 «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) з України до Чеської Республіки для виконання вироків судів».

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.09.2022 відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах громадянина Чеської Республіки ОСОБА_8 про скасування наказу Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) № 513/5 від 11.02.2021 року.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія судді.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 587 КПК України, екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною обласною прокуратурою.

Екстрадиційна перевірка здійснюється протягом шістдесяти днів. Цей строк може бути продовжено відповідним центральним органом України.

Як вбачається з вимог ч.ч. 1, 2 ст. 589 КПК України, у видачі (екстрадиції) особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.

Особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 590 КПК України, у разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 591 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою. Якщо до особи застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, скарга на рішення про видачу такої особи (екстрадицію) може бути подана до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого розташований відповідний центральний орган України.

Згідно ч. 4. ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

Частиною 4 ст. 591 КПК України, передбачено, що при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію).

Вказані вимоги слідчим суддею дотримано при розгляді скарги, та слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про відсутність передбачених законом перешкод при прийняття відповідним центральним органом України рішення ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) з України до Чеської Республіки для виконання вироків судів.

При цьому, слідчим суддею ретельно перевірено викладені захисником ОСОБА_6 доводи щодо незаконності рішення про видачу, прийнятого, на переконання захисника, поза межами визначеного ч. 2 ст. 587 КПК України терміну проведення екстрадиційної перевірки. Вказаних порушень не встановлено і під час апеляційного розгляду.

Так, як убачається з матеріалів апеляційного провадження, доручення директора Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_11 від 19.11.2020 № 8971/23405-26-20/12.1.4 щодо проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) до Чеської Республіки, надійшло до Закарпатської обласної прокуратури 30.11.2020 за вх. № 6899-20, що підтверджується даними вказаного листа (том 1, а.с. 63).

Листом першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_12 від 20.01.2021 № 19-959-20 повідомлено Міністерство юстиції України про завершення екстрадиційної перевірки щодо можливості видачі ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) до Чеської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності (том 1, а.с. 127).

З урахуванням наведеного, колегія суддів не убачає порушень вимог ч. 2 587 КПК України при проведенні екстрадиційної перевірки щодо можливості видачі ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) до Чеської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що 13.09.2022 ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) подав до Головного управління ДМС України в Закарпатській області заяву-анкету про визнання біженцем або особою яка потребує додаткового захисту, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Згідно ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

Згідно матеріалів справи, 17.03.2021 ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) та його захиснику ОСОБА_6 вручено наказ Міністерства юстиції України за №513/5 від 11.02.2021 «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) з України до Чеської Республіки для виконання вироків судів» та висновок за результатами розгляду запиту про видачу з перекладом на чеську мову, про що свідчить відповідна розписка у матеріалах судового провадження (том 1, а.с. 168).

Як убачається із наданого прокурором листа начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області від 04.10.2022 № 2101.04.4-824321.1-22, до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області 13.09.2022 надійшла письмова заява від громадянина Чеської Республіки ОСОБА_8 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Станом на 04.10.2022 вказана заява не була розглянута (том 3, а.с. 46).

З наведеного убачається, що ОСОБА_8 звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, після прийняття та вручення йому наказу Міністерства юстиції України за № 513/5 від 11.02.2021 про видачу, а відтак вказана обставина не є визначеною КПК України підставою для скасування рішення про видачу (екстрадицію) особи.

Даних про прийняття щодо ОСОБА_8 рішення відповідного органу щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або відомостей про звернення ОСОБА_8 до моменту прийняття щодо нього рішення про видачу, стороною захисту не надано.

Посилання апелянта на те, що відповідну заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, ОСОБА_8 бажав подати ще до моменту його фактичного затримання, однак 15.10.2020 він був затриманий, не може бути підставою для скасування наказу Міністерства юстиції України за № 513/5 від 11.02.2021 «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) з України до Чеської Республіки для виконання вироків судів».

Доводи апеляційної скарги про порушення права на захист ОСОБА_8 з підстав здійснення неналежного перекладу присутнім під час судового розгляду в суді першої інстанції перекладачем, ретельно перевірялися під час апеляційного розгляду, проте не знайшли свого підтвердження.

Як убачається із наявних у матеріалах судового провадження даних аудіозапису та журналу судового засідання від 13.09.2022, розгляд скарги проведено у присутності перекладача ОСОБА_14 .

Під час судового засідання слідчим суддею виконано вимоги ст.ст. 344-345 КПК України щодо оголошення учасникам судового провадження складу суду, роз`яснення права відводу, у тому числі права відводу присутнього перекладача, однак відповідних заяв про відвід перекладача від ОСОБА_8 та його захисника не надійшло, та із зауваженнями щодо здійснення неналежного перекладу ОСОБА_8 або його захисник під час судового засідання не звертались (том 1 а.с. 183-184).

Порушень слідчим суддею вимог ст. 68, ст. 591 КПК Україні при розгляді скарги, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення про видачу (екстрадицію) особи компетентним органам іноземної держави.

Інші доводи апеляційних скарг з доповненнями не спростовують висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому апеляційні скарги захисників з доповненнями підлягають залишенню без задоволення, а у ухвала слідчого судді - без змін.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 376, 404- 405, 407, 422, 589, 590, 591 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3