Справа № 390/1212/21
Провадження № 1-кп/390/166/23
УХВАЛА

"30" січня 2023 р. Колегія суддів Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження № 0000285 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгайці, Кіровоградського району, Кіровоградської області, громадянина України, з базової загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимостей,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, яке обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений у вирішенні клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу поклався на розсуд суду. Крім того, заявив клопотання про відмову від захисника ОСОБА_8 та просив призначити йому іншого захисника.

Захисник адвокат ОСОБА_8 у вирішенні клопотання прокурора поклався на розсуд суду та не заперечив щодо задоволення клопотання підзахисного про заміну ОСОБА_7 захисника.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора та не заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_7 .

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки це його право.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо можливості продовження розгляду справи після заміни складу суду.

Обвинувачений просив проводити розгляд справи спочатку.

Прокурор, захисник обвинуваченого та потерпілий не заперечили щодо розгляду справи спочатку, після зміни складу суду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах заявлених клопотань, суд виходить з наступного.

Відповідно ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою суду від 21.01.2022 дію запобіжного заходу обвинуваченому продовжено до 18.02.2023.

Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі, характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який, слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим, тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах заявленого клопотання, колегія суддів вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, тяжкого злочину та кримінального проступку, наслідком одного з яких є смерть людини, до затримання не працював, не мав постійного джерела доходу, не одружений, не має утриманців, тобто не має сталих соціальних зв`язків. Дані обставини дають колегії суддів підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду з метою уникнення покарання, матиме можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та обставини даного провадження, колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. У той же час, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів.

Крім того, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до ч.1. ч.3 ст.54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право, в тому числі на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження, а також на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Згідно вимог ст.52 КПК України участь захисника у даному кримінальному провадженні кримінальному провадженні є обов`язковою.

Реалізація права на відмову від захисника та відповідна належна правова процедура визначена ст. 54 КПК України, частинами 1 та 3 якої зокрема передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його, проте відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст. 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої 09.09.2021 у справі № 639/645/19, вимоги законів щодо підстав та порядку відмови (заміни) особи (підозрюваного, обвинуваченого) від захисника не вказують на конкретну форму волевиявлення особи, необхідну для вирішення судом питання про відмову від захисника. Не містять зазначені положення законів і покладеного на особу, яка відмовляється від захисника, обов`язку обґрунтовувати чи доводити суду наявність обставин, які, на її думку, вказують на те, що захисник не здійснює належним чином захист та не виконує свої професійні обов`язки. Отже, за загальним правилом, передбаченим ст.42 ч.3 п.3, ст.54 ч.1 КПК України, особа (підозрюваний, обвинувачений) без встановлення будь-яких обмежень та умов, керуючись власним волевиявленням має право відмовитися від захисника або замінити його в будь-який момент кримінального провадження в усній або письмовій формі.

Частиною 2 ст.49 КПК України передбачено, що у випадках, передбачених ч.1ст.49 КПК України, слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя та суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені у постанові (ухвалі) час і місце для участі у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, з метою не допущення порушення права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, суд вважає, що його клопотання про заміну захисника підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.319 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу. Суд вмотивованою ухвалою може прийняти рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, якщо таке рішення не може негативно вплинути на судовий розгляд та за умови дотримання таких вимог, зокрема, сторони кримінального провадження, потерпілий не наполягають на новому проведенні процесуальних дій, які вже були здійсненні судом до заміни судді.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 ґрунтується на нормах чинного кримінального процесуального законодавства України та підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для проведення судового розгляду спочатку.

На підставі ст. 49, 52, 54, 176, 177, 183, 184, 194, 196, 319, 331, 372 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з 11 год. 00 хв. 30 січня 2023 року до 11 год. 00 хв. 30 березня 2023 року.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо відмови і заміни захисника, задовольнити.

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_7 від захисника ОСОБА_8 та доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській областях призначити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, захисника-адвоката для здійснення захисту його інтересів.

Невиконання, неналежне або несвоєчасне виконання ухвали про доручення призначити адвоката тягнуть відповідальність, встановлену законом.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про розгляд кримінального провадження № 390/1212/21 спочатку задовольнити.

Судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285, відносноОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, - розпочати спочатку та призначити судове засідання на 10.30 год. 07.02.2023

Копію ухвали для відома вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити для виконання начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», а також до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській областях.

Строк дії ухвали, в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , визначити до 11 год. 00 хв. 30 березня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена, в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3