Справа № 359/7732/23
Провадження №1-в/359/246/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Бориспільська виправна колонія №119» ОСОБА_4 про приведення у відповідність до чинного законодавства України вироків Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2019 року та Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року ухвалених відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

Виконуючий обов`язки начальника Державної установи «Бориспільська виправна колонія №119» ОСОБА_4 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області про приведення у відповідність до чинного законодавства України вироків Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2019 року та Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року ухвалених відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Представник колонії та засуджений в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Неявка учасників провадження не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали поданого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року ОСОБА_5 призначено покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185, із застосуванням ст. 70 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Даний вирок набрав законної сили 27.06.2019 року.

Згідно вироку Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2019 року ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 2 ст. 289 із застосуванням ст. 71 КК України, у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю, крім житла, що належить ОСОБА_5 на праві власності. Вирок набрав законної сили 27.02.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Згідно ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суду, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має вирішувати питання, зокрема, про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Як встановлено судом, 12.12.2019 року при винесенні вироку та призначенні покарання Дарницьким районним судом м. Києва не було враховано вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року.

Для подальшого відбування покарання засудженим ОСОБА_5 виникла необхідність у приведенні вищезазначених вироків, ухвалених відносно нього, у відповідність до чинного законодавства.

Клопотання, у відповідності до вимог ст. 539 КПК України, підлягає розгляду Бориспільським міськрайонним судом Київської області, зважаючи на те, що засудженого направлено для відбування покарання до Державної установи «Бориспільська виправна колонія №119».

Зважаючи на викладене, перешкод для розгляду клопотання в суді не встановлено.

У відповідності до п. 11, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про застосування покарання за наявності кількох вироків; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до коментованого п. 11 ч. ст. 537 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків постає перед судом під час їх виконання, зокрема, у випадку, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому не призначив покарання за сукупністю вироків.

Як слідує з роз`яснень, що викладені в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України не було вирішено.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

У п. 1 постанови Пленуму Пленум Верховного Суду України Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 вказано, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Признаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У випадку приведення у відповідність вироків згідно кримінального закону України, суд згідно вимог КК України має застосувати положення ст. 70 КК України.

Так, у відповідності до вказаної норми, а саме частини четвертої, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного та з метою недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, враховуючи недопустимість погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, дане питання необхідно вирішити з урахуванням норм ч. 4 ст. 70 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання за вчиненні ним злочини згідно вироків Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року та Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2019 року, у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю, крім житла, що належить ОСОБА_5 на праві власності, зважаючи на те, що указані вироки переглянуті не були.

На підставі викладеного, керуючись ст. 70, 72 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Подання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Бориспільська виправна колонія №119» ОСОБА_4 задовольнити.

Привести вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року та вирок Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2019 року, ухвалених відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства України.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю, крім житла, що належить ОСОБА_5 на праві власності за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2019 року.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, а саме 28.04.2020 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1