У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2023 Справа №607/16148/23 номер провадження 1-кс/607/5133/2023

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 25.08.2023р., яке погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000065 від 20.07.2023р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тернополя, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утримані перебуває одна неповнолітня дитина, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 3 ст. 369-2 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 звернулася із клопотанням від 25.08.2023р., яке погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000065 від 20.07.2023р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яке мотивується наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в липні 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за сприяння у вирішенні питання щодо визнання останнього тимчасово непридатним до військової служби.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 26 липня 2023 року близько 12:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у сквері по АДРЕСА_3 , повідомив ОСОБА_8 , котрий перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що в силу його становища він перебуває у хороших відносинах з членами військово-лікарських комісій ТЦК та СП на території інших областей (надалі - ТЦК та СП), до повноважень яких входить прийняття рішень щодо визнання осіб тимчасово непридатними до військової служби, завдяки чому може впливати на прийняття ними рішень, у тому числі щодо отримання ОСОБА_8 документів про визнання його тимчасово непридатним до військової служби. Після цього, ОСОБА_5 висловив вимогу ОСОБА_8 , що за сприяння у отриманні документів про визнання його тимчасово непридатним до військової служби та вплив на членів військово-лікарської комісії ТЦК та СП можливе лише за умови передачі йому неправомірної вигоди в сумі 10 000 доларів США. Також, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що частину грошових коштів у розмірі 5000 доларів США, ОСОБА_8 повинен передати йому в якості завдатку за вирішення питання щодо визнання останнього тимчасово непридатним до військової служби, а решту суми в розмірі 5000 доларів США, ОСОБА_8 повинен надати ОСОБА_5 після отримання відповідних документів від ТЦК та СП.

27.07.2023р. о 11:27 год. ОСОБА_5 за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 зустрівся із останнім у сквері, по АДРЕСА_3 , в ході якої близько 11:33 год. діючи з прямим умислом, переслідуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення, з корисливих мотивів, попередньо вимагаючи, одержав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 5000 доларів США (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ станом на 27.07.2023 становить 182850 гривень), як неправомірну вигоду для себе за вплив на членів військово-лікарської комісії ТЦК та СП на території м. Одеси за вирішення питання щодо визнання ОСОБА_8 тимчасово непридатним до проходження військової служби.

Крім того ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, сприяв незаконному переправленню через державний кордон України військовозобов`язаного ОСОБА_8 шляхом надання останньому порад та вказівок, а саме 26 липня 2023 року ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 (надав пораду) механізм виїзду за кордон шляхом отримання у ТЦК та СП довідки про тимчасову непридатність до військової служби, яка надає право перетину державного кордону України, після чого 27 липня 2023 приблизно о 11:27 год., перебуваючи у сквері, по АДРЕСА_3 , особисто роз`яснив ОСОБА_8 процедуру отримання такої довідки військово-лікарської комісії та висловив останньому вимогу надати неправомірну вигоду в розмірі 10 000 доларів США за вплив на прийняття відповідного рішення членами військово-лікарської комісії ТЦК та СП, а також ОСОБА_5 , перебуваючи у сквері, по АДРЕСА_3 ,одержав близько 11:33 год.27 липня 2023 року від ОСОБА_8 частину обумовленої суми, а саме грошові кошти в розмірі 5000 доларів США(за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ станом на 27.07.2023 становить 182850 гривень), як неправомірну вигоду для себе за вплив на членів військово-лікарської комісії ТЦК та СП за вирішення питання щодо визнання ОСОБА_8 тимчасово непридатним до військової служби, що в подальшому буде слугувати підставою для перетину останнім державного кордону України.

24 серпня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом від 20.07.2023 про виявлення кримінального правопорушення; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій візуальне спостереження за особою ОСОБА_5 , що проводилось 27.07.2023; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відео-контролю особи ОСОБА_5 , що проводилось 27.07.2023; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відео-контролю особи ОСОБА_5 , що проводилось 11.08.2023; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відео-контролю особи ОСОБА_5 , що проводилось 19.08.2023; допитом свідка ОСОБА_8 від 26.07.2023; протоколом обшуку від 24.04.2023, що проводився за місцем реєстрації ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку від 24.04.2023, що проводився за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку від 24.04.2023, що проводився за місцем роботи ОСОБА_5 , а саме у приміщенні туристичної агенції «Ра-Та-Тур» за адресою: м. Тернопіль, вул. Шашкевича, 4/24 у м. Тернопіль; протоколом обшуку за місцем проживання родички ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де останній зберігає грошові кошти, отриманні злочинним шляхом, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий у клопотанні зазначає і підтримується в судовому засіданні прокурором, що відповідно до ст. 177 КПК України підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 332, ч. 3 ст. 369-2 КК України, одне з яких є умисним, тяжким злочином.

Метою застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків, які йому відомі; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином, шляхом знищення (приховання) речей та оригіналів документів, які можуть містити відомості про обставини кримінальних правопорушень, які підлягають доказуванню, свідомого нез`явлення до слідчого чи суду.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та її належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання захисник і підозрюваний частково заперечили викладені в клопотанні обставини та вимоги, просять відмовити у його задоволенні, посилаючись на його не обґрунтованість з мотивів, які надані ними в судовому засіданні. Так, захисник зазначає, що підозрюваний визнає себе причетним до злочину за ч. 1 ст. 332 КК України. Інші обставини, які стосуються злочину за ч. 3 ст. 369-2 КК України не визнають. Просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту або ж застави на мінімальному рівні, оскільки такі запобіжні заходи зможуть забезпечити вказані прокурором ризики та виконання обов`язків, враховуючи позитивні характеризуючи дані ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, з наведених у ньому підстав, підозрюваного та захисника, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно задовольнити, відмовивши при цьому у задоволенні клопотання сторони захисту, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Обґрунтованість повідомлення про підозру означає, що кожне положення, сформульоване в ній, ґрунтується на зібраних доказах.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332 КК України та за ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке є тяжким злочином і санкція якого встановлює покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які долучені слідчим до клопотання.

Вказані докази в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

Посилання в судовому засіданні захисника на необґрунтованість підозри, відсутність доказів, які б вказували про вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень із викладеними у повідомленні про підозру обставинами або ж причетність до їх вчинення, спростованні матеріалами клопотання, наданими і дослідженими в судовому засіданні обґрунтуваннями прокурора щодо їх зібрання та допустимості згідно вимог КПК України.

При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Водночас, вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, на обліках в лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, має позитивну характеристику по місцю проживання, на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, із вищою освітою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про стійкі його соціальні зв`язки.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування підтверджено у клопотанні та відповідно і доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбаченого ст. 177 КПК України, для запобігання яких старший слідчий звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу, а саме, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та його санкцію ухилення ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, вчинення незаконного впливу на свідків, свідоме ухилення від явки до органу досудового розслідування і суду, можливість знищення інших документів і речей, які мають значення для кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летель проти Франції» від 26.06.1991р. зазначив, що «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виняткову міру запобіжного заходу протягом певного часу». Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

А тому, вищевказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_5 та його поведінки, незважаючи при цьому на позитивні характеризуючі дані, при встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення, застосуванням іншого, більш м`якого із запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить уникнення виникнення вищевказаних ризиків.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи при цьому резонанс вчиненого та особу ОСОБА_5 і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що ОСОБА_10 підозрюється, зокрема і у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про визначення розміру застави у кримінальному провадженні із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та забезпечать уникнення встановлених при розгляді клопотання ризиків у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотанні сторони захисту про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застави відмовити.

Клопотання начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 25.08.2023р., яке погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000065 від 20.07.2023р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_5 під варту із зали суду.

Датою закінчення строку дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 22 жовтня 2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень для внесення на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_5 у справі №607/16148/23 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2023 року.

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_5 строком до 00 год. 00 хв. 22 жовтня 2023 року, наступні обов`язки:

-- з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-- не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-- здати до УДМСУ в Тернопільській області на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за кордон;

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебува є під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1