Справа № 573/1546/23
Номер провадження 1-кс/573/391/23
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

у с т а н о в и в :

28 серпня 2023 року слідчий СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

Клопотання вмотивоване тим, що 26 серпня 2023 року до чергової частини ВП №1 (м. Бiлопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області надійшла заява від ОСОБА_5 , в якій він просить притягнути до відповідальності невідому особу, яка 24 серпня 2023 року викрала його мобільний телефон торгiвельноi марки «Blackview», іmei: НОМЕР_1 .

Вказані відомості зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26 серпня 2023 року за №0000459, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що 24 серпня 2023 року перебував разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 у себе в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Коли останній пішов, виявив відсутність свого мобільного телефону торгівельної марки Blackview A8 Stardust Grey, іmei якого: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою оператора мобільного зв`язку Lifecell НОМЕР_3 , який знаходився у вітальні на столі.

Під час розслідування було опитано ОСОБА_6 , який повідомив, що 24 серпня 2023 року він перебував удома у свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та викрав з відти вищевказаний мобільний телефон.

26 серпня 2023 року ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон торгівельної марки Blackview A8 Stardust Grey, іmei якого: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою оператора мобільного зв`язку Lifecell НОМЕР_3 , який викрав у ОСОБА_5 .

Того ж дня, було проведено огляд місцевості біля будівлі ВП №1 (м. Білопілля) за адресою: м. Білопілля, вул. Сумська, 7, де ОСОБА_6 в присутності двох понятих добровільно видав коробку зі штрих-кодом 599, в якій знаходиться мобільний телефон торгівельної марки Blackview A8 Stardust Grey, іmei якого: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою оператора мобільного зв`язку Lifecell НОМЕР_3 . Вказане майно було опечатане та вилучене до ВП № 1 (м. Білопілля) СРУП ГУНП в Сумській області.

Постановою слідчого СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 26 серпня 2023 року вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення нікому не повідомлено.

З метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, яке відповідає критеріям речових доказів, слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на вилучене майно шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК порядку права на його користування, відчуження та розпорядження.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, клопотання підтримує.

Власник майна ОСОБА_5 подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту на майно не заперечує.

У зв`язку з неявкою учасників, фіксування судового процесу щодо розгляду клопотання за допомогою технічних засобів не здійснювалося відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку слідчим обґрунтовано та доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінально протиправних дій, а отже містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з цим, відповідно до позиції ВРП, усталеної за результатами перевірки судових рішень щодо незаконного накладення арешту на майно (справа №2279/2дп/15-20 від 27 липня 2020 року, справа № 412/2дп/15-21 від 22 лютого 2021 року), арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження застосовується не лише для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а й із метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, якщо щодо нього існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке є доказом кримінального правопорушення, чи якщо за його рахунок можливо відшкодувати шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення.

При цьому особа, на майно якої накладено арешт, фактично позбавляється права розпорядження та користування ним. Безумовно, внаслідок накладення арешту на майно особа зазнає втручання з боку держави в особі її державних органів у її право на мирне володіння таким майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

З огляду на вказану вище правову підставу накладення арешту на майно та з метою реалізації функцій судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні слідчому судді належить під час розгляду клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача з`ясовувати та перевіряти, чи такий засіб забезпечення кримінального провадження є виправданим втручанням у право власності особи, тобто «передбачений законом», здійснюється в «інтересах суспільства», та враховувати розумне співвідношення пропорційності між засобами та метою, «яка має бути реалізована будь-якими засобами, що застосовуються державою, в тому числі тими, які спрямовані на встановлення контролю за використанням особою своєї власності» (рішення у справі «Боржонов проти Російської Федерації», §§5763).

Вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна у спосіб, що може призвести до надмірного обмеження мирного володіння особою своїм майном, не відповідає приписам статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статей 170, 172, 173 КПК України.

Подане слідчим клопотання не містить достатніх доказів того, що обмеження права власності вказаним майном шляхом заборони користування відповідає меті та завданням кримінального провадження, а також, що невжиття такого заходу матиме негативні наслідки.

Накладення арешту на належний ОСОБА_5 мобільний телефон, шляхом заборони його користування, може привести до надмірного обмеження мирного володіння потерпілим своїм майном, що є неприпустимим.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що достатнім та співмірним обмеженням права власності буде накладення арешту на мобільний телефон торгівельної марки Blackview A8 Stardust Grey, шляхом тимчасового до скасування у встановленому цим Кодексом порядку позбавлення права на його відчуження та розпорядження до ухвалення остаточного рішення по справі, без позбавлення права користування ним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон торгівельної марки Blackview A8 Stardust Grey, Imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку Lifecell НОМЕР_3 , шляхом тимчасового, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку позбавлення права на його відчуження та розпорядження, передавши його на зберігання власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Копію ухвали надіслати слідчому ОСОБА_3 , прокурору ОСОБА_4 та власнику майна ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя