ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5079/22 Номер провадження 11-кп/814/1220/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою процесуального прокурора на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кіровське Чорноморського району АР Крим,освіта середня, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.03.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Залишено обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід тримання під вартою.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 17.05.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 2059 грн 44 коп. витрат на залучення експерта.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком суду , 17 травня 2022 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_6 в умовах воєнного стану, у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито викрав у малолітнього ОСОБА_10 чоловічу сумку «Reebok» вартістю 243,33 грн з мобільним телефоном РосоХЗ Pro (імеіл НОМЕР_1 , імеі 2 НОМЕР_2 ) вартістю 7640 грн, а також мобільним телефоном Хіаоmі 11 Т(імеіл НОМЕР_3 , імеі2 НОМЕР_4 ) вартістю 12299, 67 грн потерпілого ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілим матеріального збитку.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме: застосуванням закону , який не підлягає застосуванню та невідповідністю призначеного судом покарання степеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок , яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину , передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавленні волі; на підставі ч. 1 ст. 71 , ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.03.2021 року та остаточно призначити покарання у виді 7 років 1 місяці позбавленні волі.

На переконання принесеної апеляції прокурор вказує , що судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 на підставі ст. 69 КК України безпідставно зазначено про незначну матеріальну шкоду спричинену злочином , яка усунена. При цьому у, прокурор звертає увагу , що вона усунена не діями обвинуваченого. Недостатньо також враховано судом , що ОСОБА_6 неодноразово судимий , злочин ним вчинено відносно малолітнього.

Позиція учасників судового провадження в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з наведених в ній підстав.

Обвинувачений та його захисник заперечували з приводу задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суд

Заслухавши суддю доповідача , пояснення учасників судового провадження на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги , дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні злочину за який він засуджений за обставин викладених у вироку , є обґрунтованими , відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Докази у справі не досліджувались і кримінальне провадження розглянуте в порядку статті 349 КПК України.

Не перевіряються фактичні обставини по справі і колегією суддів відповідно до положень ст.404 ч.1 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому покарання , колегія суддів вважає їх непереконливими.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК особі , яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості , співмірності та індивідуалізації , покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій , їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання , необхідне і достатнє для виправлення засуджених , а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими , так і іншими особами . Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України , відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , а також з принципу правової держави , з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі , встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність , але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається із змісту вироку , призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відноситься до тяжкого злочину, незначний розмір матеріальної шкоди та її усунення, особу обвинуваченого, який неодноразово засуджений , посередньо характеризується , на обліках в психіатричному диспансері не перебуває , перебуває на обліку в КП Центр терапії залежносте Полтавської обласної ради, наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину , а також обтяжуючі покарання обставини у виді рецидиву злочину та вчинення щодо малолітнього.

Врахувавши зазначені обставини , суд призначив покарання із застосуванням ст. 69 КК України з реальним його відбуванням.

Обставини на які посилається автор апеляції не спростовують висновків суду.

Колегія суддів звертає увагу , що покарання і в тому числі його вид та розмір визначаються виходячи , в-першу чергу із вчиненого злочину ( його тяжкості тощо).

У цьому питанні суд першої інстанції досить детально навів мотиви чому він вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання із застуванням ст. 69 КК України.

Усі обставини , про які вказує прокурор , повністю враховані судом.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку , що призначене обвинуваченому покарання є справедливим , необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через його м`якість , на чому наголошується в апеляції прокурора , колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства колегією суддів не встановлено.

Вирок суду відповідає вимогам статті 374 КПК України є законним , обґрунтованим і вмотивованим.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку , що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення , а вирок суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376,404,405,407,419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу процесуального прокурора залишити без задоволення , а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 - без змін;

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3