УХВАЛА

Справа № 569/4645/23

1-кс/569/6099/23

06 вересня 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання заступника начальника відділу розслідування СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 про знищення речових доказів,

ВСТАНОВИВ:

Заступника начальника відділу розслідування СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 погодженням за погодженням із заступник начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про знищення речових доказів.

До початку судового засідання від подано заяву про залишення клопотання про знищення речових доказів без розгляду, оскільки до суду скеровано обвинувальний акт.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши клопотання та надані матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід залишити без розгляду із наступних підстав.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Таким чином, у разі, якщо речові докази характеризуються властивостями, визначеними ч. 6 ст. 100 КПК України, порядок вирішення питання про їх долю ч. 7 ст. 100 КПК України диференціюється залежно від визначення напрямку спрямування речових доказів (а в окремих випадках - і від наявності згоди їх власника). Рішення про передачу речових доказів для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, або про знищення речових доказів, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан, приймається слідчим, прокурором у формі постанови за письмовою згодою власника. У разі відсутності письмової згоди власника щодо передачі речових доказів для реалізації або щодо їх знищення, а також у разі передачі речових доказів для їх технологічної переробки або знищення, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, або якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров?я людей або довкілля, питання про долю речових доказів вирішується ухвалою слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно зі ст. ст. 171 - 173 кПК України.

Однак, до початку розгляду клопотання подано заяву про залишення його без розгляду.

Згідно ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Під досудовим розслідуванням у п.5 ч.1 ст.3 КПК України слід розуміти стадію кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З системного аналізу положень КПК слідує, що направлення до суду обвинувального акта є процесуальною формою закінчення досудового провадження та перешкодою для подальшого досудового розслідування щодо даного кримінального провадження.

При таких обставинах, слідчий суддя не вбачає підстав для розгляду даного клопотання, а тому його слід залишити без розгляду.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 9, 170 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу розслідування СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 про знищення речових доказів - залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1