Справа № 466/1938/23
Провадження № 1-кс/466/386/23
У Х В А Л А

21 квітня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000008 від 15 березня 2019 року,

у с т а н о в и в :

23.02.2023 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000008 від 15 березня 2019 року та скасувати постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000008 від 15 березня 2019 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

В обґрунтування скарги, зокрема, зіслався на те, що у ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000008 від 15 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

13.03.2020 слідчим СВ ВП №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження на підставі ст.110 та п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Скаржник зазначає, що постанова слідчого є невмотивована, необґрунтована та передчасна, оскільки слідчий жодного разу не допитав потенційного підозрюваного, не викликав скаржника для допиту, не допитав інших свідків, не витребував примірник Висновку експерта, який був зроблений за матеріалами цивільної справи 2-268/2004, не витребував інвентаризаційної справи.

Зазначає, що мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження не містить жодних відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття рішення про закриття провадження, натоміть вказує, що факти на які посилаються заявники перевірити не можна за давністю події. В мотивувальній частині постанови в якості відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття рішення про закриття провадження, слідчий вказує, що відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України. Також, вказує на те, що в мотивувальній частині постанови в якості відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття рішення про закриття провадження, слідчий вказує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 викликалися неодноразово, однак жодних підтверджень немає. Окрім цього вказує на те, що експерт ОСОБА_6 вже не працює в експертній установі і жодних контактів із нею немає.

Постанову про закриття кримінального провадження йому не скеровано, а лише за його заявою ним отримано 08.02.2023.

Ухвалою від 24.02.2023 слідчий суддя прийняв скаргу до розгляду, поновив строк на звернення до слідчого судді зі скаргою.

В судове засідання 21.04.2023 скаржник ОСОБА_3 не прибув, причин неприбуття суду не повідомив. Будучи у попередніх судових засіданнях скаргу підтримав, зіславшись на викладені в ній обставини, 13.03.23. подав клопотання про розгляд справи за відсутності скаржника.

Слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області в судове засідання, не прибув, хоча про час та місце розгляду скарги належним чином був повідомлений, заяв про відкладення розгляду скарги ним подано не було.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні без фіксування судового засідання технічними засобами.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали скарги та письмові докази, вважаю, що скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право заявляти клопотання, знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України передбачено виключний перелік обставин по яких на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що заявником, потерпілим, його представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржено бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

На підставі ухвали слідчого судді від 15.03.2019 зобов`язано посадових осіб Львівської місцевої прокуратури № 2 визначити прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2, який не пізніше 24 годин після отримання даної ухвали, повинен внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 21.01.2019р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, та розпочати досудове розслідування.

15.03.2019 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України.

13.03.2020 слідчим СВ ВП №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження на підставі ст.110 та п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

У відповідності до положень ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 9 цього ж Кодексу прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В ході розгляду скарги встановлено, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження дійсно винесена передчасно, необґрунтовано, без виконання відповідних слідчих та процесуальних дій, які є необхідними для проведення об`єктивної та неупередженої перевірки.

Зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 13.03.2020 випливає, що органом досудового розслідування не в повному обсязі проведено розслідування

При винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідженню обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку відсутністю складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Так, слідчим не проведено процесуальних та слідчих дій на які вказує скаржник, та наведені вище. Не перевірено необхідними слідчими діями усіх обставин на які вказує заявник.

В постанові зазначено, що слідчим неодноразово викликалися заявники для проведення слідчих дій за адресою: АДРЕСА_1 та за номером мобільного тел. НОМЕР_1 . Доказів такого суду не надано. Як зазначено в скарзі, заявник користується номером моб тел. НОМЕР_2 , а не НОМЕР_1 .

Слідчим також не зібрано інформації щодо місця проживання експерта ОСОБА_6 та отримано від неї пояснень. Також не зясовано, чи існує інший оригінальний примірник висновку експерта в інших провадженнях та можливості його дослідження.

Слідчий у резолютивній частині постанови покликається на п.2 ч.1 ст.284 КПК України, де передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Під складом кримінального правопорушення у п.2 ч.1 ст.284 КПК України слід розуміти склад злочину. У теорії кримінального права склад злочину - це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочинне. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Однак слідчий не наводить жодної із цих ознак у мотивувальній частині постанови.

А тому посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у резолютивній частині постанови є безпідставним.

У п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців; доказів експертиз. Будь які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до вимог ч. 1,3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх. розгляду сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження

При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказувані обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником, чи законним представником.

До матеріалів скарги заявником долучено докази про ознайомлення з оскаржуваною постановою та її отримання 08.02.23, а звернувся до суду 20.02.2023 (направив поштою), в перший робочий день після вихідних. Отже строк звернення до суду не пропущений.

Таким чином без всебічного дослідження вищевикладених питань проведене розслідування є не повним.

За таких обставин рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження є передчасним та підлягає скасуванню.

З огляду на вищенаведене вважаю, що скарга ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 60, 107, 303-307, 309 КПК України слідчий суддя,

постановив:

скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000008 від 15 березня 2019 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області від 13 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000008 від 15 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України та продовжити досудове розслідування.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 21 квітня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1