Справа № 953/7970/23
н/п 1-кс/953/6687/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001005 від 29.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001005 від 29.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в якому просить накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Golf Plus», р.н. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та який був користувачем на момент ДТП, шляхом заборони ремонтування, відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області, за участі процесуального керівництва відділу Харківської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 29.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001005, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 28.08.2023, приблизно о 22.45, на перехресті вулиці Дудинської та Григорівського Шосе м. Харкова сталося зіткнення автомобіля «Volkswagen Caravelle», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , 1977 р.н., з автомобілем «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , 2000 р.н., внаслідок чого водій ОСОБА_5 помер у кареті швидкої допомоги, а пасажири його автомобіля ОСОБА_6 , 1959 р.н., ОСОБА_7 , 1948 р.н., ОСОБА_8 , 2022 р.н., ОСОБА_9 , 1967 р.н., ОСОБА_10 , 2002 р.н., ОСОБА_11 , 1971 р.н., отримали тілесні ушкодження різного ступеню та були доставлені до лікарні. Також водій автомобіля ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні.

У зв`язку з цим, 29.08.2023, в ході огляду автомобіля «Volkswagen Golf Plus», р.н. НОМЕР_1 , його вилучено та поміщено на територію спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 «Volkswagen Golf Plus», р.н. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який і був користувачем на момент ДТП.

Автомобіль «Volkswagen Golf Plus», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження передньої правої частини, деформацію правого переднього крила, лобового скла, переднього бамперу та відповідно до положення ст.98 КПК України, вказаний автомобіль може бути речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою збереження речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобіля «Volkswagen Golf Plus», р.н. НОМЕР_1 .

Крім того, зазначений транспортний засіб, як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічних експертиз.

Прокурор зазначає, що необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено, відчужено.

В судове засідання прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 не з`явилася, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлялася у встановленому законом порядку. В матеріалах клопотання міститься заява прокурора ОСОБА_3 про розгляд клопотання без її участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку sms.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Правовою підставою арешту майна є кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001005 від 29.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

29.08.2023 слідчим автомобіль «Volkswagen Golf Plus», р.н. НОМЕР_1 , був оглянутий, вилучений та поміщений на територію спеціального майданчика затриманих транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Даних щодо визначення вказаного вилученого майна речовим доказом на час розгляду клопотання немає, однак слідчою суддею встановлено, що існує сукупність розумних підозр вважати, що транспортний засіб «Volkswagen Golf Plus», р.н. НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 29.08.2023 за №0001005, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, майна, що має доказове значення в даному кримінальному провадженні, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001005 від 29.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Golf Plus», р.н. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони ремонтування, відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Київського районного суду

м. Харкова ОСОБА_1