г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2122/23
Номер провадження 1-кп/213/193/23
В И Р О К

Іменем України

19 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, українець, громадянин України, має професійно-технічну освіту, одружений, на утриманні неповнолітніх та/або малолітніх осіб не має, здійснює догляд за братом ОСОБА_4 , 1973 року народження, який є інвалідом ІІ групи), фізична особа підприємець, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України (кримінальне провадження №0000143 від 03.05.2023 року),-

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_5 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком кожного громадянина України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно із ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба у Збройних Силах України є державною службою особливого характеру, яка пов`язана із захистом Вітчизни. Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, на яку відповідно до ст.39 вказаного Закону призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/22 від 12.08.2022, №757/22 від 07.11.2022) в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, оголошено загальну мобілізацію, строк проведення якої продовжено Указами Президента України № 342/2022 від 17.05.2022, № 574/2022 від 12.08.2022, № 758/2022 від 07.11.2022, № 59/2023 від 06.02.2023.

24.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі за текстом - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) розпочато призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа військовозобов`язаних та резервістів.

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та відповідно до довідки військово-лікарської комісії №69/32 від 09.04.2022 визнаний придатним до військової служби.

18.11.2022 перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вручено мобілізаційне розпорядження (бойова повістка) для відправки до відповідного підрозділу військової частини № НОМЕР_1 у складі вищевказаної команди.

05.12.2022 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» №405 від 05.12.2022 прийнято рішення про призов ОСОБА_3 на військову службу під час моблілізації та направлення у війська у складі команди № НОМЕР_1 до військової частини Збройних Сил України НОМЕР_1 .

У свою чергу, військовозобов`язаний ОСОБА_3 отримавши повістку про призов на військову службу під час мобілізації, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, п.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022, п.1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016, з метою ухилення від призову за мобілізацією в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про час прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період, не з`явився без поважних причин у визначений час, а саме 05.12.2022, до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_5 для відбуття на проходження військової служби, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією в особливий період.

28.03.2023 ОСОБА_3 вдруге отримав бойову повістку на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 12.04.2023 але також продовжуючи свій умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин не з`явився до збірного пункту, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією в особливий період.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку. У вчиненому щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України за ознаками ухилення призову на військову службу під час мобі лізації, в особливий період.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, який одружений, на утриманні неповнолітніх та/або малолітніх осіб не має, є доглядачем брата ОСОБА_4 , 1973 року народження (є інвалідом ІІ групи) (т.2 а.с.51), фізична особа-підприємець (т.2 а.с.50), за місцем проживання характеризується позитивно (т.2 а.с.49), за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався (т.2 а.с.44,46), раніше не судимий (т.2 а.с.42), вину визнав повністю.

Згідно досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, також оцінюється, як середній.

Обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття.

Обставини, які обтяжують йому покарання відсутні.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_3 , обставину, яка пом`якшує покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

При цьому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_3 без відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку, на підставі ст.75 КК України. Разом з цим, в силу вимог п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, на обвинуваченого слід покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатково покласти обов`язок, в силу вимог п.2 ч.3 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Документи: корінець (розписка) про отримання повістки на призов за мобілізацією на 18.11.2022, корінець (розписка) про отримання повістки на призов за мобілізацією на 12.04.2023 (т.2 а.с.32,33) та повістку про виклик за призовом по мобілізації на 12.04.2023 (т.2 а.с.56,57) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0000143 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №2132122/23, пр. №1-кп/213/193/23.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч.6 ст.376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .