У Х В А Л А

27.06.2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

із участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 від 20.08.2022 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, неодруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.12.2019 року за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки один місяць, звільненого 21.04.2022 року з місць позбавлення волі після відбуття покарання, у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду знаходиться дане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за ознаками вчинення останніми відкритого викрадення чужого майна (грабежу), за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 05.05.2023 року надано судові доручення компетентному суду Королівства Норвегії щодо вручення судового виклику потерпілій у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , а також проведення допиту останньої в режимі відеоконференції.

В сьогоднішньому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним напередодні клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, посилаючись на те, що досі існують ризики можливості останнього переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказав, що обвинувачений ОСОБА_5 не має особистого доходу, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває у зареєструваному шлюбі та не має стійких соціальних зв`язків, які б втримали його від зміни місця проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності за пред`явленим йому обвинуваченням. З цих підстав вважає, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечуватиме належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти продовження йому судом строку тримання під вартою, заявивши, що бажає перебувати під домашнім арештом. Його захисник ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_5 про недоцільність подальшого утримання його під вартою, вважаючи недоведеними прокурором заявлені ризики. Вважав, що за наслідком тривалого утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , який має певне місце постійного проживання, достатнім для забезпечення виконання процесуальних обов`язків є застосування щодо нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Також зауважив, що для об`єктивного вирішення можливості призначення ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, сторона захисту в теперішній час не володіє необхідними документальними підтвердженнями його права користування будинком АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_7 щодо вирішення клопотання прокурора висловились на розсуд суду.

Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали судового провадження, судом встановлено таке.

У відповідності до положень ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого наразі обвинувачується ОСОБА_5 , є тяжким злочином, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк, що вочевидь перевищує три роки, обставини чого визначають можливість застосування тримання під вартою до раніше судимого ОСОБА_5 . Строк дії раніше продовженого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2023 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою, спливає 03.07.2023 року, однак, закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження у зазначені строки з об`єктивних причин неможливо з урахуванням можливості призначення наступного судового засідання не раніше 08.08.2023 року в порядку вказаних судових доручень про міжнародну правову допомогу згідно ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2023 року.

Для належного забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, які продовжують існувати, вказаний запобіжний захід на думку суду підлягає продовженню. При цьому, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинувачениого ОСОБА_5 , характер та обсяг висунутого йому обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його винуватим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором, та чинність яких не спростовано стороною захисту самим лише запереченням їх доведеності стороною обвинувачення. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 з урахуванням наведеного прокурором, не маючи стійких соціальних зв`язків та легальних джерел постійного доходу, зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання за непредставлення суду документальних підтверджень протилежних відомостей, а також маючи непогашену і незняту судимість за вчинення умисного злочину також проти власності, достатньо вірогідно може вчинити інше кримінальне правопорушення або переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, надто з огляду на обвинувачення його у вчиненні умисного тяжкого злочину, за обтяжуючих відповідальність обставин.

Суд визнає необгрунтованими доводи захисника ОСОБА_6 та самого обвинуваченого ОСОБА_5 щодо достатності застосування відносно останнього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, який з урахуванням встановлених вище обставин оскільки він є відверто недостатнім для запобіганню зазначеним прокурором ризикам, що не зникли та не зменшились істотно. Також право користуваня ним житлом за попереднім місцем проживання по АДРЕСА_1 наразі не доведені жодними документальними відомостями, включно щодо згоди власника вказаного будинковолодіння на це. Тому суд визначає, що клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або на особисте зобов`язання задоволенню не підлягає, оскільки істотний ступінь вказаних ризиків досі не зменшився.

Відтак, з урахуванням відсутності виключних обставин щодо неможливості застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу, суд визначає виправданим його продовження за наявності більш вагомого суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до особистої свободи, становлячи достатні підстави продовження терміну тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів з урахуванням потреб здійснення судового розгляду. Також у вирішенні даного клопотання суд не обмежується забезпеченням лише прав обвинуваченого ОСОБА_5 , але й додержується високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім цього, суд об`єктивно зважає на обставини того, що встановлений обвинуваченому ОСОБА_5 грошовий розмір застави в розмірі 50160 грн, який становить двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відповідаючи мінімальному розміру застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, об`єктивно не становить нездоланих обмежень використання ним права на більш м`який вид альтернативного запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.177,178,181,199,331,350 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.08.2022 року, продовжити на 60 днів, тобто до 25.08.2023 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт або на особисте зобов`язання відмовити.

На ухвалу суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, до Вінницького апеляційного суду, що не перешкоджає судовому розгляду.

Суддя ОСОБА_1