ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1902/23 Справа № 204/215/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_8 про зупинення судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000280 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 березня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2021 року та визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті.

Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 15 березня 2023 року.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.

Не погоджуючись з цим рішенням захисник ОСОБА_8 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про зупинення судового провадження у зв`язку з перебуванням ОСОБА_7 на військовій службі за мобілізацією.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Так, указом Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05.30 год. 24 лютого 2022 року, а також у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п.п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України оголошено к проведенню загальну мобілізацію.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Ця норма КПК України орієнтує суд на те, що перебування обвинуваченого на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період унеможливлює проведення судового провадження щодо нього та вимагає його зупинення. Метою цього є максимально мобілізувати ресурси для надання збройної відсічі державі-агресору та забезпечити можливість проходження обвинуваченим військової служби. Водночас, таке зупинення провадження може створити загрозу реалізації однієї із засад кримінального провадження - розумності строків. Вона гарантує право насамперед обвинуваченого, а також інших осіб, права та законні інтереси яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного його затягування.

Необхідно також враховувати, що кримінально-процесуальна форма ґрунтується на системі засад кримінального провадження, розподілі процесуальних функцій та забезпечує їх реалізацію в належній правовій процедурі. У площині належної правової процедури перебувають також питання дискреції учасників кримінального провадження і судового розсуду, а також можливість судового тлумачення застосування правових норм за наявності відповідних прогалин. Вимога застосування належної правової процедури не може бути відірваною від завдань кримінального провадження, вона може діяти лише системно з ними.

У випадку якщо положення ч. 1 ст. 335 КПК України сприймати як такі, що безальтернативно вимагають зупинення судового провадження у разі призову за мобілізацією обвинуваченого, то можна дійти висновку, що законодавець не врахував засади кримінального провадження при формулюванні відповідних положень. Однак ч. 3 ст. 7 КПК України вказує, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Конструкція ст. 335 КПК України дозволяє прийти до висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження. Наприклад, у випадку ухилення обвинуваченого від явки до суду, суд може прийняти рішення щодо приводу обвинуваченого (ст. 140 КПК України), накладення на нього грошового стягнення (ст. 139 КПК України) або ж звернення застави в дохід держави (ст. 182 КПК України). Зупинення з підстав захворювання обвинуваченого на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу можливе у тих випадках, коли ця хвороба виключає його участь у судовому провадженні. Ці висновки щодо тлумачення положень ст. 335 КПК України забезпечують дотримання належної правової процедури та з урахуванням диференціації процесуальної форми дозволяють уникнути надмірного формалізму у правозастосуванні.

Як слідує з матеріалів провадження, а саме витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №40 від 25 лютого 2022 року, солдата ОСОБА_7 призначено на посаду командира відділення роти радіаційного, хімічного та бактеріологічного захисту ВЧ НОМЕР_1 .

Разом з тим, відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_7 раніше судимий вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з подальшим звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Як слідує із встановлених судом першої інстанції обставин кримінального правопорушення, інкриміноване йому правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 вчинив під час проходження військової служби.

При цьому, на даний час на підставі оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті, що свідчить про те, що останній на даний час не виконує свої службові обов`язки за посадою.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши викладені обставини та норми закону, дійшов висновку, що на даний час відсутні будь-які перешкоди у вигляді виконання поставлених задач перед обвинуваченим з боку командування військової частини, що перешкоджає його явці в судове засідання, а тому немає жодних підстав вважати доцільним зупинення кримінального провадження №0000280 на підставі ч. 1 ст.335 КПК України на період проходження обвинуваченим ОСОБА_7 військової служби в Збройних Силах України за мобілізацією.

Також, відсутні інші обставини, які б перешкоджали обвинуваченому ОСОБА_7 приймати участь у судовому розгляді безпосередньо, або за допомогою технічних приладів в режимі відеоконференції.

На переконання апеляційного суду, в такий спосіб обвинувачений та його захисник намагаються затягувати розумність строків розгляду вказаного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності - у разі встановлення винуватості останнього у вчиненні кримінального правопорушення та прийняття судом виваженого, законного рішення по провадженню.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника про зупинення кримінального провадження №0000280на підставі ч.1 ст.335 КПК України на період проходження обвинуваченим військової служби в Збройних Силах України за мобілізацією, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 335, 372 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зупинення судового провадження №0000280 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ч.1 ст.335 КПК України на період проходження обвинуваченим військової служби в Збройних Силах України за мобілізацією - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .