У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2023 р. м. Кобеляки

Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000295 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сушки Козельщинського району Полтавської області, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, не одруженого, громадянина України, не судимого,

Встановив:

02 вересня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшло клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, погоджене прокурором Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 01 вересня 2023 року, близько 06 год. 10 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав на автомобільну заправку ТОВ «БВС Ритейл», яка розташована в с. Бутенки по вул. Індустріальна, 11 Полтавського району Полтавської області. Зупинивши автомобіль біля заправної колонки № 3, та вийшовши із автомобіля, в ОСОБА_4 виник конфлікт із оператором заправної станції ОСОБА_7 , оскільки на прохання останнього ОСОБА_4 відмовився вимкнути двигун перед заправкою паливом. У подальшому ОСОБА_4 взяв із багажного відділення автомобіля трубоподібний предмет та наніс ним ОСОБА_7 5 ударів в область шиї, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин шийного відділу хребта.

Після чого, ОСОБА_4 взяв із багажного відділення автомобіля ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , молоток та металеву монтувалку та направився до приміщення АЗС ТОВ «БВС Ритейл», де за допомогою металевої монтувалки розбив скляні вікна операторної АЗС. ОСОБА_4 зайшов до приміщення АЗС ТОВ «БВС Ритейл», де перебувала касир торгового залу ОСОБА_8 , та в її присутності, відкрито заволодів належним ТОВ «БВС Ритейл» майном, а саме: синім антифризом «ВАМП» 920 г, у кількості 1 шт.; газовим балончиком у кількості 1 шт.; коньяком ШАБО (VS 3*, 0,5 л) у кількості 1 шт.; рідиною гальмівною ВАМП Нева-супер 930 г, у кількості 1 шт.; тютюновим стіком Gio Kent Royal Purple, у кількості 3 шт.; тютюновим стіком Gio Kent Royal Green, у кількості 2 шт.; газовим пальником Intertool GB-0022, у кількості 1 шт. З місця злочину ОСОБА_4 зник на автомобілі ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ТОВ «БВС Ритейл» матеріальну шкоду на суму 833,81 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі, в інших областях України, оскільки скоєне ним кримінальне правопорушення є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується посередньо. Однак це недостатньо свідчить про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, в тому числі, щодо забезпечення його явки до органу досудового розслідування, суду, оскільки ОСОБА_4 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; здійснювати вплив на свідків, потерпілого, експертів у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

- особисте зобов`язання не можливо застосувати в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що може виразитися в перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінального покарання;

- особиста порука на адресу слідчого відділення відділення поліції № 2 ПРУП ГУНП в Полтавській області та Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість;

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу;

- домашній арешт не можливо застосувати в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання та прохала задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у клопотанні. Не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, прохала змінити підозрюваному запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши клопотання та додані до нього докази, дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: 01.09.2023 року близько 06 год. 10 хв. за адресою: с. Бутенки, вул. Індустріальна, 11 Полтавського району Полтавської області, в умовах воєнного стану, відкрито заволодів майном, що знаходилось у приміщенні АЗС «BVS» за даною адресою. Відповідно до протоколу інвентарної комісії ТОВ «БВС РИТЕЙЛ» від 01.09.2023 року, з приміщення АЗС виявлено недостачу таких товарів: антифриза «ВАМП» синього 920 г, у кількості 1 шт.; газового балончика в кількості 1 шт.; коньяка ШАБО (VS 3*, 0,5 л) у кількості 1 шт.; рідини гальмівної ВАМП Нева-супер 930 г, у кількості 1 шт.; тютюнового стіка Gio Kent Royal Purple, у кількості 3 шт.; тютюнового стіка Gio Kent Royal Green, у кількості 2 шт.; газового пальника Intertool GB-0022, у кількості 1 шт.

01 вересня 2023 року о 18 год. 41 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Розглядаючи питання щодо доцільності обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчим суддею враховується, що за вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом інвентаризації комісії від 01.09.2023 року; протоколом огляду місця події від 01.09.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.09.2023 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімком від 01.09.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.09.2023 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімком від 01.09.2023 року; консультаційним висновком спеціаліста від 01.09.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.09.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом обшуку від 01.09.2023 року; протоколом обшуку від 01.09.2023 року; протоколом огляду від 01.09.2023 року; протоколом затримання особи у вчиненні кримінального правопорушення від 01.09.2023 року; протоколом огляду від 02.09.2023 року; повідомленням про підозру 02.09.2023 року; протоколом допиту підозрюваного від 02.09.2023 року.

Вирішуючи питання щодо доцільності обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.

Тому вимоги п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачають можливість застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя вважає, що в цьому випадку існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що суворість покарання у вигляді від 7 до 10 років позбавлення волі може бути визнане ОСОБА_4 більш небезпечним ніж втеча, в зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати підозрюваного та забезпечити повне і всебічне розслідування кримінального провадження, що може вплинути на неупереджене, повне та всебічне розслідування кримінального провадження. Крім цього, на існування зазначеного ризику впливає також і запровадження воєнного стану на території України, що зумовлює на сьогоднішній день наявність непідконтрольних територій на території держави;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що випливає в результаті об`єктивних дій підозрюваного ОСОБА_4 після вчинення ним злочину;

-незаконно впливати на свідків чи потерпілого в кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, на що також може спонукати санкція тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Оцінивши зазначені обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілого в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя вважає, що в разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вказаним вище ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності вказаних ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею на теперішній час не встановлено.

З огляду на викладене, до підозрюваного ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який рахувати з моменту затримання 18 год. 41 хв. 01 вересня 2023 року.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись статтями 176-178, 183-184, 186, 193-194, 196-197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сушки Козельщинського району Полтавської області, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 18 год. 41 хв. 31.10.2023 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, з 18 год. 41 хв. 01.09.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя