Справа № 204/8323/23
Провадження № 1-кс/204/2074/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000337 від 01.06.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000337 від 01.06.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000337 від 01.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Донецькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону, старший групи прокурорів ОСОБА_3 . Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, старший групи слідчих ОСОБА_4 . Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 330 від 25.02.2022 визначені місця розташування органу досудового розслідування за адресами постійної дислокації слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області, у переліку яких міститься адреса: м. Покровськ. Таким чином, місце здійснення досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Водночас, в зв`язку з введенням воєнного стану на території України та неможливістю Красноармійським міськрайонним судом Донецької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядження Верховного Суду України від 08.04.2022 № 17/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Краматорського міського суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 31.05.2023 приблизно о 16:10 год. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ЗСУ, сержант, старший навідник НОМЕР_1 окремої штурмової бригади 2 батальйону мінометної батареї), керуючи автомобілем марки «Mitsubishi L 200» номерний знак НОМЕР_2 (реєстрація Великобританії), рухаючись по вул. Поповича в с. Осикове, Дружківської ОТГ, Краматорського району, Донецької області, з боку м. Олексієво-Дружківка у напрямку м. Костянтинівка, в районі будинку № 4 скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку попереду біля правого краю проїжджої частини, та перед автомобілем змінив напрямок руху ліворуч. Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події. В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події, в період часу з 16:50 год. до 18:00 год. 31.05.2023, старшим слідчим в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, майором поліції ОСОБА_4 , було оглянуто та вилучено автомобіль марки автомобіль марки «Mitsubishi L 200» номерний знак НОМЕР_2 (реєстрація Великобританії), 2006 року випуску, зеленого кольору, № кузова НОМЕР_3 , фактичним законним володільцем якого є ОСОБА_5 , та яким на момент ДТП керував останній, а також велосипед дорожній з закритою рамою синього кольору, фактичним законним володільцем якого є ОСОБА_6 , та яким на момент ДТП керував останній. Після вилучення, вказані транспортні засоби 31.05.2023 передані на відповідальне зберігання на територію штраф майданчика при ГУНП в Донецькій області, розташованого за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Бєляєва, 111«А». За вказаним фактом відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області внесені відомості до ЄРДР за № 0000337 від 01.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Крім того, автомобіль марки «Mitsubishi L 200» номерний знак НОМЕР_2 (реєстрація Великобританії), 2006 року випуску, зеленого кольору, № кузова НОМЕР_3 , фактичним законним володільцем якого є ОСОБА_5 , та яким на момент ДТП керував останній, а також велосипед дорожній з закритою рамою синього кольору, фактичним законним володільцем якого є ОСОБА_6 , та яким на момент ДТП керував останній, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 01.06.2023. Вказані транспортні засоби можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Враховуючи наведені вище обставини кримінального правопорушення, на теперішній час у слідчого, з метою здійснення швидкого, всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадження та прийняття кінцевого процесуального рішення у встановлені законодавством розумні строки, виникла процесуальна необхідність у проведенні процесуальних дій зі вказаними предметами, які постановою слідчого від 01.06.2023 визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, для встановлення обставин, які підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування. З урахуванням викладеного, з метою проведення експертиз, в тому числі технічного стану транспортного засобу, трасологічної та автотехнічної експертиз, збереження вилученого предмету, який є речовим доказом у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню. Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаного майна в якості доказу. При цьому слід зауважити, що з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тобто за відсутності такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту він відповідно до приписів Кримінального процесуального кодексу України має бути повернутий до законного власника, який жодним чином не буде обмежений у його використанні, що у тому числі включає можливість його переробки, заміни деталей та механізмів, використання за цільовим призначенням, з великою долею вірогідності призведе до зміни його властивостей, що в свою чергу завадить об`єктивному експертному дослідженню. Вказане в свою чергу потягне отримання недостовірного висновку експерта, а отже і неможливість встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Крім того, з урахуванням інтенсивності бойових дій, що тривають на території Донецької області існує висока вірогідність знищення (псування, втрати) даного речового доказу у разі перебування їх у розпорядженні особи, в даному випадку у володінні військових, для яких потреби досудового розслідування не є пріоритетними, а втрата чи фізичне знищення зазначеного речового доказу в свою чергу взагалі позбавить сторону обвинувачення можливості провести експертизи у кримінальному провадженні. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, вказаних предметів, які є речовими доказами та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Враховуючи, що вилучене майно під час огляду визнано речовим доказами у кримінальному провадженні, є доказом злочину та має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення з боку винних осіб та у разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речових доказів) виникає ризик їх знищення або переховування, тощо, а тому прошу розглянути клопотання у відсутності власників вилученого майна. На підставі викладеного вище, прокурор звертається до суду з даним клопотанням.

Від прокурора надана заяв а, про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання про арешт майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 від 01.06.2023 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000337, наступне майно, а саме: автомобіль марки «Mitsubishi L 200» номерний знак НОМЕР_2 (реєстрація Великобританії), 2006 року випуску, зеленого кольору, № кузова НОМЕР_3 та постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Донецькій ОСОБА_4 області від 01.06.2023 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000337, наступне майно, а саме: велосипед з закритою рамою, синього кольору.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000337 від 01.06.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене 31.05.2023 року під час огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме на: автомобіль марки «Mitsubishi L 200» номерний знак НОМЕР_2 (реєстрація Великобританії), 2006 року випуску, зеленого кольору, № кузова НОМЕР_3 , фактичним законним володільцем якого є ОСОБА_5 та велосипед дорожній з закритою рамою, синього кольору, фактичним законним володільцем якого є ОСОБА_6 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1