У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2023 Справа №607/8570/23
провадження № 1-кп/607/1584/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

у складі головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання у залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 01.04.2023, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Білоскірка Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , одружений, пенсіонер, працює на посаді професора кафедри психології у ТНТУ ім. Івана Пулюя, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 31.03.2023 приблизно о 21:00 він як водій, керуючи технічно справним автомобілем марки «Proton» моделі «415 GLI», р.н. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною автодороги в межах населеного пункту с. Великі Гаї Тернопільського району по вул. Галицька у напрямку м. Тернопіль, зі швидкістю 56...58 км/год., чим порушив вимогу 12.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 1.10.2001 із змінами та доповненнями (далі - ПДР), у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб «у межах видимості дороги». В цей час поза межами пішохідного переходу, з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля переходив проїзну частину дороги пішохід ОСОБА_5 .

Водій ОСОБА_3 , проїжджаючи вказаний відрізок автодороги по вул. Галицька, навпроти будинку № 197, що в с. Великі Гаї Тернопільського району, в порушення вимог п. 1.5 ПДР, відповідно до якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», а також п. 2.3 б) ПДР, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 д) ПДР, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян» та, порушуючи вимоги п. 12.3 ПДР, згідно з яким «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», не дотримався безпечної швидкості та не вжив заходів задля зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди та в наслідок чого передньою лівою частиною автомобіля марки «Proton», моделі «415 GL1». р.н. НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який переходив проїзну частину дороги з ліва на право відносно руху автомобіля.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правої гомілки у виді переломів нижньої третини діафізу (тіла) великогомілкової, верхньої третини діафізу (тіла) та латеральної (зовнішньої) кісточки малогомілкової кісток: закриту черепно-мозкову травму - струс головного мозку, із зовнішніх ушкоджень садна потиличної ділянки волосистої частини голови, синці ділянки лівого кульшового суглоба і лівої клубово-поперекової ділянки хребта, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються, як середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків що настали є порушення водієм автомобіля марки «Proton», моделі «415 GU», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимог п. 12.3 ПДР. Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Водій ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Захисник в судовому засіданні оголосив письмове клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Обвинувачений підтвердив суду те, що йому зрозумілі обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності. Погодився на закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ст. 46 КК України.

Потерпілий підтвердив суду те, що примирився з обвинуваченим, який провідував його у лікарні, надавав кошти. Від обвинуваченого він отримав відшкодування завданих збитків. Крім цього зазначив, що обвинувачений обіцяв провідувати його в майбутньому.

Прокурор не заперечив проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Суд, заслухавши сторін, розглянувши заяву обвинуваченого з копією заяви потерпілого від 21.04.2023, вивчивши матеріали провадження, приходить до переконання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та відшкодуванням завданих ним збитків, та закриття кримінального провадження щодо нього, з огляду на таке:

згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених зокрема ч. 2 ст. цього Кодексу, зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судове провадження це зокрема кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до нетяжкого злочину та є таким, який вчинено з необережності.

Встановлено із поданих прокурором документів (обвинувального акту, довідки про судимість), що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і керував транспортним засобом не будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обвинувачений примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки.

З наведених підстав клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, а також з врахуванням висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Арешт майна слід скасувати, як того вимагає ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285, 286, 314, 395 КПК України, ст.ст. 12, 46 КК України, суд,

постановив:

клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 01.04.2023, закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 5 988 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 92 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.04.2023 (№ 607/6048/23), на автомобіль Proton 415 GLI, р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , - скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддяОСОБА_1