Справа № 192/1187/23
Провадження № 1-в/192/147/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника ДУ «СВК (№21)» ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, який відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 року яким він засуджений за ч.3 ст.185 КК України з урахуванням вироку Самарського райсуду м.Дніпропетровська від 15.09.2020 року до 3 років 8 місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

Початок строку: 09.11.2021 року

Кінець строку: 30.03.2024 року

встановив:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений просив клопотання задовольнити та звільнити його від подальшого відбуття покарання умовно-достроково. Зазначив, що раніше при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення так багато запитань йому не задавали, тому пояснити чому вважає, що довів своє виправлення не може. Він працює, нічого не вчиняє, тому і звернувся з клопотанням.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судовому засіданні вважала, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 є не доцільним, він не довів свого виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого та вважав, що ОСОБА_5 має лише одне заохочення, допускав порушення режиму утримування та мав стягнення, тому зазначив, що засуджений не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, виходить з такого.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, зокрема, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

ОСОБА_5 відбуває покарання виді 3 років 8 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого. ч.3 ст.185 КК України за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 року, який ухвалено на підставі ч.4 ст.70 КК України. Злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України є тяжким.

Згідно характеристики ОСОБА_5 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 31.07.2020 року. За період перебування в УВП №4 м. Дніпро характеризувався задовільно, допустив два порушення режиму утримання, за що мав одне стягнення (погашено за плином часу). В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з перервою з 26.11.2020 року, працевлаштований старшим днювальним відділення. До праці ставиться задовільно. За час відбування покарання характеризується задовільно, має одне заохочення. З іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. ОСОБА_5 не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в реалізації програм диференційованого виховного впливу, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, вважає його достатнім, не бере участі в роботі самодіяльних організацій установи.

17.12.2021 року комісією Солонянської ВК №21 відмовлено засудженому у зміні умов тримання, на підставі ст. 100, 101 КВК України, як особі, шо не стає на шлях виправлення.

03.06.2022 року комісією Солонянської ВК №21 відмовлено засудженому у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України, як особі, шо не стала на шлях виправлення.

27.01.2023 року комісією Солонянської ВК №21 відмовлено засудженому у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 на профілактичному обліку не перебуває.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 має одне заохочення у вигляді подяки за виконання обов`язків та правила поведінки за 1-й квартал 2023 року, та має одне погашене стягнення у вигляді догани, за між камерний зв`язок, працює та до праці ставиться задовільно.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання до якого засуджений ОСОБА_5 , суд враховує, що він має одне заохочення, яке застосоване до нього в 2023 році, також має одне погашене стягнення, враховує що засуджений не бере участь в організації виховних заходів, в роботі самодіяльних організацій установи, в реалізації програми диференційованого виховного впливу, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.

Застосоване до ОСОБА_5 11.04.2023 заохочення не має системного характеру, а враховуючи також задовільне ставлення до праці, суд вважає, що підстави вважати, що поведінка та ставлення до праці засудженого є сумлінними на даний час відсутні.

Судом також враховано особу засудженого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, до нього неодноразово застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, отже засуджений усвідомлює та розуміє наявність підстав для умовно-дострокового звільнення, однак на даному етапі відбування ним даного покарання його умовно-дострокове звільнення, на думку суду, не буде відповідати основній меті його призначення та попереджувального впливу як на самого ОСОБА_5 так і на інших осіб.

Суд вважає, що формальність підстав для застосування положень ст. 81 КК України у зв`язку з відбуттям відповідного строку покарання не може бути єдиною підставою для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 ..

Отже, ОСОБА_5 не довів свого виправлення, умовно-дострокове звільнення є недоцільним, тому в задоволенні клопотання суд відмовляє.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1