Справа № 148/123/20
Провадження №1-кс/148/226/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина заяву слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід щодо розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про закриття кримінального провадження,-

встановив:

На підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 30.06.2023 судді ОСОБА_3 на розгляд надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 03.07.2023 до початку розгляду скарги подано заяву про самовідвід. Вказана заява мотивована тим, що відповідно до рішення 14 сесії 8 скликання Тульчинської районної ради від 24.11.2022 № 263 затверджено список присяжних Тульчинського районного суду Вінницької області, до якого включено ОСОБА_4 . Вказана обставина, а саме те, що присяжний ОСОБА_4 фактично працює у Тульчинському районному суді на період здійснення ним повноважень присяжного, може викликати сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_3 як слідчого судді при розгляді даної скарги в учасника справи або стороннього спостерігача.

Слідчий суддя ОСОБА_3 при розгляді самовідводу не був присутнім, пояснення не надавав.

У судове засідання скаржник ОСОБА_4 не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Оскільки неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід, суд розглянув її за їх відсутність.

Вивчивши доводи заяви про самовідвід, судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні якщо наявні інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Згідно зі ст. 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1,2,4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону, в тому числі розглядають і вирішують судові справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 64 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», список присяжних затверджується на три роки і переглядається в разі необхідності для заміни осіб, які вибули зі списку, за поданням територіального управління Державної судової адміністрації України.

Відповідно до рішення 14 сесії 8 скликання Тульчинської районної ради від 24.11.2022 № 263 затверджено список присяжних Тульчинського районного суду Вінницької області, до якого включено ОСОБА_4 .

Пунктом першим статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України «від 28.10.1999 у справі «Ветштан проти Швейцарі») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» суд зазначив, що відповідно до ст. 6 п. 1 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Згідно вимог ч.1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

З огляду на викладене, з метою уникнення щонайменших сумнівів в особи скаржника чи стороннього спостерігача щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 під час розгляду скарги ОСОБА_4 заявлений слідчим суддею ОСОБА_3 самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80 КПК України, ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, суд, -

постановив:

Заяву слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області

ОСОБА_3 про самовідвід щодо розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1