СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3140/23
ун. № 759/9461/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУПН у м. Києві ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Суми, громадянина України, не одруженого, з незакінченою вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: - 21.10.2021 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, до 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт; - 14.07.2022 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки; - 14.11.2022 Києво-Святошинським районним судом Київської обл. за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 5 ( п`яти) років позбавлення волі; на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, в порядку ст. 208 КПК України не затримувався, внесеного в рамках кримінального провадження №0001857 від 11.05.2023, підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26.05.2023 р. до слідчого судді надійшло вказане клопотання. Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення майнових кримінальних правопорушень, маючи не зняту та не погашену законом судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, приблизно з 18 год. 16 хв. 05.05.2023, ОСОБА_6 , перебуваючи в торговельному залі магазину "Єва", що розташовується за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський, 136, в умовах воєнного стану, повторно, таємно викрав чуже майно, яке належить ТОВ "РУШ", завдавши товариству майнової шкоди на загальну суму 2879 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ).

Не маючи офіційного місця роботи, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_6 , усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан,вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно, яке належить

05.05.2023 приблизно о 18 годині 12 хвилин ОСОБА_6 , зайшов до приміщення магазину «Єва», що розташовується за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський, 136.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись в приміщення вказаного магазину, користуючись тим, що його дії не викликають підозри в оточуючих, взяв з торгівельних полиць товар, що належить ТОВ «РУШ», а саме:

- туалетна вода чоловіча тестер "Moskino TOY Boy" 100 мл., ш.к. 904, у кількості 1 шт., вартістю 2879 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ), який сховав до кишені штанів в які був одягнений.

В подальшому, маючи намір повторно, таємно викрасти взятий ним товар, ОСОБА_6 , направився до одного з відділів магазину, де переклав товар до сумки, що мав при собі, після чого направився в бік виходу із магазину.

Приблизно о 18 годині 16 хвилини 05.05.2023, ОСОБА_6 направився до виходу з магазину, не оплативши при цьому взятий ним товар, що знаходився у сумці, перетнув сигнальні рамки та вийшов за межі магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «РУШ» майнової шкоди на загальну суму 2879 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ).

25.05.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24.02.2022 року згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб.

26.03.2022 року згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб.

25.04.2022 року згідно Указу Президента України № 259/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб.

25.05.2022 згідно Указу Президента України № 341/2022 від 18.04.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин строком на 90 діб.

23.08.2022 згідно Указу Президента України № 573/2022 від 18.08.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин строком на 90 діб.

21.11.2022 згідно Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин строком на 90 діб.

19.02.2023 згідно Указу Президента України № №58/2023 від 06.02.2023 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин строком на 90 діб.

20.05.2023 згідно Указу Президента України №254/2023 від 01.05.2023 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин строком на 90 діб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення;

- протоколом допиту свідків ОСОБА_7 , яка повідомила про обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- протокол перегляду відеозапису на якому зафіксовано факт вчинення кримінального правопорушення яке мало місце 05.05.2023;

- іншими матеріалами в їх сукупності.

При цьому слідчий зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_6 є недоцільним.

В судовому засіданні прокурор вимоги даного клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказуючи, що стосовно підозрюваного існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: зазначили, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, також не заперечував щодо розгляду даного клопотання без захисника, зазначив що це не пов`язано з фінансовою стороною, вказав, що не потребує адвоката з безоплатної вторинної правової допомоги, про що надав суду відповідну заяву.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали та докази, дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого йому кримінальних правопорушень достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені прокурором у судовому засіданні.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положення ч. 2 ст. 8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства.

Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Ст. 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів і без посилання на докази, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам, а зводиться лише до припущення. Однак, слідчий та прокурор належним чином не обґрунтували і не довели в судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується наданими до клопотання доказами, вважаючи їх належними і допустимими, тяжкість злочину та особу підозрюваного, який раніше судимий, враховуючи все зазначене вище у своїй сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про обрання щодо підозрюваного такого виду запобіжного заходу як домашній арешт, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання в Україні, не намагався зникнути, не переховувався, в даний час зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та зважаючи, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам, вважає за необхідне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, визначені ч.5 цієї статті.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУПН у м. Києві ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внесеного в рамках кримінального провадження №0001857 від 11.05.2023, підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК України,- відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів до 24.07.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду

В період введення воєнного стану на території України, дозволити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги», відлучатися з місця проживання з метою перебування в укритті.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слiдчого СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, відповідно до ст.181 КПК України.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Строк дії ухвали до 24.07.2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 31.05.2023 о 10:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1