Справа № 357/257/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2023 Білоцерківський міськрайонний суду Київської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщеннізали суду № 1 в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002655 від 29.10.2021 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 25.09.2007 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 19.12.2007 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 04.11.2009 умовно-достроково з невідбутим строком 10 місяців 29 днів;

3) 13.04.2012 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;

4) 13.08.2012 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяці. Звільнений 31.12.2015 по відбуттю строку покарання;

5) 11.11.2016 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 ст. 395 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці. Звільнений із залу суду;

6) 28.08.2018 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

7) 15.07.2021 Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 ст. 70 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Кінець строку 07.06.2023 року.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України,

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 19.11.2014 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

2) 17.05.2019 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до сплати штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

3) 01.10.2020 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України до позбавлення волі строком на 5 років та штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Кінець строку 09.12.2024

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України,

про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Київ, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

1)29.05.2001 Ватутінським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 215-3, ст. 43 КК України до позбавлення волі строком на 6 років. 18.09.2001 Апеляційним судом Київської області строк покарання змінено до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 13.08.2004 по відбуттю покарання;

2)06.10.2005 Деснянським райсудом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 28.07.2009 по відбуттю покарання;

3)02.02.2011 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на 3 місяці арешту. Звільнений із зали суду.

4)28.09.2011 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 07.03.2016 по відбуттю покарання;

5) 09.06.2021 Київським апеляційним судом за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі.Кінець строку 04.08.2023.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України,

за участюучасниківкримінальногопровадження:

прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Так, 29 жовтня 2021 року приблизно о 16 год. 15 хв. представники адміністрації ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», яка розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 16 - заступник чергового помічника начальника установи ОСОБА_8 та начальник оперативного відділу установи ОСОБА_7 , діючи відповідно до своїх функціональних обов`язків, здійснювали перевірку наявності засуджених у четвертому локальному секторі вказаної установи.

Цього ж дня, о 16 год. 21 хв. ОСОБА_8 підійшов до засудженого ОСОБА_4 , висловивши при цьому законну вимогу для проведення неповного особистого обшуку. Під час обшуку засудженого ОСОБА_4 , заступник чергового помічника установи ОСОБА_8 виявив у підкладці курточки, в яку був одягнутий останній, мобільний телефон і намагався його вилучити, оскільки мобільні телефони, згідно затвердженого наказу Міністерства Юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», являються предметами, зберігання яких засудженими заборонено. Однак, засуджений ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи, що ОСОБА_8 являється заступником чергового помічника начальника установи ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» та знаходиться при виконанні службових обов`язків, з метою перешкоджання здійсненню діяльності щодо виконання покарання, почав перешкоджати виконанню останнім своїх службових обов`язків та за допомогою застосування сили, здійснив напад на ОСОБА_8 , почав відштовхувати його руками від себе, схопив останнього за праву руку не даючи вилучити мобільний телефон, внаслідок чого ОСОБА_8 отримав ушкодження у вигляді садна на правій кисті, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В цей же час, для припинення протиправних дій засудженого ОСОБА_4 , відразу ж втрутився начальник оперативного відділу вказаної установи ОСОБА_7 , однак засуджений ОСОБА_5 , який також знаходився у вказаному локальному секторі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій,з метою перешкоджання здійсненню діяльності щодо виконання покарання, почав перешкоджати виконанню представниками адміністрації своїх службових обов`язків, пов`язаних з вилученням мобільного телефону у засудженого ОСОБА_4 , та здійснив напад на заступника чергового помічника начальника установи ОСОБА_8 , схопивши його однією рукою за ліве плече, а іншою рукою за кисть правої руки, якою ОСОБА_8 намагався вилучити мобільний телефон та почав його відтягувати від засудженого ОСОБА_4 , при цьому повалив його на землю внаслідок чого у ОСОБА_8 був розірваний формений одяг та останній отримав ушкодження у вигляді синця з саднами на фоні нього на правому плечі та садна на правій кисті, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В цей час, засуджений ОСОБА_3 , який також знаходився в локальному секторі №4, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що представник адміністрації ОСОБА_7 являється начальником оперативного відділу ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» та знаходиться при виконанні службових обов`язків, з метою перешкоджання здійсненню діяльності щодо виконання покарання, здійснив напад на ОСОБА_7 , схопивши його ззаду за тулуб обома руками, підбивши йому ззаду ліву ногу, почав відтягувати його назад від засудженого ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_3 , повалив ОСОБА_7 на землю при цьому розірвавши формений одяг представнику адміністрації. Внаслідок протиправних дій засудженого ОСОБА_3 , ОСОБА_7 отримав ушкодження у вигляді синця на грудях зліва, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 обвинувачуються у нападі на адміністрацію, вчиненому особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України.

19 липня 2023 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002655 від 29.10.2023 за ст. 392 КК України, та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , за згодою потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за участі захисника ОСОБА_9 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою:

- ОСОБА_5 під час судового провадження зобов`язався беззастережно та в повному обсязі визнати свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України та сприяти судовому провадженню. Сторони узгодили покарання за ст. 392, 69 КК Україниу виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Київського апеляційного суду від 09.06.2021, призначити остаточне покарання -3 (три) роки 6 (шість) місяців 10 (десять) днів позбавлення волі;

- ОСОБА_4 під час судового провадження зобов`язався беззастережно та в повному обсязі визнати свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України та сприяти судовому провадженню. Сторони узгодили покарання за ст. 392, 69 КК Україниу виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2020 призначити остаточне покарання 3 (три) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, який виконувати самостійно;

- ОСОБА_3 під час судового провадження зобов`язався беззастережно та в повному обсязі визнати свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України та сприяти судовому провадженню. Сторони узгодили покарання за ст. 392, 69 КК Україниу виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

При цьому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , яким роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дали згоду на призначення узгодженого покарання.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України, в обсязі підозри, сприяли судовому провадженню, дали згоду на застосування узгодженого покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні вважали, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили цю угоду затвердити.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 беззастережно визнали свою винуватість в інкримінованому діянні та сприяли судовому провадженню; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинні понести обвинувачені.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 беззастережно визнали себе винуватими, згідно із ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 цілком розуміють права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до них у разі затвердження угоди судом; їм роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом з`ясовано, що потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, надали письмову згоду прокурору на укладення даної угоди про визнання винуватості.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,відомості щодо осіб обвинувачених, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , раніше судимий; кримінальне правопорушення вчинив під час відбування покарання за вироком суду, за місцем відбування покарання характеризується посередньо; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , , суд вважає щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий; кримінальне правопорушення вчинив під час відбування покарання за вироком суду, за місцем відбування покарання характеризується посередньо; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий; кримінальне правопорушення вчинив під час відбування покарання за вироком суду, за місцем відбування покарання характеризується посередньо; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд вважає щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченими добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченим узгодженого сторонами покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених і є достатньою для їх виправлення та попередження скоєнню нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Також враховуючи, що ОСОБА_5 був засуджений 09 червня 2021 року вироком Київського апеляційного суду за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, а кримінальне правопорушення за цим вироком вчинив до повного відбуття покарання, остаточне покарання йому слід визначити за правилами ч.1 ст. 71 КК України.

Також враховуючи, що ОСОБА_4 був засуджений 01 жовтня 2020 року вироком Святошинського районного суду м. Києва ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст.70, 71 КК України остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі,та штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, призначеного за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17.05.2019 та виконувати їх самостійно, а кримінальне правопорушення за цим вироком вчинив до повного відбуття покарання, остаточне покарання йому слід визначити за правилами ч.1 ст. 71 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченими у присутності захисників та за згодою потерпілого.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили слід застосувати тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністертва юстиції України.

Керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, що укладена 19 липня 2023 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002655 від 29.10.2023 за ст. 392 КК України, та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , за згодою потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за участі захисника ОСОБА_9 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19 липня 2023 року покарання за ст. 392, 69 КК Україниу виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Київського апеляційного суду від 09.06.2021, призначити остаточне покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців 10 (десять) днів позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_5 застосувати у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністертва юстиції України до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

В строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 26 грудня 2021 року після проголошення даного вироку та до дня набрання ним законної сили із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19 липня 2023 року покарання у виді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2020 призначити остаточне покарання 3 (три) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, призначеного за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17.05.2019 та виконувати їх самостійно.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_4 застосувати у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністертва юстиції України до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

В строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 15 грудня 2021 року після проголошення даного вироку та до дня набрання ним законної сили із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19 липня 2023 року покарання у виді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_3 продовжити у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністертва юстиції України до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку.

В строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 26 грудня 2021 року після проголошення даного вироку та до дня набрання ним законної сили із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ по справі: чоловічий військовий кітель оливкового кольору, чоловічу військову футболку оливкового кольору, чоловічу військову футболку камуфляжного кольору, тканинний ювелірний шнурок чорного кольору, на якому знаходиться срібний хрестик, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - вважати повернутим за належністю, .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1