Провадження №1-кп/463/118/23
В И Р О К

іменем України

21 червня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербень Демидівського району Рівненської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч.4 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 12 квітня 2016 року уклав контракт про проходження військової служби. Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 01.12.2016 року №269 старший солдат ОСОБА_4 призначений на посаду механіка першої радіорелейної станції центру зв`язку командного пункту вузла зв`язку ВЧ НОМЕР_2 . У порушення вимог чинного законодавства України, а саме: Конституції України, Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, Дисциплінарного статуту Збройних сил України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Указу Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» Закону України «Про оборону України» ОСОБА_4 з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби, нез`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 на підставі наказу командира НОМЕР_1 №111 від 20.10.2017 року був направлений на стаціонарне лікування та обстеження до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону за адресою АДРЕСА_2 з місця постійної дислокації ВЧ НОМЕР_2 та до ВКМЦ Західного регіону,старший солдат ОСОБА_4 повинен був прибути 23.10.2017 року. Однак старший солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, бажаючи ухилитись від військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій,передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби,через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків 23.10.2017 року не з`явився вчасно на службу до лікувального закладу в АДРЕСА_2 в умовах особливого періоду та без поважних причин перебував поза межами військової частини до 20.11.2020 року.

Відтак у період з 23.10.2017 року по 20.11.2020 року старший солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував,свою належність до ЗСУ, а також той факт, що він незаконно перебував за межами вказаної військової частини приховував. Під час незаконного перебування за межами ВКМЦ Західного регіону ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча мав об`єктивну можливість це зробити.

Кримінальна відповідальність за дане кримінальне правопорушення передбачена за ч.4 ст. 407 КК України (нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду,крім воєнного стану).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся дав показання, що дійсно 12 квітня 2016 року він уклав контракт про проходження військової служби. Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 01.12.2016 року №269 старший був призначений на посаду механіка першої радіорелейної станції центру зв`язку командного пункту вузла зв`язку ВЧ НОМЕР_2 . На підставі наказу командира ВЧА3215 №111 від 20.10.2017 року був направлений на стаціонарне лікування та обстеження до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону за адресою м. Львів, вул. Личаківська 26 з місця постійної дислокації ВЧ та до ВКМЦ Західного регіону,він повинен був прибути 23.10.2017 року, однак, як пояснив в судовому засіданні він цього не зробив, оскільки в нього на той момент була важко хвора мати і за нею необхідно було терміно піклуватися. Він озвучував про даний факт командиру, однак дана ситуація не була вирішена,а тому він весь час перебував з матір`ю. У вчиненому щиро розкаюється та бажає на даний час служити у Збройних силах України.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом встановлено, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого обвинувачення, сумнівів у його позиції немає, сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 407 КК України оскільки він вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду,крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

Суд також бере до уваги, що обвинувачений є учасником АТО, а також його бажання служити у Збройних силах України.

Речові докази в кримінальному провадженні - відсутні

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369,370,373,374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи .

Речові докази в кримінальному провадженні -відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1