ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/152/22 Номер провадження 11-кп/814/1699/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000321, за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України задоволено клопотання прокурора, частково задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 та продовжено відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 21.12.2017 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, відбуває покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія № 64»,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 22.02.2023 по 22.04.2023 включно.

Встановлено обвинуваченому ОСОБА_7 заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 268 400 грн.

Цією ж ухвалою продовжено відносно обвинувачених ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21-00 год. по 06-00 год., строком на 60 днів з 22.02.2023 по 22.04.2023 включно.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, районний суд врахував доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , а також те, що на переконання суду, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та реалізацію завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, тим паче у зв`язку з військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку,а з приводу застосування особистої поруки та застави жодна особа у встановленому законом порядку не зверталась. Також, оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 на 60 днів.

Крім того, враховуючи конкретні обставини та характер інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та ступінь участі у вчиненні інкримінованих діянь, особу обвинуваченого та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, колегія суддів у відповідності з нормою ч. 3 ст. 183 КПК України, вважала за можливе визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України для осіб, які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 268 400 грн., що на думку суду здатне достатньою мірою забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та обрати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що клопотання прокурора не містить будь-яких даних та доказів існування ризиків, всі аргументи є надуманими та нікчемними.

Також зазначає, що при обранні та продовженні запобіжного заходу було враховано, що він відбуває покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років призначене вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21.12.2017, але у січні 2023 року закінчився строк покарання і за умови зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, він має покинути установу виконання покарань.

Крім того вказує, що суд посилається на відсутність у нього офіційного працевлаштування та відсутність офіційних доходів, однак звертає увагу на той факт, що він перебуває у виправній установі, а маючи інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, він зможе офіційно працевлаштуватися, заробляти та сплачувати податки, підтримуючи при цьому Збройні Сили України.

Також зазначає, що місцевим судом не взято до уваги той факт, що він має матір похилого віку, яка має незадовільний стан здоров`я, є безробітною та потребуєдопомоги по господарству, оскільки його батько помер, а в умовах збройної агресії рф, допомога їй є необхідною, крім того, вказує, що він має постійне місце проживання в будинку матері, де він зареєстрований та вважає за даною адресою необхідно обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000321 від 03.04.2019, за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України.

Так ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та передачі його у місця позбавлення волі (пересиланні), вчинених організованою групою.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке ухвалою районного суду задоволено 22.02.2023.

Не погоджуючись з даним рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Так ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ніде не працює, законних джерел доходу не має, а протиправна діяльність що йому інкримінується, має на меті отримання прибутку в незаконний спосіб. При цьому, врахуванню підлягає й той факт, що інкримінований злочин обвинувачений вчиняв перебуваючи в місцях позбавлення волі. Може здійснювати вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а обвинуваченим не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотному.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому вдатися до спроби вчинити інше кримінальне правопорушення.

Той факт, що ОСОБА_7 має матір похилого віку, яка має незадовільний стан здоров`я, є безробітною та потребує допомоги по господарству, оскільки його батько помер, обвинуваченим не підтверджений, та навіть за наявності цих обставин, вони жодним чином не спростовують можливість настання існуючих ризиків.

Враховуючи наведене, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4