Справа № 405/4431/23
провадження № 1-кс/405/2145/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Усть-Камчатськ, росія, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого двох малолітніх дітей 2012 та 2014 років народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000728 від 24.06.2023, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Окрім цього, слідчим наголошується про існування ризиків, які передбачені передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, що зазначені у клопотанні, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, в обґрунтування чого вказав, що стороною захисту не оспорюється, що ОСОБА_5 в момент дорожньо-транспортної пригоди був в стані алкогольного сп`яніння, вину у вчиненні злочину, який ставиться йому в провину він визнає, його підзахисний має на утриманні дітей 2012 та 2014 року народження, до за строками давності вважається таким, що не притягувався до адміністративної відповідальності. Просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, додав, що вину у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 286-1 КК України він визнає, після того, як відбулась дорожньо-транспортна пригода та помер його батько, він був у шокованому стані, просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи слідчого та прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, повно та всебічно дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000728 від 24.06.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України

25.06.2023, о 00 год. 28 хв., ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Цього ж дня, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, згідно якої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.06.2023 близько 19 години 20 хвилин, в порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку огляду на стан алкогольного сп`яніння від 24.06.2023 - 2.17 %о) керував легковим автомобілем GEELY EMGRAND 7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності та рухався по автомобільній дорозі сполученням «Федірки-Глинськ» на території Олександрійського району Кіровоградської області зі сторони села Федірки в напрямку села Глинськ Олександрійського району Кіровоградської області.

Під час руху на вказаному автомобілі, у вказаний час та у вказаному напрямку ОСОБА_5 порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, легковажно сподівався на відвернення негативних наслідків та у порушення вимог п.12.1 ПДР, при русі в денну пору доби та проїзді заокруглення проїзної частини ліворуч, щодо напрямку його руху, не контролюючи свої дії через наявний стан алкогольного сп`яніння, перевищив безпечну швидкість руху в даних дорожніх умовах, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та напрямок, як наслідок, не впорався з керуванням транспортного засобу та на відстані 1758 метрів за дорожнім знаком 5.45 ПДР України населений пункт «с. Федірки» Олександрійського району Кіровоградської області допустив виїзд керованого автомобіля за межі проїзної частини на праве узбіччя, щодо напрямку його руху, з наступним наїздом на два дерева.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир GEELY EMGRAND 7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази, а саме: протокол огляду місця події від 24.06.2023; висновок КНП «Світловодська центральна районна лікарня» СМР від 24.06.2023, згідно якого, ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного спяніння, пояснення інспектора СРПП ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 від 24.06.2023, пояснення інспектора СРПП ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 від 24.06.2023, протокол затримання ОСОБА_5 від 25.06.2023; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 25.06.2023, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих та дослідження їх судом.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки в матеріалах клопотання містяться відомості про притягнення ОСОБА_5 в 2015, 2017, 2022 роках до адміністративної відповідальності, в тому числі і за порушення правил дорожнього руху, а саме - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Хоча ОСОБА_5 в силу ст. 39 КУпАП і вважається таким, що не притягувався до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, але це характеризує ОСОБА_5 як особу, яка після притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, не зробив належних для себе висновків, а повторно сім за кермо в стані алкогольного сп`яніння, що і стало наслідком вчинення ОСОБА_5 злочину, який ставиться йому в провину.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 одружений, має на утриманні двох дітей 2012 та 2014 року народження, офіційно не працює, раніше не судимий, характеризуючих даних та відомостей про стан здоров`я ОСОБА_5 сторонами не надано, наявні вагомі докази про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, який спричинив смерть потерпілого ОСОБА_5 , а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, слідчий суддя не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 00 год 28 хв. 25.06.2023 по 23.08.2023 включно.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, слідчому, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_10