Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/484/2023 Справа № 641/4296/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 70001921 від 18.06.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України,

встановив:

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 70001921 від 18.06.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовими клопотаннями про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на свідків, та вчинити інші кримінальні правопорушення не відпали, що виправдовує підстави тримання під вартою. Фактичні обставини умисних особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку. Прокурор вказав, що оскільки обвинувачені вчинили злочини із застосуванням насильства, то застосування до них інших, більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на те, що прокурором жодним чином не підтверджено наявність існуючих ризиків, як і не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та клопотав суд про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного пристрою GPS з забороною цілодобово залишати місце проживання, або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на те, що прокурором жодним чином не підтверджено наявність існуючих ризиків, як і не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та клопотав суд про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_15 на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного пристрою GPS з забороною цілодобово залишати місце проживання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на те, що прокурором жодним чином не підтверджено наявність існуючих ризиків, як і не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та клопотав суд про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного пристрою GPS з забороною цілодобово залишати місце проживання або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на те, що прокурором жодним чином не підтверджено наявність існуючих ризиків, як і не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та клопотав суд про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного пристрою GPS з забороною цілодобово залишати місце проживання або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на те, що прокурором жодним чином не підтверджено наявність існуючих ризиків, як і не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та клопотав суд про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_17 на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного пристрою GPS з забороною цілодобово залишати місце проживання або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_19 адвокат ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на те, що прокурором жодним чином не підтверджено наявність існуючих ризиків, як і не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, клопотав про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_20 на цілодобовий арешт, посилаючись на те, що останній раніше не судимий, працює фізичною особою підприємцем, є активним громадянином України, патріотом, не ухилявся від своїх громадських обов`язків та став на захист України

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на те, що прокурором жодним чином не підтверджено наявність існуючих ризиків, як і не доведено що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, клопотав про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 на цілодобовий арешт, посилаючись на те, що останній раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, працює в КП « ХМБТІ», учасник бойових дій, нагороджений орденом «За оборону Маріуполя», медаллю « За участь в АТО», має зареєстроване місце мешкання в місті Харкові

Захисник обвинуваченого ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого та просив обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний із тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на те, що прокурором жодним чином не підтверджено наявність існуючих ризиків, як і не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, просила в задоволенні клопотання прокурора відмовити .

Обвинувачені ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 проти клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, підтримали клопотання своїх захисників.

Суд, вислухавши думки сторін, дійшов наступного.

Так, судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.06.2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави було продовжено до 06 серпня 2023 року включно.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.06.2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави було продовжено до 07 серпня 2023 року.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (Летельє проти Франції).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Стосовно зазначеного стороною обвинувачення ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, суд зазначає наступне.

Після відкриття матеріалів кримінального провадження обвинувачені дізналися про обсяг зібраних доказів, у тому числі потерпілих, свідків, показання яких можуть підтвердити їх вину у вчиненні інкримінованого їм злочину.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілих, свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілих та свідків та дослідження їх судом.

Разом із цим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням потерпілих, свідків, обвинувачені знатимуть як їх персональні данні, так і зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинувачених на потерпілих, свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Стосовно зазначеного стороною обвинувачення ризику незаконно переховуватися від суду, суд зазначає наступне.

Однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

Вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість обвинуваченого, адже саме за їх сукупного аналізу можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Дослідивши відомості про особу обвинувачених, а також фактичні обставини справи, суд вважає, що перебуваючи на свободі вони можуть переховуватись від суду, оскільки обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких умисних злочинів, а тому несуть підвищену суспільну небезпеку.

Також судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими від 8 до 15 років позбавлення волі.

Усвідомлення імовірності встановлення вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчать про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Отже, наведені прокурором ризики, визначені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає доведеним.

Стосовно того, чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, суд зазначає наступне.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України (частина 1 статті 184 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених та зможе запобігти ризикам, які передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які були встановлені судом.

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012 убачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Суд уважно ставиться до того, що з плином часу продовжуване тримання обвинувачених під вартою потребує більшого обґрунтування і що сторона обвинувачення повинна надавати додаткові підстави щодо цього питання.

Однак при цьому, суд також враховує, що у рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оскільки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених переважають інтереси забезпечення поваги до їх особистих свобод.

Жодних інших обставин, які б спростовували правомірність подальшого тримання обвинувачених під вартою судом не встановлено.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих прокурором доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів про те, що ризики вчинення обвинуваченими дій, визначених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинувачених дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки прокурором доведено, що зазначені обставини на цьому етапі кримінального провадження виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених такими, що підлягають задоволенню.

При продовженні строку тримання під вартою суд, керуючись ч. 4 ст. 183, ч. 6 ст. 176 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, суд не визначає розмір застави відносно обвинувачених при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останні обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Що стосується клопотань захисників про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою, суд зазначає наступне.

При вирішенні зазначених клопотань суд враховує, що матеріалами справи підтверджено існування ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинувачених, зокрема, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, що вказує на підвищену суспільну небезпеку як самих діянь, так і особи обвинувачених.

Також, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, суд бере до уваги, що обвинуваченим інкримінуються вчинення особливо тяжких злочинів проти власності за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, та поєднаного з проникненням у житло, а тому, на думку суду, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

При цьому, саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належного дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Суд погоджується з доводами захисників в частині того, що сама по собі тяжкість інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання під вартою, проте, як зазначалось вище, ця обставина враховується судом у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Крім того, тривалість перебування обвинувачених під вартою не може бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки вказана обставина, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, не враховується при обранні запобіжного заходу та вирішенні питання доцільності тримання під вартою особи, щодо якої існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому враховуючи тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , спосіб їх можливого вчинення останніми та суспільний інтерес, обмеження права обвинувачених на свободу є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Жодних доказів на підтвердження того, що ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшились чи зникли суду надано не було.

З урахуванням вищевикладеного суд наразі не вбачає наявності підстав для зміни обраного запобіжного заходу, внаслідок чого заявлені клопотання залишає без задоволення.

Керуючись статтями 177, 194, 199,331, 371-372 КПК України, суд,

постановив:

В задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_10 ОСОБА_16 ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_4 відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_19 , ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_8 відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_6 відмовити.

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 28 вересня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 28 вересня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 28 вересня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 28 вересня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 28 вересня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 28 вересня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 28 вересня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 28 вересня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 28 вересня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 03.08.2023 року

Суддя- ОСОБА_1