Провадження № 1-кс/761/9997/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000030 від 23.12.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

02.05.2023 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000030 від 23.12.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке вилучено 26.04.2023 під час проведення обшуку автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ДП Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» та який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000030 від 23.12.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 09.12.2022, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_4 , використовуючи надані посадою службові повноваження та службове становище, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, з корисливих мотивів та з метою одержання неправомірної вигоди за попередньою змовою з невстановленої на даний час слідством особою, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 26-Д зустрівшись з директором ТОВ «Київ Ваг Сервіс» ОСОБА_5 , підприємство якого частково орендує приміщення площею 190 кв.м. по договору оренди від 2021 року, а 201,5 кв.м. без будь яких дозвільних документів у ДП МО України «КУМіБ», висунув останньому вимогу щодо змін умов використання вказаних приміщень та довів до відома останнього, що з грудня місяця 2022 року орендна плата за приміщення, розміром 391,5 кв.м. збільшується до 40 000 (сорока тисяч) гривень на місяць, 30 000 (тридцять тисяч) гривень з яких необхідно перераховувати на банківський рахунок НОМЕР_2 ДП МО України «КУМіБ» відкритому у «Першому українському міжнародному банку» щодо 190 кв.м., а 10 000 (десять тисяч) гривень передати йому власноруч готівкою в якості неправомірної вигоди за сприяння та безперешкодне користування приміщенням, які належать ДП МО України «КУМіБ», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 26-Д, іншої частини квадратних метрів приміщення, а саме 201,5 кв.м, без оформлення при цьому необхідних документів, які б підтверджували здійснення фінансово-господарських операцій між ОСОБА_6 та ДП МО України «КУМіБ».

26.04.2023, у період часу з 22 год. 30 хв. по 23 год. 20 хв., у ході проведення обшуку автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ДП Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва», який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено майно, на яке прокурор просить накласти арешт.

Постановою слідчого від 27.04.2023 вищевказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

27.04.2023 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відтак, з метою збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, на адресу суду направив заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.

У судове засідання власник майна, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення не з`явився. Разом з цим, враховуючи документи, долучені прокурором, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 23.12.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 27.04.2023 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 27.04.2023, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 26.04.2023 в ході обшуку автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ДП Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» та який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на:

-блокнот чорного кольору з чорновими записами;

-посадову інструкцію начальника відділу управління майном;

-накладну від 20.05.2022 на 2-х арк.;

-заказ наряд №0736 від 14.03.2023 на 1 арк.;

-заказ наряд 0737 від 14.03.2023 на 1 арк.;

-заказ наряд 0817 від 06.04.2023 на 2 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1