Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4942/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Категорія ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_4
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_4

суддів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001015 від 04.03.2020, за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_8 , прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 29 листопада 20221 року, щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

його представника

адвоката ОСОБА_13 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить скасувати оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким ОСОБА_11 призначити покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді 15 років позбавлення волі. Вважає, що під час розгляду справи, суд вийшов за межі та прийшов до неправильної кваліфікації злочину, у зв`язку з чим неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність. Вказує, що на наявність умислу у обвинуваченого на заподіяння смерті потерпілому свідчить той факт, що обвинувачений не припинив свої протиправні дії після того, як його син намагався спинити, а навпаки, після заподіяння потерпілому одного удару в область грудної клітини, вискочив за ним, наздогнав потерпілого та наніс смертельний удар в область серця, після чого зник з місця пригоди. Призначене покарання вважає занадто м`яким, з урахуванням того, що обвинувачений частково визнав вину; намагається уникнути відповідальності шляхом спотворення фактичних обставин справи; не видав правоохоронним органам знаряддя злочину; зник з місця події; не намагався надати потерпілому першу медичну допомогу; не відшкодував збитки потерпілій стороні.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить провести повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні. Оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_11 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 11 років позбавлення волі. Посилається на те, що ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_11 в частині зміни кваліфікації дій останнього з ч.1 ст.115 на ч.2 ст.121 КК України, суд не дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства. Висновки суду щодо підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого, із зазначенням мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення, не відповідають об`єктивно з`ясованим обставинам у даному кримінальному провадженні, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду. Вказує, що судом не враховано, що обвинувачений обрав знаряддям злочину предмет, схожий на ніж, завдав два колючо-ріжучих удари в грудну клітину потерпілого, у місце розташування життєво важливих органів. Звертає увагу, що після спричинення ножових поранень, обвинувачений не намагався вжити заходів задля збереження життя потерпілого та втік з місця події. Додатково зазначає, що призначене ОСОБА_11 покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_11 зі ст. 121 ч.2 КК України на ст.118 КК України та обмежитись відбутим покаранням. Вважає, що висновки суду про те, що його підзахисний заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження від яких наступила його смерть не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що покази обвинуваченого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_14 є повними та послідовними, повністю підтверджують відсутність вини ОСОБА_11 в інкримінованому злочині, проте вказані покази не були належним чином прийняті судом. Вважає, що оскільки смерть потерпілого не має прямого причинно-наслідкового зв`язку із завданими обвинуваченим тілесними ушкодженнями, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.121 чи на ч.1 ст.115 КК України є помилковою. Посилається на те, що жодного умислу на вбивство чи конфлікту з померлим у ОСОБА_11 не було. Однак з урахуванням безпричинного нападу ОСОБА_15 на ОСОБА_11 , який наносив удари в голову шліфувальною машинкою, оцінивши обстановку, як таку, що несе загрозу його життю, в процесі самозахисту ОСОБА_11 наніс потерпілому два хаотичних ножових поранення. Зазначає, що судом не взято до уваги висновок експерта №450 від 04.03.2020, згідно якого у ОСОБА_11 було виявлено тілесні ушкодження; висновок експерта №100-2020 від 31.03.2020, згідно якого ОСОБА_11 страждає на хронічне захворювання у формі шизофренії, параноїдальна форма; висновок експерта, №16 від 26.02.2021, згідно якого спричинені ОСОБА_15 тілесні ушкодження знаходяться в непрямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Додатково зазначає, що при призначенні покарання, судом не було належним чином враховано ряд пом`якшуючих обставин, у зв`язку з чим вирок суду є надто суворим в частині призначеного покарання.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 29.11.2021 року, ОСОБА_11 засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання встановлено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.03.2020 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_11 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 28.01.2022 (включно).

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_16 299280 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч двісті вісімдесят) грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 700000 (сімсот тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди. Позов в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн. - залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави 12025 (дванадцять тисяч двадцять) грн. 60 коп. (т.1 а.с.164,169,179,187,201,216) та 8900 (вісім тисяч дев`ятсот) грн. 84 коп. на користь держави, в особі ТУ ДСА в Житомирській області.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави в особі Департаменту бюджету фінансів Житомирської міської ради - 23709 (двадцять три тисячі сімсот дев`ять) грн. 51 коп.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Як визнав суд, 03.03.2020 року близько 19 год. 40 хв. ОСОБА_11 перебував у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , який знаходиться на території гаражного кооперативу «Промінь» в м.Житомирі по вул. Індустріальна, 14, разом із своїм знайомим ОСОБА_15 , де між ними виник конфлікт.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 невстановленим слідством колючо-ріжучим предметом правою рукою наніс два удари в грудну клітку ОСОБА_15 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки справа, яка не проникає в плевральну порожнину, та колото-різаної рани грудної клітки зліва, яка проникає в плевральну порожнину з пошкодженням лівого шлуночка серця, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент їх нанесення та потягли за собою гіпоксичне ураження головного мозку, внаслідок чого розвинувся набряк-набухання головного мозку, що спричинило смерть ОСОБА_15 .

Заслухавши доповідача, потерпілого, його представника та прокурора, які підтримали подані ними апеляційні скарги та заперечили щодо задоволення апеляційної скарги захисника, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечили щодо задоволення апеляційних скарг потерпілого та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги потерпілого та прокурора слід задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника - залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Як обгрунтовано зазначено в апеляційних скаргах прокурора та потерпілого, суд першої інстанції не правильно перекваліфікував дії ОСОБА_11 з ч.1 ст.115 на ч.2 ст.121 КК України, чим не неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а висновки суду про відсутність у обвинуваченого умислу на умисне вбивство ОСОБА_15 не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені зібраними по кримінальному провадженні доказами.

За таких обставин, колегія суддів скасовує вирок районного суду.

Як видно з показань у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій, обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не визнав та пояснив. що між ним та потерпілим відбулася сварка, ОСОБА_15 кинув на нього шліфувальну машинку, яка попала йому в голову, він, щоб налякати потерпілого, взяв ножа і згарячу наніс йому один удар в плече, удар прийшовся в ліву руку ОСОБА_15 , після цього він наніс ще один удар потерпілому у праву частину грудної клітки, наміру вбивати ОСОБА_15 не мав.

Незважаючи на заперечення обвинуваченм умислу на умисне вбивство потерпілого, його вина у вчинені вказаного злочину повністю доведена зібраними по кримінальному провадженні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_16 дала показання про те, що очевидцем події не була і дізналася про поранення чоловіка в лікарні. Приїхавши до лікарні дізналася, що чоловіка було поранено в серце і він має невеликі шанси на одуження, з 03 березня до 07 квітня чоловік перебував у комі та помер. Зазначила, що обвинувачений разом із сином працювали у чоловіка на СТО, але останні два роки до події ОСОБА_11 не бачила, оскільки чоловік з невідомих для неї причин вигнав його з роботи і працював лише з сином останнього.

З показань потерпілого ОСОБА_8 видно, що він є батьком загиблого, про поранення сина дізнався 15.03.2020 від невістки. Коли приїжджав до сина в гараж, бачив там ОСОБА_11 , який разом зі своїм сином працював. Йому відомо, що син звільнив ОСОБА_11 , оскільки останній брав оплату за роботу на перед, а потім на тривалий час зникав. Також йому відомо, що у сина був конфлікт з ОСОБА_11 , оскільки останній не забирав свій автомобіль і скутер з гаражу, цей конфлікт був за два роки до події.

Показання свідка ОСОБА_14 свідчать про те, що обвинувачений є його батьком. 03.03.2020 він перебував на вулиці та працював з шумним пристроєм, мив автомобіль, почув звук падаючого металевого предмету, озирнувшись на звук побачив бійку, а саме те, що ОСОБА_8 , у якого в руках була полірувальна машинка, втікав, а ОСОБА_11 , в руках якого був предмет схожий на ніж, намагався його наздогнати, він тримав батька, щоб дати можливість ОСОБА_8 втекти, після чого батько теж пішов. Почав телефонувати ОСОБА_8 , але абонент був зайнятий. Коли додзвонився до ОСОБА_8 , останній повідомив, що лежить біля автомобіля. Знайшов останнього за 30 метрів від гаражу, він попросив викликати швидку, дати води і знайти та занести до гаражу полірувальну машинку, що він і зробив. Приїхала швидка та забрала ОСОБА_8 до лікарні.

Під час слідчого експеременту за участю свідка ОСОБА_14 , свідок розповів та на місці показав про обставини події які відбулися 03.03.2020 в гаражному кооперативі № НОМЕР_1 , та зазначив, що перебував там разом з батьком та ОСОБА_15 . Між останніми відбувалася розмова, потім ОСОБА_15 почав тікати, а ОСОБА_11 його наздоганяв, при цьому тримав ніж в правій руці, він намагався втримати батька, а ОСОБА_15 в цей час вибіг на двір, батько вирвався та побіг за ним. Коли вийшов у двір, батька вже не було, виявив ОСОБА_15 який сховався за автомобілем, при цьому на грудях останнього були сліди крові.

Свідок ОСОБА_17 дав показання про те, що 03.03.2020 близько 22 години, його спільні з ОСОБА_15 знайомі зателефонувати та повідомили, що ОСОБА_18 побили. Коли почав телефонувати ОСОБА_15 трубку взяв ОСОБА_14 , який повідомив, що ОСОБА_15 вдарили, а сам ОСОБА_19 нічого пояснити не міг, оскільки мова його була незрозумілою. ОСОБА_14 повідомив, що викликав швидку, ОСОБА_15 відвезли до лікарні, де провели операцію.

З показань свідка ОСОБА_20 видно, що ОСОБА_15 був його сусідом по гаражу, обвинуваченого до події також знав. 03.03.2020 ближче до вечора прийшов до гаража, щоб забрати свій автомобіль, побачив двох осіб, які присіли, один з них стогнав. На запитання чи все гаразд, відповіді не почув, затим повернувся в гараж. Перебуваючи в приміщенні через декілька хвилин побачив швидку, а про те що трапилося дізнався на наступний день.

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 дали показання про те, що, отримавши інформацію про вчинений злочин, виїхали за місцем проживання ОСОБА_11 , з метою його затримання. Спостерігаючи за під`їздом, побачили, що до під`їзду зайшов чоловік за статурою схожий на обвинуваченого, який виявився ОСОБА_11 , якого вони і затримали.

Також вина обвинуваченого у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_15 підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами.

Зокрема, відомостями, які були внесені 04.03.2020 до ЄРДР по факту спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , внаслідок яких останній помер.

Протоколом огляду місця події від 03.03.2020, проведеного в приміщенні хірургічного відділення КП «Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка» ЖМР, за адресою: м. Житомир, вул. Романа Шухевича, 2-а, вилучено речі ОСОБА_15 , з наявними слідами речовини бурого кольору, з пошкодженнями у вигляді порізів.

Протоколом огляду місця події від 04.03.2020 року, під час якого було оглянуто відкриту ділянку місцевості біля входу до приміщення в гараж в кооперативі «Промінь» по вул. Індустріальна, 14 в м. Житомирі, гараж № НОМЕР_1 , де при вході на відстані 30 см на бетонному покритті виявлено сліди речовини бурого кольору. В подальшому під час огляду приміщення гаражу № НОМЕР_1 виявлено чотири кухонні ножі, сліди взуття, предмет схожий на пістолет із маркуванням «Беркут» кал. 9 мм Р.А. НОМЕР_2 із магазином, в якому знаходиться 8-м набоїв, на вигляд травматичних калібру 9 мм; дозвіл на зброю № НОМЕР_3 від 06.01.2020 року на ім`я ОСОБА_15 . На відкритій ділянці місцевості, що прилягає до гаражного приміщення, виявлено мобільний телефон марки «iPhone» чорного кольору.

Згідно карти виїзду швидкої медичної допомоги №354 від 03.03.2020, на виклик за адресою м. Житомир, вул. Індустріальна, 11, гаражний кооператив «Промінь» виявлено ОСОБА_15 та встановлено діагноз: проникаюче ножове поранення грудної клітки з права. Больовий шок. Правобічний гемоторакс.

Відповідно до висновку експерта № 467 від 05.03.2020, у ОСОБА_15 виявлено: тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки справа, яка не проникає в плевральну порожнину та колото-різаної рани грудної клітки зліва, яка проникає в плевральну порожнину з пошкодженням лівого шлуночка серця. Проникаюче поранення в грудну клітину зліва з пошкодженням серця було небезпечним для життя та відноситься до категорії тяжких, виникло від дії колючо-ріжучого предмету, могло утворитися в термін та при обставинах вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи. По опису виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_15 не виключено, що йому було нанесено два удари травмуючим предметом в ділянку грудної клітки.

Згідно висновку експерта №10/35 від 23.03.2020 речовина бурого кольору, вилучена з місця події в гаражі належить ОСОБА_15 .

Відповідно до висновку експерта №10/39 від 08.04.2020 на куртці, вилученої у ОСОБА_11 виявлено кров, яка належить ОСОБА_23 . Походження слідів крові від ОСОБА_11 виключається.

Згідно висновку експерта №10/38 від 07.04.2020 року на вилучених речах у ОСОБА_23 виявлено кров, яка належить останньому. Походження слідів крові від ОСОБА_11 виключається.

Відповідно до висновку експерта № 330 від 07.04.2020 у ОСОБА_15 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: рубця №1 на шкірі грудної клітини праворуч, який згідно даних з медичної карти №2582 (колото-різана рана до 3 см. знизу вверх, при ревізії не проникаюча), міг утворитись, в межах, приблизно одного місяця, від дії колючо-ріжучого предмету по типу клинка ножа, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, в причинному зв`язку зі смертю не знаходиться; рубця №2 на шкірі грудної клітини ліворуч в проекції якого в напрямку спереду назад та дещо зверху вниз, знаходяться ушкоджені - груднина, перикард, передня стінка правого шлуночка. Дані тілесні ушкодження, згідно даних з медичної карти №2582 (по парастернальній лінії ліворуч в ділянці 6-го міжребір`я - рана до 8 см. з ушкодженням грудини, лінійна рана до 6 см. внизу проникаюча в плевральну порожнину; перикард розсічений - повна тампонада серця, при ревізії в ділянці лівого шлуночка отвір з якого пульсуюча кровотеча), могли утворитись в межах, приблизно, одного місяця, від одиничної, проникаючої дії колючо-ріжучого предмету по типу клинка ножа, за критерієм небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_15 настала від набряку-набухання головного мозку, який розвинувся через гіпоксичне ураження головного мозку внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця та крововтратою, що підтверджується даними з медичної картки, даними судово-медичної експертизи трупа та гістологічною експертизою.

Під час роз`яснення висновку експертизи експерт ОСОБА_24 зазначив, що смерть ОСОБА_15 настала від гіпоксичного ураження головного мозку. Від колото-різаного поранення серця відбулася значна втрата крові, що призвело до патології, а в подальшому - смерті. Гіпоксичне ураження розвивається у випадку, коли головному мозку не вистачає кисню. Під час лікування, протягом місяця підтримувалася робота серця, головний мозок не доотримував кисню в результаті чого настала смерть, відмирання головного мозку. На його думку, смерть потерпілого знаходиться в прямому причинному зв`язку від отриманої колото-різаної рани, внаслідок чого було пошкоджено передню стінку правого шлуночка серця, у зв`язку з чим погіршується кровопостачання головного мозку. Основною причиною гіпоксичного ураження, в даному випадку, була втрата крові, інших обставин, які б могли спричинити смерть потерпілого, виявлено не було. Під час проведення експертизи працював лише з рубцями, міг їх розмежувати, виявлено два ножові удари, один з яких в серце. Смертельним був удар, який нанесений в грудну клітини ліворуч, його глибина до трьох сантиметрів, рана до восьми сантиметрів глибиною, до 6 сантиметрів ширина, напрямок раневого каналу з переду-назад та зверзу-вниз, грудина була також пошкоджена. Стан потерпілого не покращувався, поступово відмовляли всі органи, перестав працювати мозок.

Згідно висновку комплексної судово-медичної експертизи №16 від 26.02.2021, безпосередньою причиною смерті ОСОБА_15 явилась поліорганна недостатність: двобічна застійна гнійно-флегмонозна плевропневмонія (запалення легень), міокардит (запалення м`язу серця), ендокардит (запалення зовнішньої оболонки серця), гіпоксичне ураження головного мозку, як ускладнення колото-різаного пошкодження лівої половини грудної клітки, котре проникало в плевральну порожнину з ушкодженням м`яза серця. Спричинені вище вказані тілесні ушкодження ОСОБА_15 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, через свої ускладнення потягли за собою настання смерті, тобто знаходяться в непрямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Також лікарями 04.03.2020 року був встановлений гострий інфаркт міокарду, ІІ тип, гостра стадія, серцева недостатність, хронічна серцева недостатність. Даний стан в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю не знаходиться, однак міг сприяти наступленню смерті. Кваліфікована та спеціалізована медична допомога ОСОБА_15 згідно записів в медичній документації була надана своєчасно та в повному обсязі, однак смерть потерпілого наступила не безпосередньо від спричинених тілесних ушкоджень, а від ускладнень вказаних вище.

Під час роз`яснення висновку експертизи експерт ОСОБА_25 в судовому засіданні зазначив, що згідно наказу №6 відповідно до Правил визначення причинно-наслідкового зв`язку зі смертю ОСОБА_15 встановлено, що якби смерть ОСОБА_15 настала на протязі декількох днів після події, це був би прямий причинно-наслідковий зв`язок. Беручи до уваги, що смерть ОСОБА_15 настала через двадцять вісім днів, в тому числі від пневмонії та інших захворювань, то має місце непрямий причинно-наслідковий зв`язок з настанням смерті. При цьому, ускладнення викликані особливостями організму, його реакцією на отримані тілесні ушкодження, що сприяло настанню смерті.

Таким, чином вищевказані зібрані по кримінальному провадженні докази свідчать про те, що 03.03.2020 року біля 19 год. 40 хв. ОСОБА_11 перебував у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , який знаходиться на території гаражного кооперативу «Промінь» в м.Житомирі по вул. Індустріальна, 14, разом із своїм знайомим ОСОБА_15 , де між ними виник конфлікт.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_15 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 невстановленим слідством колючо-ріжучим предметом правою рукою наніс два удари в грудну клітку ОСОБА_15 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки справа, яка не проникає в плевральну порожнину, та колото-різаної рани грудної клітки зліва, яка проникає в плевральну порожнину з пошкодженням лівого шлуночка серця, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент їх нанесення та потягли за собою гіпоксичне ураження головного мозку, внаслідок чого розвинувся набряк-набухання головного мозку, що спричинило смерть ОСОБА_15 .

Смерть ОСОБА_15 настала від набряку-набухання головного мозку, який розвинувся через гіпоксичне ураження головного мозку внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця та крововтратою, що підтверджується даними з медичної картки, даними судово-медичної експертизи трупа та гістологічною експертизою.

Вище вказані дії ОСОБА_11 апеляційний суд кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України, як вчинення умисного вбивства, тобто заподіяння смерті іншій людині.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг потерпілого та прокурора про неправильну перекваліфікацію судом дій ОСОБА_11 з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про кваліфікацію дій ОСОБА_11 за ч.1 ст.118 КК України, як вчинення вбивства при перевищенні меж необхідної оборони.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України колегія суддів враховує правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду від 07.12.2022 у даному кримінальному провадженні.

Призначаючи обвинуваченому покарання, апеляційний суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно з ч.5 ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_11 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, є інвалідом 2-ї групи.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст.115 КК України.

Потерпіла ОСОБА_16 пред`явила позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який обвинувачений в суді першої інстанції визнав в повному обсязі.

Суд приходить до висновку про задоволення позову в частині відшкодування майнової шкоди, який підтверджено наданими документами, а саме витратами понесеними на поховання, спорудження пам`ятника та лікування, в сумі 299 280 грн.

Що стосується розміру моральної шкоди, то колегія суддів враховує, що внаслідок передчасної загибелі чоловіка потерпіла понесла і продовжує нести моральні страждання, переживання, стреси та інші негативні фактори, які виміряти в грошовому еквіваленті неможливо.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи загальний життєвий рівень громадян України, і здатність обвинуваченого ОСОБА_11 реально відшкодувати шкоду, колегія суддів, вважає за можливе розмір моральної шкоди визначити в сумі 700 000 грн.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 100 00 грн., колегія суддів приходить до наступного висновку. Згідно договору № 27 від 25.04.2020, укладеного між ОСОБА_16 та АБ "КОКА ЕНД ПАРТНЕРС" порядок здійснення розрахунків визначається згідно акту виконаних робіт. Однак, колегії суддів не надано акт виконаних робіт, який підтверджує понесені потерпілою витрати, а надано лише попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу. З огляду на наведене, колегія суддів в цій частині залишає позов без розгляду, що не позбавляє потерпілу звернутися до суду з такою позовною вимогою в порядку цивільного судочинства, підтвердивши понесені нею витрати належними доказами.

Підлягає до задоволення уточнений позов Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 23709, 51 грн., оскільки підтверджені довідками, про понесені витрати.

Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, колегія суддів в порядку ст.124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Питання про речові докази, суд, вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Підлягають скасуванню арешти на майно, накладені ухвалами слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.03. та 10.03.2020.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_8 та прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2021 року, щодо ОСОБА_11 скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_11 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Початок строку покарання встановлено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати обвинуваченому у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 04.03.2020 по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_16 299280 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч двісті вісімдесят) грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 700 000 (сімсот тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди. Позов в частині стягнення витрат на правову допомогу залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави 12025 (дванадцять тисяч двадцять) грн. 60 коп. та 8900 (вісім тисяч дев`ятсот) грн. 84 коп. на користь держави, в особі ТУ ДСА в Житомирській області.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави в особі Департаменту бюджету фінансів Житомирської міської ради - 23709 (двадцять три тисячі сімсот дев`ять) грн. 51 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.03.2020 та 10.03.2020 на одежу ОСОБА_15 , змиви, 4 кухонні ножі, предмет схожий на пістолет з маркуванням БЕРКУТ калібру 9 мм. Р.А. НОМЕР_2 із магазином, в якому знаходиться 8 набоїв, дозвіл на зброю № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_15 , мобільний телефон марки iPhone чорного кольору, одежу ОСОБА_11 , мобільний телефон марки Престижио з сім-карткою мобільного оператора Київстар.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: одежу ОСОБА_15 : кофту чорного кольору, жилетку темно-синього кольору, штани чорного кольору фірми адідас, труси синього кольору із червоними смужками, черевики чорного кольору, які зберігаються в камері схову Житомирського РУП - знищити; змив на марлевий тампон, 4 кухонні ножі, слід від низу взуття, які зберігаються в камері схову Житомирського РУП - знищити; дозвіл на зброю № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_15 , який зберігається в камері схову Житомирського РУП - передати у відповідний відділ поліції; предмет схожий на пістолет з маркуванням БЕРКУТ калібру 9 мм. Р.А. НОМЕР_2 із магазином, в якому знаходиться 8 набоїв, який зберігається в камері схову Житомирського РУП - повернути спадкоємцям, у разі наявності дозвільних документів, у разі їх відсутності - передати у відповідний підрозділ поліції для оплатного вилучення; мобільний телефон марки iPhone чорного кольору, який зберігається в камері схову Житомирського РУП повернути ОСОБА_16 ; мобільний телефон марки Престижио з сім-карткою мобільного оператора Київстар , який зберігається в камері схову Житомирського РУП - звернути в рахунок відшкодування шкоди; одежу ОСОБА_26 , а саме кросівки темно-сірого кольору, спортивні штани синього кольору, куртку темно-сірого кольору, футболку темно-сірого кольору із зображенням білого кольору, спортивну кофту синього кольору, які зберігаються в камері схову Житомирського РУП - повернути ОСОБА_11 , а вразі не запиту - знищити.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_11 , який тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді: