УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , посвідчене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 05.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359, ч. 3 ст. 362 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання старшої слідчої в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , посвідчене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 05.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359, ч. 3 ст. 362 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000033, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2023 за підозрами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359, ч. 3 ст. 362 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час за невстановлених досудовим розслідуванням обставин громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив у злочину змову із громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами з метою вчинення незаконних дій під виглядом надання послуг від імені детективного агентства «R.L.S.», а саме несанкціонованого збуту інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованій системі «Аркан», створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, а також інших пов`язаних злочинів.

З цією метою за невстановлених досудовим розслідуванням обставин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою між собою, розмістили в мережі інтернет-сайт детективного агентства « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за URL-адресою «https://rls-detective.com.ua/ua», на якому останні пропонують надання наступних послуг: юридична допомога, подружня зрада, збір інформації, розслідування кримінальних проваджень, перевірка персоналу, перевірка способу життя дітей, перевірка на прослуховування, пошук людей, пошук майна, пошук власника автомобіля, зовнішнє спостереження. В розділі «Контакти» містяться наступні номери телефонів: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Пізніше, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, 25.07.2022 о 12 год. 30 хв. із ОСОБА_5 зустрівся громадянин України ОСОБА_7 , якому стало відомо про діяльність детективного агенства «R.L.S.» у мережі інтернет. Зустріч відбулася за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд.1А. Під час зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про послуги, які може надати детективне агентство, а саме що за грошові кошти вони можуть зібрати будь-яку яку конфіденційну інформацію про будь-яку людину, наприклад щодо перетину кордону України особами за останніх 5 років, дізнатися номери банківських карток особи, спостерігати за особою, відстежувати місцезнаходження людини або транспортного засобу тощо.

В подальшому ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 та незаконність його пропозиції, звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів, після чого почав діяти під їх контролем з метою викриття злочинних дій ОСОБА_5 та інших представників детективного агенства «R.L.S.» та невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Так, 01.03.2023 о 15 год. 02 хв. у ресторані «KFC», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 1А, відбулася попередньо обумовлена зустріч ОСОБА_7 з ОСОБА_5 , на яку останній прибув разом із ОСОБА_6 .

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_7 повідомив, що на даний час його цікавить інформація щодо перетину кордону особою та персональна інформація щодо особи, а саме паспортні дані, родинні зв`язки, наявність інформації щодо притягнення до адміністративної, кримінальної відповідальності та інша інформація, на що ОСОБА_5 повідомив, що зможе надати послуги по отриманню вказаної інформації за 650 (шістсот п`ятдесят) доларів США за одну особу.

В подальшому, 07.03.2023 під час телефонної розмови із ОСОБА_5 , останній повідомив ОСОБА_7 , що може провести поглиблену перевірку особи, але це буде коштувати на 200 (двісті) доларів США дорожче, тобто загальна сума буде складати 850 (вісімсот п`ятдесят) доларів США. При цьому, аванс необхідно заплатити у сумі 500 (п`ятсот) доларів США. Також, під час розмови ОСОБА_5 наполіг на проведенні зустрічі 09.03.2023 з метою передачі йому авансу у сумі 500 (п`ятсот) доларів США.

09.03.2023 о 14 год. 41 хв., продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, у ресторані «KFC» за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 1А, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) доларів США у якості авансу, а також підписав із останнім формальний договір про надання інформаційних послуг.

Так вони домовилися, що після отримання даної інформації ОСОБА_7 , яку останній має отримати до 26.03.2023 року включно, він повинен віддати решту коштів ОСОБА_5 , а саме 350 (триста п`ятдесят) доларів США.

У свою чергу, ОСОБА_5 через свої зв`язки має отримати інформацію відносно особи, дані якої йому повідомить ОСОБА_7 додатково, а саме перетин вказаною особою за останні 5 років та поглиблене «досьє» з конфіденційною інформацією відносно особи, яка у тому числі зберігається у базах даних органів виконавчої влади та правоохоронних органах.

Того ж дня, ОСОБА_5 на виконання свого злочинного умислу в застосунку «Telegram», використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_3 звернувся до ОСОБА_7 з метою отримання даних відносно особи, стосовно якої необхідно отримати відповідну інформацію, на що ОСОБА_7 написав останньому повідомлення із текстом: « ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

В подальшому, 16.03.2023 ОСОБА_5 за допомогою за стосунку «Telegram» зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що він зібрав всю необхідну інформацію відносно ОСОБА_8 та готовий передати її за решту суми.

Так, 17.03.2023 о 12 год. 53 хв. у ресторані «KFC» за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 1А за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 прибув ОСОБА_7 , однак замість ОСОБА_5 на зустріч прибув ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_6 діючи на виконання спільного з ОСОБА_5 злочинного плану повідомив ОСОБА_7 , що ОСОБА_5 не зміг прибути на зустріч у зв`язку із зайнятістю та що він забере залишок коштів у сумі 350 (триста п`ятдесят) доларів США за передану інформацію.

Під час спілкування із ОСОБА_6 , останній повідомив ОСОБА_7 , що за додаткову плату вони можуть надати інформацію з баз даних РАЦС та інформацію стосовно номерів мобільних телефонів на які частіше всього дзвонить особа.

Того ж дня, ОСОБА_7 за допомогою застосунку «Telegram» зателефонував ОСОБА_5 та запитав щодо подальшої співпраці. Так, ОСОБА_5 , повідомив, що він має можливість провести максимальну перевірку особи, яка включає в себе інформацію з баз даних РАЦС, інформацію щодо перетину кордону, інформацію про номери мобільних телефонів на які частіше всього дзвонить особа, але збір та надання такої інформації буде коштувати приблизно 1800 (одну тисячу вісімсот) доларів США.

17.04.2023 продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, у ресторані «KFC» за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 1А ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 отримали від ОСОБА_7 грошові кошти (аванс) у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) доларів США за збір інформації з обмеженим доступом, яка обробляється в автоматизованих системах відносно ОСОБА_9 , дані якого передав вказаним особам ОСОБА_7

09.05.2023 о 10 год. 48 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати спільний із ОСОБА_6 злочинний умисел, на виконання попередніх домовленостей зустрівся із ОСОБА_7 у ресторані «KFC» за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 1А та отримав від останнього попередньо обумовлену другу частину грошової винагороди у сумі 550 (п`ятсот п`ятдесят) доларів США за збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованій системі «Аркан», захищеній відповідно до чинного законодавства, а саме інформацію про перетин державного кордону ОСОБА_9 та іншу інформацію з обмеженим доступ відносно ОСОБА_9 , яка обробляється в автоматизованих системах органів виконавчої влади та правоохоронних органах.

Згідно відповіді на запит вих. № 28/15072/23 від 05.04.2023 з Адміністрації Державної прикордонної служби України система «Аркан» - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та телекомунікаційних засобів, що забезпечують обробку інформації щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України, та автоматизований доступ до інформаційних ресурсів (баз даних) суб`єктів системи «Аркан». У системі «Аркан» обробляється інформація, яка є власністю держави і створюється в процесі поточної діяльності органів виконавчої влади суб`єктів системи «Аркан».

Ця інформація підлягає захисту. Відповідно до частини другої статті 21 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу є конфіденційною, а тому відповідно до частини першої статті 21 цього ж закону є інформацією з обмеженим доступом.

Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_5 повторно, за попередньою змовою групою осіб вчинив несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованій системі, створеній та захищеній відповідно до чинного законодавства, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 361-2 КК України.

09.05.2023 о 10 год. 57 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Так, під час затримання ОСОБА_5 добровільно видав особисту сумку, в якій знаходилися його особисті речі, в результаті обшуку вказаної сумки виявлено та вилучено:

- банківську картку Monobank НОМЕР_4 1 шт.;

- банківську картку ПриватБанк НОМЕР_5 1 шт.;

- банківську картку ПриватБанк НОМЕР_6 1 шт.;

- банківську картку Ukrsibbank НОМЕР_7 1 шт.;

- флеш-накопичувач чорного кольору з написом Micro в якому знаходиться карта пам`яті micro SP 4 GB;

- грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів США з номерами BB54279338A; FL52073463A; FI18740589A; BG33143264A; AG52231809B 5 штук загальною сумою (500) п`ятсот доларів США;

- грошові кошти номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США 1 купюра з номером МК00473176А;

- «ДОСЬЕ» на 4 аркушах формату А4 на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- мобільний телефон iPhone марки 12 ProMax, з сім-картою НОМЕР_8 кольору Pacific Blue в чохлі, який має систему логічного захисту. Як подолати вказану систему логічного захисту ОСОБА_5 не повідомив, у зв`язку із чим прийнято рішення про вилучення вказаного мобільного телефону для подолання системи логічного захисту під час проведення експертизи за допомогою спеціальних знань експертів та технічних засобів;

- мобільний телефон марки Redmi by Xiaomi чорного кольору imei1: НОМЕР_9 , imei2: НОМЕР_10 який знаходився в особистій сумці ОСОБА_5 , однак останній повідомив, що йому не відомо кому належить вказаний телефон та яка інформація на ньому міститься.

Постановою старшої слідчої в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 від 09.05.2023 вилучені предмети і речі визнані речовими доказами.

Таким чином, з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту на речі, вилучені у ОСОБА_5 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, оскільки у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню, а саме може призвести до зміни вилучених предметів, які визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Як встановлено судом, слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000033, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

Постановою прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 08.03.2023 року матеріали кримінальних проваджень №0000033 від 05.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України, №0000214 від 07.03.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, об`єднано в одне провадження, якому в ЄРДР визначено єдиний №0000033 від 05.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359, ч. 3 ст. 362 КК України.

Постановою прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 09.05.2023 року матеріали кримінальних проваджень №0000033 від 05.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359, ч. 3 ст. 362 КК України, №0000369 від 20.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України, об`єднано в одне провадження, якому в ЄРДР визначено єдиний №0000033 від 05.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359, ч. 3 ст.362, ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що група осіб діючи за попередньою змовою на території м. Києва та Київської області незаконно використовує та збуває спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації з метою забезпечення т.з. «детективного агентства» «R.L.S.» (веб-сайт: https://rls-detective.com.ua/ua), що спеціалізується на наданні послуг з обладнання приміщень спеціальними технічними засобами негласного отримання інформації, здійснення заходів з візуального спостереження та слухового контролю громадян, а також збору інформації з державних та правоохоронних баз даних (АРМОР, НАС, РАЦС, «Комплексна система відеоспостереження м. Києва», деталізація здійснень вітчизняних операторів зв`язку тощо).

В ході досудового розслідування 09.05.2023 року під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 добровільно надав згоду на огляд його особистої сумки, повідомивши, що всі його особисті речі знаходяться в ній.

Відповідно до протококу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.05.2023 року за результатами обшуку особистої сумки ОСОБА_5 виявлено та вилучено наступні речі:

- банківську картку Monobank НОМЕР_4 1 шт.;

- банківську картку ПриватБанк НОМЕР_5 1 шт.;

- банківську картку ПриватБанк НОМЕР_6 1 шт.;

- банківську картку Ukrsibbank НОМЕР_7 1 шт.;

- флеш-накопичувач чорного кольору з написом Micro в якому знаходиться карта пам`яті micro SP 4 GB;

- грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів США з номерами BB54279338A; FL52073463A; FI18740589A; BG33143264A; AG52231809B 5 штук загальною сумою (500) п`ятсот доларів США;

- грошові кошти номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США 1 купюра з номером МК00473176А;

- «ДОСЬЕ» на 4 аркушах формату А4 на ОСОБА_9 , 1994-05-05 р.н.;

- мобільний телефон iPhone марки 12 ProMax, з сім-картою НОМЕР_8 кольору Pacific Blue в чохлі,

- мобільний телефон марки Redmi by Xiaomi чорного кольору imei1: НОМЕР_9 , imei2: НОМЕР_10 , який знаходився в особистій сумці ОСОБА_5 , однак останній повідомив, що йому не відомо кому належить вказаний телефон та яка інформація на ньому міститься.

Постановою старшої слідчої в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 від 09.05.2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000033 від 05.01.2023 року речі та документи, вилучені відповідно до протококу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.05.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що під час затримання 09.05.2023 року підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_5 виявлено та вилучено окрім іншого грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів США з номерами BB54279338A; FL52073463A; FI18740589A; BG33143264A; AG52231809B 5 штук загальною сумою (500) п`ятсот доларів США; грошові кошти номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США 1 купюра з номером МК00473176А.

З протоколу за результатами виконання постанови від 09.03.2023 №11-477т про проведення контролю за вчиненням злочину від 23.03.2023 року встановлено, що 17.03.2023 року ОСОБА_7 вручено грошові кошти у розмірі 350 дол. США для передачі їх гр. України ОСОБА_5 , в якості оплати другої частини за отримання інформації з державних та правоохоронних баз даних АРМОР, ГАРТ, ДМС, МРЕО, РАЦС і т.д., що зафіксовано в протоколі огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр за №30/2/1-2924 від 17.03.2023.

Таким чином, майно, вилучене під час затримання 09.05.2023 року підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_5 , в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Метою накладення арешту у поданому клопотанні прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів.

На переконання слідчого судді, у даному випадку, обґрунтування відповідності згаданого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, у вказаній постанові про визнання речовим доказом та у клопотанні про арешт майна, є достатнім для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Таким чином, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів провадження, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя враховує і те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно, є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000033 від 05.01.2023 року, та може бути використане, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слід переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, які можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя, крім іншого, має врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, - з метою збереження вилученого, запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

За правилами абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Між тим, прокурором не доведено, що вилучені мобільні телефони, а також флеш-накопичувач чорного кольору з написом Micro в якому знаходиться карта пам`яті micro SP 4 GB відповідають критеріям речових доказів зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, слідчий суддя вважає, що в клопотанні та долучених до нього матеріалах, не надано достатніх і належних доказів на підтвердження того, що банківська картка Monobank НОМЕР_4 1 шт.; банківська картка ПриватБанк НОМЕР_5 1 шт.; банківська картка ПриватБанк НОМЕР_6 1 шт.; банківська картка Ukrsibbank НОМЕР_7 1 шт.; «ДОСЬЕ» на 4 аркушах формату А4 на ОСОБА_9 , 1994-05-05 р.н., відповідають критеріям речових доказів зазначеним у ст. 98 КПК України.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вказані речі та документи, є предметом кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359, ч. 3 ст.362, ч. 2 ст. 361-2 КК України та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто мають ознаки речового доказу, слідчим суддею не встановлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність визначених статтею 170 КПК України правових підстав для арешту майна в цій частині.

Враховуючи те, що прокурором доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про яку ідеться в клопотанні, з метою збереження речового доказу, що стало знаряддям вчинення злочину його слід задовольнити частково та накласти арешт на грошові кошти.

На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного і керуючись ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 09 травня 2023 року під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , а саме:

- грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів США з номерами BB54279338A; FL52073463A; FI18740589A; BG33143264A; AG52231809B 5 штук загальною сумою (500) п`ятсот доларів США;

- грошові кошти номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США 1 купюра з номером МК00473176А;

- "досье" на ОСОБА_9 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1