Справа № 279/4516/23 Провадження №1-кс/279/1134/23
У Х В А Л А
іменем України
Під час проведення огляду місця події від 15.07.2023 в період часу 12:10-13:05 год за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Білокоровицьке Шосе, 4, ДУ «КВК-71», кімната прийому/передачі посилок, виявлено та вилучено:
- два полімерні згортки із вмістом кристалічної речовини білого кольору, упакований до спеціального пакету PSP1176095;
- мобільний телефон Samsung, що належить гр. ОСОБА_3 , упакований до паперового конверту;
- змив на марлевий тампон із поверхні згортків виявлених у макаронних виробах, упакований до паперового конверту;
Вказані речі визнанні речовим доказом, так як на собі зберегли сліди вчиненого кримінального правопорушення та могли зберегти сліди особи яка вчинила вказане кримінальне правопорушення.
Клопотав про накладення арешту на вищевказаного майна.
Речі, вилучені під час огляду 15.07.2023 року, визнані речовими доказами.
Відповідно до ст.171,ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів.
У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту лише частини майна, зазначеного у клопотанні, яке підпадає під предмети кримінальних правопорушень, які розслідується в межах даного кримінального провадження відповідно до внесеної до ЄРДР фабули.
Самі такі об`єкти можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Необхідність накладення арешту на мобільний телефон, згідно внесеної до ЄРДР фабули правопорушення, їх доказове значення у даному кримінальному провадженні, яке розслідується за ст.307 ч.2 КК України, в клопотанні не обґрунтована.
Змиви, які зафіксовані, як матеріальні об`єкти створені безпосередньо органом слідства, вони не належать іншій фізичній чи юридичній особі, яка, в разі не накладення на них арешту, може заявити про свої права та таке майно. Не містить клопотання і обґрунтування того, що існують ризики зникнення або знищення таких об`єктів, які створені органом досудового розслідування та перебувають у його володінні.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Визнання певних речей чи предметів речовими доказами не вимагає безумовного накладення на такі речі арешту.
З врахуванням наведеного клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.
В накладенні арешту на мобільний телефон Samsung та на змив на марлевий тампон із поверхні згортків виявлених у макаронних виробах- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .
Копія згідно з оригіналом