Провадження № 1-кп/947/1006/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634 від 08.05.2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військо службовця військової частини № НОМЕР_1 на посаді начальника складу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_7 будучи віськовослужбовцем призваним за мобілізацією та проходячи військову службу посаді начальника складу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні солдат, 08.05.2023 о 00:20 год. перебуваючи на перехресті вулиць Академіка Корольова та Левітана в м. Одесі, діючи умисно, усвідомлюючи, що поруч з ним знаходяться працівники правоохоронного органу ( час виконання своїх службових обов`язків, які перебували в форменому одязі розпізнавальними знаками відповідно до положень ЗУ «Про Національну поліцію» почав висловлювати погрози вбивством та насильством щодо працівників Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 345 КК України, за кваліфікуючими ознаками - погроза вбивством та насильством щодо працівників правоохоронного органу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: 08.05.2023 року знаходячись на перехресті вулиць Академіка Корольова та Левітана в місті Одеси, почав на адресу працівників поліції висловлювати погрози щодо їх вбивства, та нанесення тілесних ушкоджень. У скоєному щиро кається, та просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_7 , матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 345 КК України за кваліфікуючими ознаками - погроза вбивством та насильством щодо працівників правоохоронного органу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність у потерпілих вимог матеріальної та моральної шкоди, що він публічно вибачився за свої дії перед потерпілими, є військовослужбовцем призваний під час мобілізації, та не є військовослужбовців строкової служби, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає доцільним і можливимпризначити ОСОБА_7 покарання у вигляді обмеження волі, бо вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Одночасно, з урахуванням вимог ст. 58 КК України, оскільки ОСОБА_7 є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, суд вважає, за можливе застосувати покарання у виді службового обмеження строком на один рік, з відрахуванням в дохід держави десяти відсотків із суми його грошового забезпечення.

Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого і буде достатнім та необхідним для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.58 КК України замість призначеного покарання у виді обмеження волі на строк один рік, призначити ОСОБА_7 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк один рік із відрахуванням в доход держави десяти відсотків із суми забезпечення засудженого ОСОБА_6 .

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем розташування підрозділу ВЧ НОМЕР_1 , обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1