Справа № 638/6971/23
Провадження № 1-кп/638/1441/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглядаючи у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2023 №0000103, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, українця, громадянина України, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні малолітніх дітей чи осіб похилого віку не має, особою з інвалідністю не є, військовослужбовцем не є,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку січня 2022 року, більш точний час не встановлений, у ОСОБА_2 винник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме: водійського посвідчення на право керування транспортними засобами категорії

«В».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення, ОСОБА_2 , за допомогою мережі Інтернет, на невстановленій сторінці. знайшов оголошення про виготовлення водійських посвідчень, після чого зв`язався з невстановленою особою, з якою узгодив виготовлення водійського посвідчення на своє ім`я, при цьому, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія відповідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, останній надіслав за допомогою повідомлення необхідні для виготовлення такого посвідчення власні анкетні дані, власну фотографію та зразок власного підпису, сплативши при цьому грошові кошти у розмірі 7500 грн.

Після чого, невстановлена особа, в невстановлений дату, час та місці, використовуючи анкетні дані, попередньо надіслані гр. ОСОБА_2 внесла неправдиві відомості до посвідчення водія серійний номер НОМЕР_1 від 20.05.2022, тим самим підробивши його, яке останній отримав від невстановленої особи, сплативши, в свою чергу, грошові кошти в розмірі 100 грн. за доставку, з метою подальшого використання для забезпечення можливості керувати транспортним засобом.

Крім того, 15.05.2023 року об 11:44 ОСОБА_2 перебуваючи на ділянці автомобільної дороги Київ-Харків-Довжанське М-03 629 км., за кермом автомобіля марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 , при перевірці документів, діючи умисно, заздалегідь усвідомлюючи що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, на вимогу поліцейського ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 , в порядку ст.32 Закону України «Про національну поліцію», пред`явив, таким чином використав, в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме водійське посвідчення громадянина України на право керування транспортними засобами категорії «В», видане на ім`я ОСОБА_2 , серійний номер НОМЕР_1 від 20.05.2022, яке не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 , кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України; за ч.4 ст.358 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви від 29.06.2023 р. про визнання винуватості, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згодою на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, ОСОБА_2 , який був представлений захисником ОСОБА_4 , вину у скоєнні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України визнає повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті. Свою провину визнав в повному обсязі, щиро розкаюється та розуміє, що вчинив кримінальні правопорушення (проступки), а саме: в пособництві у підробленні пенсійного посвідчення з метою його використання, та в використанні завідомо підробленого документа. Він ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження, згоден з ним, та просить суд розглядати кримінальне провадження щодо проступку у спрощеному провадженні.

На підставі ч.3ст.349 КПК України, відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєні кримінальних правопорушень (проступків), є доведеною.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підсудним своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_2 в пособництві у підробленні пенсійного посвідчення з метою його використання, та в використанні завідомо підробленого документа, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує: за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, та за ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до ч.1ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальними проступками.

Частиною 2 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1ст.302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає -щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого: на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; має постійне місце мешкання та реєстрації.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд доходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_2 покарання у виді обмеженні волі, з застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Вирішуючи питання про вид покарання та його строки, суд виходить з наступного.

За загальним правилом, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння, визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2ст.4 КК України).

З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності, при призначення покарання, суд приходить до висновку, про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст.75,76 КК України, що буде достатнім для попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1434,00 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/121-23/10720-ДД від 23.05.2023 року, необхідно стягнути з

Відповідно до ч.4ст.174 КПК України, суд вважає необхідним зняти арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.05.2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-370, 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч.4 ст.358 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_2 2 (два) роки обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_2 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_2 обов`язки, передбачені п.п.1-2ч.1,п.2ч.3ст.76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати у розмірі 1434,00 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/121-23/10720-ДД від 23.05.2023 року, в дохід держави.

Накладений, ухвалою від 19.05.2023 р. слідчим суддею, арешт на речовий доказ: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий ТСЦ 6347 20.05.2022, дійсне до 20.05.2052, НОМЕР_3 з відкритою категорією «В», що вилучено у користувача документа на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . скасувати.

Речовий доказ: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий ТСЦ 6347 20.05.2022, дійсне до 20.05.2052, НОМЕР_3 з відкритою категорією «В» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.4ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя