ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2698/23 Справа № 184/1156/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16.06.2023 року, якою відмовлено в задоволенні подання ДУ "Покровський виправний центр №79" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И Л А:

ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16.06.2023 року відмовлено в задоволенні подання ДУ "Покровський виправний центр №79" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 .

Вказану ухвалу, суд першої інстанції мотивував тим, що, чинним законодавством не передбачено можливості для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджених за тяжкий корупційний злочин.

На зазначене судове рішення засудженою ОСОБА_7 подана апеляційна скарга.

В апеляційній скарзі засуджена просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання. На обґрунтування своїх вимог вказує, що у п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України мова йде за будь-який особливо тяжкий злочин у тому числі і за корупційний. В даному випадку суд не може засотувати буквальне тлумачення та обмежувальне тлумачення, оскільки у законодавстві не зазначено, що до умисного особливо тяжкого злочину не можна віднести корупційний злочин.

Стверджує, що аналізуючи п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України законодавець прямо передбачив однакову можливість звільнення від відбування покарання умовно-достроково, як за корупційний не тяжкий злочин, так і за умисний тяжкий злочин, тому числі і корупційний.

Звертає увагу, що судом не застосовані норми ч. 6 ст. 9 КПК України, при цьому презумпція невинуватості розглядається не тільки при вирішенні питання доведеності вини, але й застосування цього принципу, коли постає не визначення питання щодо застосування обмежувального тлумачення правової норми, яка погіршує правовий статус обвинуваченого або засудженої особи, що є також Конституційним принципом. Вказане порушує право особи на справедливий суд та ускладнює сам доступ до правосуддя.

Наголошує, що суд першої інстанції належним чином не дослідив та не прийняв до уваги доводи подання ДУ "Покровський виправний центр №79", матеріали, що характеризують особу засудженої ОСОБА_7 , також не враховано її пояснення та пояснення представника установи. Вказує, що вона визнала вину у скоєному, щиро розкаялась, зробила належні висновки щодо неможливості вчинення кримінальних правопорушень, працює в установі виконання покарань, сумлінно дотримується усіх правил поведінки, має чотири заохочення та жодного зауваження, позитивно характеризується.

Заслухавши суддю-доповідача, засуджену ОСОБА_7 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженої, просила ухвалу місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Умовно-дострокове звільнення є законодавчим стимулюванням добросовісного відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від поведінки засудженого значною мірою залежить можливість поліпшення його правового становища.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, та якщо засуджений сумлінною поведінкою (стримування від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, в тому числі, і в побуті) і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також усіх даних, що характеризують його особу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

ОСОБА_7 засуджена 21.03.2019 року Згурівським районним судом Київської області за ч. 3 ст.191,ч.1 ст.366,ч.1 ст.389, ст. 70 КК України до трьох років обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на три роки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.10.2019 року вирок Згурівського районного суду Київської області від 21.03.2019 року скасовано в частині призначеного покарання, вважати засудженою за ч.3 ст.191 КК України до 03 років обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на 03 роки.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_7 визнано винуватою згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

За змістом примітки до ст.45 КК України, корупційними злочинами, відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем.

Колегія суддів, звертає увагу, що у п. 2 та 3 ст. 81 КК України взагалі не зазначено вимог щодо звільнення від відбування покарання умовно-достроково щодо тяжкого корупційного злочину.

Крім того, у ст. 81 Кримінального кодексу України не міститься абсолютної заборони щодо застосування умовно-дострокового звільнення стосовно осіб, які вчинили, тяжкі та особливо тяжкі корупційні кримінальні правопорушення.

Вказане свідчить про відсутність правових норм, якими, виходячи з принципів права, мають бути врегульовані вказані суспільні відносини, а саме, прогалини в законодавстві.

Суд, в свою чергу не повинен за власною ініціативою усувати вказані прогалини та вказувати на неможливість застосування ст. 81 КК України до корупційних тяжких злочинів, оскільки прямої заборони у вказаній нормі закону не зазначено.

Звичайно, вживаючи термін "сумнів", який має тлумачитись на користь обвинуваченого, законодавець має на увазі не будь-який, а сумнів "розумний" та непереборний. Вказані прогалини в законодавсті лише підтверджують сумнів, щодо неможливості застосування ст. 81 КК України до корупційних тяжких злочинів, а він має бути витлумачений тільки на користь обвинуваченого.

Пункт 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (Рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

При цьому, встановлення у п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 81 КК України заборони умовно- дострокового звільнення від відбування покарання стосовно осіб, які були засуджені за вчинення корупційного кримінального правопорушення, пов`язане загальною тенденцією кримінально-правової політики України посилення кримінальної відповідальності за вчинення корупційних діянь.

При цьому дана заборона стосується виключно неможливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, щодо осіб, які вчинили корупційні діяння, після відбуття ними певної частини строку, а саме половини строку призначеного покарання (п.1 ч.3 ст. 81 КК України) або можливості застосування вказаної норми у разі відбуття двох третин призначеного покарання лише за корупційні нетяжкі кримінальні правопорушення (п.2. ч.3 ст. 81 КК України).

Однак, заборони щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення таких осіб після відбуття ними не менш трьох четвертей призначеного їм строку, у нормі закону не міститься.

Колегія суддів звертає увагу, що нечіткість визначених у законі критеріїв для застосування умовно-дострокового звільнення може призвести до порушення права засудженої особи на умовно-дострокове звільнення.

Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Беручи до уваги наведене та виходячи із принципу законності, диспозитивності кримінального провадження, презумпції невинуватості, колегія суддів зазначає, що відсутність заборони у п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення до осіб, які вчинили тяжкі корупційні кримінальні правопорушення, свідчить про можливість застосування даних положень закону у разі засудження за вчинення будь-якого (в тому числі і корупційного) умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину, тобто незалежно від його характеру, оскільки у цих положеннях закон враховує лише тяжкість вчиненого злочину.

На підставі вищевказаного, колегія суддів вважає, що засуджена ОСОБА_7 має право на розгляд питання про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як, вбачається з матеріалів провадження, початок строку відбування покарання ОСОБА_7 30.11.2020 року, кінець строку 14.09.2023 року.

Таким чином, на час звернення з поданням до суду ОСОБА_7 відбула не менш ніж три четвертини призначеного строку покарання та відповідно до положень п. 3. ч. 3 ст. 81 КК України, та має можливість на умовно-дострокове звільнення, невідбутий строк, на час розгляду подання апеляційним судом складає 21 день.

Розглядаючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 , колегія суддів враховує, характеристику засудженої, відповідно до якої, вбачається, що остання за час відбування покарання в «Покровському виправному центрі №79» характеризується позитивно, має 4 заохочення, стягнень не має, працевлаштована, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, дотримується правомірних та ввічливих правил поведінки з персоналом, спальне місце дотримує в чистоті, дбайливо ставиться до майна установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. За висновком установи може бути звільнена умовно-достроково.

Зі змісту ст.6 КВК України вбачається, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загально прийнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

З урахуванням даних про особу засудженої ОСОБА_7 , яка розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується представниками установи протягом усього часу відбування покарання, колегія суддів дійшла висновку, що на даний час ОСОБА_7 не є суспільно-небезпечною особою, за час перебування у виправному центрі нею досягнуто значних успіхів на шляху до соціалізації та доведено можливість стати повноцінним та законослухняним членом суспільства, сумлінною поведінкою, ставленням до праці вона довела своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

У зв`язку з вказаним апеляційна скарга засудженої підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали, якою задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання.

Станом на день постановлення ухвали апеляційного суду невідбута частина покарання засудженої ОСОБА_7 становить 21 день обмеження волі, що є більшим загального строку покарання, а тому вона підлягає звільненню умовно-достроково від відбування покарання на вказаний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16.06.2023 року, якою відмовлено в задоволенні подання ДУ "ПВЦ (№79)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову, якою задовольнити подання ДУ "ПВЦ (№79)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 .

Звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання за вироком Згурівського районного суду Київської області від 21.03.2019 року, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 16.10.2019 року, на невідбутий строк 21 день обмеження волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: