Справа № 487/3006/23
Провадження № 1-кс/487/1858/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2023 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання заступника начальника Відділення поліції №2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області начальника слідчого відділення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000257 від 17.08.2022 року за ч. 6 ст. 111-1 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Відділення поліції №2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області начальника слідчого відділення старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором начальник відділу Херсонської обласної ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно, що перебуває у приватній власності підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру, об`єкт житлової нерухомості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження майном, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В судовому засіданні слідчий не була присутньою, надала до суду заяву, в якій просила розглянути клопотання за її відсутності.

Керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України суд ухвалив клопотання слідчого розглядати без повідомлення підозрюваної, її захисника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000257 від 17.08.2022 року за ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Під час проведення досудового розслідування встановлено такі фактичні обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Ґрунтуючись на Декларації про державний суверенітет України та Конституції України, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах міжнародно визнаного державного кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до пунктів "а", "b", "c", "d" та "g" статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Визначення агресії" від 14 грудня 1974 року застосування російською федерацією збройної сили проти України становить злочин збройної агресії та грубо порушує Меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року та істотно порушило чинний на момент початку збройної агресії Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією від 31 травня 1997 року.

У світлі положень IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року одним із наслідків збройної агресії російської федерації проти України стала тимчасова окупація частини території України.

Виходячи з положень резолюцій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Про територіальну цілісність України" від 27 березня 2014 року № 68/262, "Стан справ у сфері прав людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (Україна)" A/RES/71/205 (2016), A/RES/72/190 (2017), A/RES/73/263 (2018), A/RES/74/168 (2019), A/RES/75/192 (2020), а також "Проблеми мілітаризації Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, Україна, а також частини Чорного та Азовського морів" A/RES/73/194 (2018), A/RES/74/17 (2019), A/RES/75/29 (2020), вони підкреслюють нелегітимність проведення в Автономній Республіці Крим референдуму, визнають Автономну Республіку Крим та місто Севастополь територією, тимчасово окупованою російською федерацією, і закликають міжнародне співтовариство не визнавати будь-яку зміну статусу Автономної Республіки Крим і міста Севастополя на основі результатів зазначеного референдуму.

Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Агресія проти України" A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року визнається, що росія вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН, і від російської федерації вимагається припинити збройну агресію проти України, включаючи також деокупацію Криму та Донбасу, негайно, повністю та безумовно вивести всі свої збройні сили з території України в межах її міжнародно визнаних кордонів.

Рішенням Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй від 16 березня 2022 року на найвищому юридичному рівні констатовано факт вторгнення російської федерації на територію України.

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» датою початку тимчасової окупації російською федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року.

Збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України, після того як президент російської федерації путінв.в. оголосив про початок так званої «спеціальної воєнної операції» проти України.

Згідно з указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 12 серпня 2022 року № 757/2022.

Російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України,

Так, 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил російської федерації та підконтрольні їм учасники незаконних збройних формувань шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснили окупацію частини території України, в тому числі і м. Херсон Херсонської області.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-УІІ), тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією території України, визначених ч. 1 ст. 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходяться на тимчасово окупованій території.

Згідно ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року), територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022» Херсонська міська територіальна громада перебувала в тимчасовій окупації.

Після окупації території Херсонської міської територіальної громади Херсонської області представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій ними території шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади міста, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного та психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, представниками збройних формувань російської федерації всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, на тимчасово окупованій території Херсонської міської територіальної громади Херсонської області цілеспрямовано було створено підпорядковану, керовану та фінансовану російською федерацією окупаційну адміністрацію - «Военно-гражданская администрация Херсонской области», в яку входили органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України, з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

При цьому, представники підконтрольних російській федерації самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави, а також підприємств, установ та організацій на тимчасово окупованій території Херсонської міської територіальної громади Херсонської області, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, державних підприємствах, у тому числі, із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території. Кінцевою метою окупаційних органів, є інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу російської федерації.

Згідностатті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і обов`язки, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Водночас, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає на території міста Херсон, достеменно поінформована, що у 2014 році розпочалася збройна агресія російської федерації проти України, а також про те, що вона переросла у широкомасштабне вторгнення військ російської федерації на територію суверенної держави, до громадянства якої вона належить.

Також, ОСОБА_5 об`єктивно розуміє зміст загальновідомих подій про те, що збройні формування російської федерації, шляхом вчинення воєнного нападу 24.02.2022 захопили місто Херсон в травні 2022 року (більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено), всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, на тимчасово окупованій території Херсонської міської територіальної громади Херсонського району Херсонської області, цілеспрямовано було створено підпорядковану, керовану та фінансовану російською федерацією окупаційну адміністрацію «Военно-гражданская администрация Херсонской области», в яку входили органи і структури, функціональнові дповідальні за управління тимчасово окупованою територією України, з метою подальшого утримання адміністративно політичного контролю на захопленій військовим шляхом території.

Незважаючи на вказані факти, усвідомлюючи, що Україна є унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, ОСОБА_5 , знаходячись у м. Херсон Херсонської області здійснювала інформаційну діяльність у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямовану на підтримку держави-агресора та її окупаційної адміністрації, за відсутності ознак державної зради.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, що є загальновідомим фактом, громадянка України ОСОБА_5 з ідеологічних та корисливих мотивів у період часу з червня 2022 року (точної дати слідством не встановлено), здійснювала інформаційну діяльність, спрямовану на підтримку держави агресора, а також висвітлення діяльності окупаційних органів.

Відповідно до абз. 2 п. 1.1. розділу 1 Статуту Херсонського державного університету, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №1083 від 08.08.2022 визначено, що Херсонський державний університет це заклад вищої освіти, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії), фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Відповідно п.п. 4.1. розділу 4 Статуту визначено, що Міністерство освіти і науки України реалізує права та обов`язки уповноваженого Кабінетом Міністрів України органу стосовно Університету як центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, у підпорядкуванні та сфері управління якого перебуває Університет.

Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 30.08.2019 №449-к «Про поновлення дії контракту з ректором Херсонського державного університету» діючим ректором Херсонського державного університету є ОСОБА_6 .

Наказом Міністерства освіти і науки України від 20.04.2022 №356 «Про тимчасове переміщення Херсонського державного університету» Херсонському державному університету тимчасово визначено місцезнаходження юридичної особи за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Шевченка, 57.

Тобто фактично з 20.04.2022 Херсонський державний університет свою освітню та будь-яку іншу діяльність на території міста Херсон не проводив.

В свою чергу, оглядом інтернет-публікації, розміщеної в мережі Інтернет на веб-сторінці соціальної мережі «Facebook» у соціальній групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 любезно согласилась дать интервью «Политнавигатору» встановлено, що кореспондентка групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 бере інтерв`ю у самопроголошеного ректора Херсонського державного університету ОСОБА_7 . При цьому в інтерв`ю ОСОБА_8 чітко зазначається, що проведено перемовини з Московським педагогічним державним університетом щодо надання програми навчання, і що дипломи студенти будуть отримувати російського зразка.

Фактично розуміючи, що ОСОБА_8 є самопроголошеним ректором від окупаційної влади, від адміністрації країни-агресора, беручи у неї інтерв`ю і висвітлюючи діяльність створеного не легітимно від окупаційної влади учбового закладу Херсонського державного університету, ОСОБА_5 свідомо здійснює дії, спрямовані на висвітлення діяльності окупаційної влади, підтримання її рішення про створення так званого учбового закладу за новими стандартами країни агресора.

В подальшому вказане інтерв`ю висвітлено в соціальній мережі «Facebook» у соціальній групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому здійснюється публікація статей та відеозаписів проросійського характеру, які направлені на дискредитацію дій органів влади та державних діячів України, на підтримку діяльності незаконно створених окупаційних органів на території міста Херсона та Херсонської області, а також на виправдання збройної агресії рф проти України.

Окрім того, маючи намір в подальшому здійснювати інформаційну діяльність на підтримку країни-агресора ОСОБА_5 прийнята на форумі журналістів «Вся Россия-2022» в члени Союзу журналістів росії, а також розміщувала численні публікації у засобах масової інформації, в тому числі на інтернет-ресурсах.

Встановлено, що в публікації, яка розміщена в соціальній мережі «Telegram» від ІНФОРМАЦІЯ_5 за посиланнямhttps://t.me/Kherson_kolaborant/2427, ОСОБА_5 надає інтерв`ю на «Форуме современнойжурналистики «Вся Россия», висловлюючи в ньому свою позицію на підтримку країни-агресора, погоджуючись та виправдовуючи збройну агресію рф проти України, мотивуючи це тим, що «Україна є країною терористом і росія повертає свої законні землі та території».

Також досудовим розслідуванням встановлено, що на особистій сторінці ОСОБА_5 в соціальної мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 підписаним « ІНФОРМАЦІЯ_7 », остання поділилася публікацією видання «Херсонський вісник «new» - « ІНФОРМАЦІЯ_8 » приступила к доставке продуктовой и лекарственной помощи жителям сел и деревень Херсонской области».

Крім того, переслідуючи свій злочинний умисел направлений на здійснення інформаційної діяльності, спрямованої на підтримку держави агресора, а також висвітлення діяльності окупаційних органів, ОСОБА_5 опублікувала статтю від ІНФОРМАЦІЯ_9 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 НОМЕР_1 ОСОБА_5 - «колумнистиз Херсона, журналист, ІНФОРМАЦІЯ_11 ». У даній публікації ОСОБА_5 чітко висловлює проросійські погляди, підтримує військову агресію зі сторони росії, зазначає, що росія має здобути перемогу.

Також, в публікації від ІНФОРМАЦІЯ_12 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_5 висловлює проросійські погляди, інформує про діяльність країни агресора, також висловлює позицію, яка направлена на дискредитацію дій органів влади та державних діячів України, на підтримку діяльності незаконно створених окупаційних органів на території міста Херсона та Херсонської області, а також на виправдання збройної агресії рф проти України, зазначаючи наступне: «Сегодня наш любимый ОСОБА_9 превращают во второйМариупольилиДонецк. Каждый день ВСУ бьют по гражданскимобьектам, гибнутмирныежители», «Мыхотимвслед за Крымомвойти в состав России, даже не так: вернуться домой, на свою исконную родину».При цьому в публікації ОСОБА_5 визначена як «заместитель директора телеканала «Таврия» при Херсонскомгосударственномуниверситете, глава союза многодетных семей «Наследие» ОСОБА_10 ».

28.12.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, уродженці міста Херсон Херсонської області, зареєстрованій та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора та її окупаційної адміністрації, за відсутності ознак державної зради шляхом розміщення у загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» № 274 від 28.12.2022 повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Санкція ч. 6 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта від 15.12.2022 за №№317835768, 317835870 підозрюваній ОСОБА_5 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_3 , а також на праві приватної спільної часткової власності (1/2 частка) на квартиру АДРЕСА_4 .

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні доведені правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, для арешту майна, оскільки ОСОБА_5 має статус підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, який передбачає конфіскацію майна як виду покарання, існує ризик відчуження майна підозрюваною іншим особам, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Оскільки арешт накладається з метою конфіскації майна, як виду покарання, відповідно до ст.170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення підозрюваного права на відчуження вказаного майна.

На даному етапі таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження, а незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , яке належить їй на праві приватної власності, а саме: квартиру АДРЕСА_3 ; частини квартири АДРЕСА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1