ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представників третіх осіб,

щодо майна яких вирішується

питання про арешт - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами представників третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2023 року задоволено клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358, та накладено арешт на вилучене 15 червня 2023 року під час обшуку приміщення пункту обміну валют, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон TECNO, мобільний телефон ODDO синього кольору; ноутбук Lenovo с/н MP2CKEPG, ноутбук Lenovo с/н PF3JQF0P, ноутбук Asus с/н NBNOCV01F46944A, ноутбук Lenovo с/н MP2CXDVA, сервер відеозапису с/н 840FE2PAZ6F0AA, 8L06DC7PALE1A7E, 8L06DC7PAZD092, 8L06DC7PAZCEB8C, 8L06DC7PAZCBBA8, чорнові записи (рукописні з сумами коштів), сейф пакет розкритий №5016645, пакет «Нова пошта», грошові кошти в сумі: 100 000 (сто тисяч) євро, 76 351 (сімдесят шість тисяч триста п`ятдесят один) доларів США, 261 225 (двісті шістдесят одна тисяча двісті двадцять п`ять) доларів США, 1 400 000 (один мільйон чотириста тисяч) гривень; 36 900 (тридцять шість тисяч дев`ятсот) гривень.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що перелічене у клопотанні майно може бути використане у кримінальному провадженні як доказ, так як мобільні телефони, ноутбуки та сервер відеозапису містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Слідчий суддя взяв до уваги те, що під час проведення обшуку слідчими органами не отримано звітну довідку про касові обороти за день і залишки цінностей за передостанній робочий день, відповідно до якої за можливе встановити різницю сум переданої валюти на кінець та на початок робочого дня від сум грошових коштів, вилучених за результатом проведення обшуку, а із наданих органами досудового розслідування доказів вбачається, що грошові кошти, отримані злочинним шляхом від реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів, використовувалися членами злочинної організації для забезпечення злочинної діяльності на умовах конспірації та з метою уникнення викриття діяльності злочинної організації здійснювалася передача грошових коштів через нелегальні пункти обміну валют, які працюють поза межами банківської і фінансової системи, зокрема пункт, розташований за адресою: АДРЕСА_1. На підставі викладеного слідчий суддя прийшов до висновку, що зазначене у клопотанні майно, а саме: чорнові записи (рукописні з сумами коштів), сейф пакет розкритий № 5016645, пакет «Нова пошта», грошові кошти можуть бути використані у кримінальному провадженні як доказ обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, та, на переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника або володільця цього майна та арешт не матиме тяжких наслідків, оскільки втручання у право володіння та користування майном, пов`язано із здійсненням кримінального провадження та необхідністю забезпечити збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_13 просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та постановити нову ухвалу, якою залишити клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури без задоволення в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі: 100000 (сто тисяч) євро, 76351 (сімдесят шість тисяч триста п`ятдесят один) доларів США, 1400000 (один мільйон чотириста тисяч) гривень, що належать на праві власності ОСОБА_13 .

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат вказує на те, що ОСОБА_9 не причетний до інкримінованого правопорушення, не має статусу у кримінальному провадженні, не згадується в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалів. Також зазначає, що немає жодних доказів того, що вказане майно ОСОБА_9 було предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що це майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час цього кримінального провадження; не встановлено, що арештовані грошові кошти одержані злочинним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення; не встановлено, яким чином вказане майно може бути використано як доказ у згаданому кримінальному провадженні та що вилучені грошові кошти взагалі мають відношення до цього кримінального провадження тощо. Вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали свідчать, що потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_9 , як накладення арешту на його майно. Зазначає, що вилучене майно не відповідає жодному з критеріїв, визначених ст.98 КПК України. Вказує, що матеріали клопотання не містять постанови про визначення підслідності та доручення здійснення досудового розслідування, отже майно було вилучено неуповноваженими на те особами.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та постановити нову ухвалу, якою залишити клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури без задоволення в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 36900 (тридцять шість тисяч дев`ятсот) гривень, що належить на праві власності ОСОБА_10 .

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат вказує на те, що ОСОБА_10 не причетний до інкримінованого правопорушення, не має статусу у кримінальному провадженні, не згадується в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалів. Також зазначає, що немає жодних доказів того, що вказане майно ОСОБА_10 було предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що таке майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час цього кримінального провадження; не встановлено, що грошові кошти одержані злочинним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення; не встановлено, яким чином вказане майно може бути використано як доказ у згаданому кримінальному провадженні та що грошові кошти взагалі мають відношення до цього кримінального провадження тощо. Вказує, що надані стороною обвинувачення матеріали свідчать, що потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_10 , як накладення арешту на його майно. Вважає, що вилучене майно не відповідає жодному з критеріїв, визначених ст.98 КПК України. Звертає увагу, що матеріали клопотання не містять постанови про визначення підслідності та доручення здійснення досудового розслідування, отже майно було вилучено неуповноваженими на те особами.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї адвокат ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та ухвалити нову ухвалу, якою залишити клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури без задоволення в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 261225 (двісті шістдесят одна тисяча двісті двадцять п`ять) доларів США.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї вимоги адвокат вказує на те, що ухвала слідчого судді про арешт майна не відповідає вимогам закону та спрямована на необґрунтоване втручання у фундаментальне право особи мирно володіти своїм майном. Вказує, що незважаючи на відсутність будь-яких даних про причетність ОСОБА_11 до вчинення незаконних дій, грубо порушуючи умови судового дозволу, слідчий провів фактично особистий обшук та у рюкзаку ОСОБА_11 було виявлено грошові кошти у розмірі 261225 (двісті шістдесят одна тисяча двісті двадцять п`ять) доларів США. Вважає, що вилучення та арешт майна здійснено без будь-яких законних підстав. Зазначає, що вилучені грошові кошти не мають ознак, передбачених ст.98 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши надані матеріали та доводи, викладені в апеляційних скаргах, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Висновки слідчого судді про накладення арешту на вилучене 15 червня 2023 року під час обшуку приміщення пункту обміну валют, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон TECNO, мобільний телефон ODDO синього кольору; ноутбук Lenovo с/н MP2CKEPG, ноутбук Lenovo с/н PF3JQF0P, ноутбук Asus с/н NBNOCV01F46944A, ноутбук Lenovo с/н MP2CXDVA, сервер відеозапису с/н 840FE2PAZ6F0AA, 8L06DC7PALE1A7E, 8L06DC7PAZD092, 8L06DC7PAZCEB8C, 8L06DC7PAZCBBA8, чорнові записи (рукописні з сумами коштів), сейф пакет розкритий №5016645 та пакет «Нова пошта», в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Що стосується доводів представників третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, в частині необгрунтованості накладення арешту на грошові кошти у сумі: 36 900 грн., 100 000 євро, 76 351 доларів США, 1 400 000 грн. та 261 225 доларів США, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Зі змісту клопотання прокурора про арешт майна слідує, що на теперішній час слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000358 від 30 вересня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.204, ч.3 ст.209, ч.3 ст.362, ч.1 ст.366 КК України.

Приводом та підставою до внесення відомостей до ЄРДР стали матеріали від управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області ДРС НП України щодо встановлення фактів незаконного виготовлення, зберігання, перевезення та збут підакцизних товарів (пального), підробки документів щодо походження підакцизних товарів (пального) та його легалізації, що вчинено службовими особами ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «Лерсен ЛТД», ТОВ «Мото Трейдінг», ТОВ «Мото Рентал», ТОВ «Тімакс Інвест», ТОВ «Колотрейдінг», ТОВ «Кард Сервіс Плюс», ТОВ «Мотто Рітейл», ТОВ «Південь Оіл Груп», ТОВ «Бізнес Консалт ВНГ», ТОВ «АГРІ ЛТД», ТОВ «Імпекс ойл», ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА», ТОВ «ЕСК» та ФОП ОСОБА_14 .

Так, органом досудового розслідування встановлено, що службові особи вказаних підприємств, будучи добре обізнаними з положеннями законодавства України, які регламентують порядок ліцензування виробництва та обігу пального, діючи умисно, з корисливих мотивів, зорганізувались для незаконного виготовлення підакцизних товарів (пального), його зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовленого пального, з подальшою його легалізацією.

Виробництво підакцизних товарів здійснюється на потужностях, що використовуються ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» за адресою: АДРЕСА_2.

ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» є платником податків на загальних підставах, платником ПДВ та платником акцизного податку лише з реалізації пального.

Згідно зі злочинними намірами схемою незаконного збагачення за рахунок реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів є проведення закупівлі нафти сирої та газового конденсату, інших компонентів палива та нафтопродуктів, як за готівкові кошти так і за безготівковим розрахунком, виробництво підакцизних товарів, які не відповідають вимогам ДСТУ, збут останніх до мереж АЗС під виглядом бензину та дизельного пального, маскування незаконного походження підакцизних товарів шляхом укладання угод та здійснення фінансових операцій щодо товару, спрямованих на приховування фактичного його руху, а також проведення операцій з формування податкового та бухгалтерського обліку щодо фіктивної закупівлі нафти, газового конденсату, пального, проведення безтоварних операцій з їх реалізації на підконтрольні фірми, реалізація пального реальному сектору економіки за легалізованими документами, отриманими від СПД при фактичному постачанні пального з міні - НПЗ, підміна кодів УКТ ЗЕД.

При цьому саме виробництво підакцизної групи товарів повинно було бути замасковано під здійснення законної господарської діяльності з переробки сировини на готову продукцію, а саме на сировину вуглеводневу УКТ ЗЕД 38140090 та абсорбент компонент дизельного палива газоконденсатний УКТ ЗЕД 38140090, згідно з ТУ-У 20.1-2:2012 та ТУ-У 23919929.011 - 2000, що в свою чергу ззовні створювало вигляд законної господарської діяльності.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що з червня 2022 року до березня 2023 року за вищевказаною схемою незаконно виготовлено, відвантажено та доставлено до місць збуту 157 автоцистерн із вмістом незаконно виготовлених підакцизних товарів, а з метою їх легалізації укладено угоду між ТОВ «Лерсен ЛТД» та ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» за № 0107/22-1 на поставку «нафтопродуктів».

Крім того встановлено, що починаючи з 14 листопада 2022 року службові особи ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «Лерсен ЛТД», ТОВ «Мото Трейдінг», ТОВ «Мото Рентал», ТОВ «Тімакс Інвест», ТОВ «Колотрейдінг», ТОВ «Кард Сервіс Плюс», ТОВ «Мотто Рітейл», ТОВ «Південь Оіл Груп», ТОВ «Бізнес Консалт ВНГ», ТОВ «АГРІ ЛТД», ТОВ «Імпекс ойл», ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА», ТОВ «ЕСК» та ФОП ОСОБА_14 , що здійснюють офіційне придбання підакцизних товарів, шляхом зміни даних у єдиному реєстрі акцизних накладних та підробки товарно-транспортних накладних налагодили взаємодію щодо передачі даних єдиного реєстру акцизних накладних з подальшим складанням підроблених документів щодо маскування походження підакцизного товару.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження було зафіксовано факт завантаження підакцизних товарів з потужностей ТОВ «Павлоградський Нафтопереробний Завод» за адресою: АДРЕСА_2, що не відповідало супровідним транспортним документам.

Розвантаження вказаних підакцизних товарів здійснювалось до стаціонарних акцизних складів, що використовуються мережею АЗС «МОТТО» та ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» на території України.

Таким чином органом досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «Лерсен ЛТД», ТОВ «Мото Трейдінг», ТОВ «Мото Рентал», ТОВ «Тімакс Інвест», ТОВ «Колотрейдінг», ТОВ «Кард Сервіс Плюс», ТОВ «Мотто Рітейл», ТОВ «Південь Оіл Груп», ТОВ «Бізнес Консалт ВНГ», ТОВ «АГРІ ЛТД», ТОВ «Імпекс ойл», ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА», ТОВ «ЕСК» та ФОП ОСОБА_14 , діючи з прямим умислом, направленим на маскування незаконного походження підакцизних товарів та послідуючу легалізацію коштів отриманих злочинним шляхом, вчиняють підробку товарно-транспортних та акцизних накладних, тим самим маскуючи місце виготовлення та фактичного придбання не облікованих, незаконно виготовлених акцизних товарів, які в послідуючому збуваються через мережу АЗС, внесення відомостей до ЄРАН спрямованих на легалізацію незаконно виготовлених підакцизних товарів, введення їх в реальний сектор економіки та необхідності у збільшенні документальних офіційних об`ємів пального з метою створення ззовні вигляду проведення законної господарської діяльності, що має ознаки складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 362 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Також встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до Реєстру пунктів обміну іноземної валюти маються відомості про пункт та найменування установи, але адреса не співпадає за номером будинку, тобто відсутня конкретна адреса пункту. Однак під час проведення обшуку не отримано звітну довідку про касові обороти за день і залишки цінностей за передостанній робочий день, відповідно до якої за можливе встановити різницю сум переданої валюти на кінець та на початок робочого дня від сум грошових коштів, вилучених за результатом проведення обшуку.

Прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи його тим, що грошові кошти у сумах: 36 900 грн., 100 000 євро, 76 351 доларів США, 1 400 000 грн. та 261 225 доларів США, які вилучені в ході обшуку приміщення пункту обміну валют, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , містять на собі сліди вчиненого правопорушення та мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя погодився з доводами, викладеними в клопотанні слідчого, та наклав арешт на вказані грошові кошти, вилучені в ході обшуку приміщення пункту обміну валют, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду та належним чином не дослідив обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема.

Так, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2023 року надано дозвіл на проведення обшуку пункту обміну валют, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В протоколі обшуку від 15 червня 2023 року зазначено, що обшук проведено у пункті обміну валют, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, фактично обшук проводився не тільки приміщення вищевказаного пункту обміну валют, а й осіб - відвідувачів цього обмінного пункту, даних про роботу яких у зазначену пункті обміну відсутні, зокрема їх особистих речей - рюкзаків, що підтверджується відомостями самого протоколу обшуку, відповідно до якого: грошові кошти у сумі 36 900 грн. було виявлено та вилучено у рюкзаку, що належить ОСОБА_15 ; грошові кошти у сумі 100 000 євро, 76 351 доларів США та 1 400 000 грн. було виявлено та вилучено у рюкзаку, що належить ОСОБА_9 ; грошові кошти в сумі 261 225 доларів США було виявлено та вилучено у рюкзаку, що належить ОСОБА_11 .

Згідно з ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ст. 236 КПК України за рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

При цьому обшук особи полягає у примусовому обстеженні людини, її одягу, взуття, інших речей та проводиться в порядку, передбаченому ст. 234 КПК України. До обшуку особи належить й обстеження речей, які є у обшукуваного: портфелів, дипломатів, валіз, сумок, гаманців.

Водночас із наданих прокурором матеріалів не вбачаються підстави вважати, що ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

Крім того, клопотання прокурора про арешт майна не містить даних щодо можливого вчинення ОСОБА_15 , ОСОБА_9 чи ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, та з часу внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ч.ч.1,2 ст.204, ч.3 ст.209, ч.3 ст.362, ч.1 ст.366 КК України,тобто з 30 вересня 2022 року, останнім не було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні та взагалі не визначено їх статусу у провадженні.

Зі змісту клопотання прокурора та доданих до нього документів не вбачається за можливе встановити, яким чином вищевказані злочини пов`язані із грошовими коштами, вилученими в ході проведення обшуку та на які накладено арешт. Фактично клопотання слідчого складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування, та посилання на положення ст. 170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень матеріального і процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження і без підтвердження необхідності накладення арешту.

Апеляційний суд вважає, що на момент проведення особистого обшуку ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не існували підстави, передбачені ч.5 ст.236 КПК України, а тому вказаний обшук проведено без достатніх правових підстав.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Варто зауважити на тому, що навіть при наявності в матеріалах справи постанови про визнання речовими доказами вилученого майна, остання не може слугувати безумовною підставою для накладення на нього арешту, адже якщо виходити з структурного змісту норми ч. 3 ст. 170 КПК України, то слідує, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно з даних підстав, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 указаного Кодексу, при цьому висновки слідчого судді не залежать від наявності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

Також, відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Вирішуючи по суті клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя не взяв до уваги, що воно не відповідає вищезазначеним вимогам закону.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, клопотання прокурора не містить належного обґрунтування необхідності накладення арешту на грошові кошти у сумі 36 900 грн., 100 000 євро, 76 351 доларів США, 1 400 000 грн. та 261 225 доларів США, при цьому в матеріалах клопотання наявні надані представникамитретіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, документи на підтвердження джерела походження вказаних грошових коштів.

Зокрема, належність грошових коштів у сумі 36 900 грн. ОСОБА_10 та джерело їх походження підтверджується випискою з договору держателя картки, де зазначено суми надходжень на карту останнього, а також копіями військового квитка та довідки про обставини травми (контузії, поранення, каліцтва) від 09 грудня 2022 року, відповідно до яких ОСОБА_10 є військовослужбовцем та отримує відповідне грошове забезпечення.

Належність грошових коштів у сумі 100 000 євро, 76 351 доларів США та 1 400 000 грн. ОСОБА_9 та джерело їх походження підтверджується наступними доказами, а саме: довіреністю від 30 травня 2022 року, якою ОСОБА_9 уповноважив ОСОБА_16 бути його представником перед будь-якими фізичними та юридичними особами з будь-яких питань, пов`язаних з належними йому грошовими коштами, в тому числі перевозити їх; витягом про реєстрацію вказаної довіреності від 30 травня 2022 року за №47475982 в Єдиному реєстрі довіреностей; податковою декларацією про майновий стан і доходи ОСОБА_9 за 2018 рік; довідками про доходи від зайняття підприємницькою діяльністю від 25 травня 2022 року та 26 травня 2023 року, які містять суми доходів ОСОБА_9 за період часу з 01 січня 2017 року по 01 грудня 2022 року; виписками АТ КБ "Приватбанк" по картками/рахункам від 15 червня 2022 року; довідками про видачу готівки №080/902-1 та №080/903-1 від 13 грудня 2022 року про видачу ОСОБА_17 грошових коштів у сумах 10 000 євро та 10 000 євро; довідками від 16 грудня 2022 року про зняття ОСОБА_17 та ОСОБА_18 грошових коштів у сумах 12 400 євро, 12 00 євро, 12 400 євро та 12 000 євро; зведенням по рахунку ОСОБА_18 від 19 грудня 2022 року, відповідно до якої з рахунку було знято 5 000 євро; договорами позики від 01 червня 2023 року, згідно з якими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 позичили ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 34 000 євро та 39 000 євро відповідно.

Належність грошових коштів у сумі 261 225 доларів США тещі ОСОБА_11 - ОСОБА_19 , яка наразі перебуває за кордоном, та джерело їх походження підтверджується податковою декларацією про майновий стан і доходи ОСОБА_19 за 2021 рік, а також доводами адвоката ОСОБА_12 , які не спростовані прокурором під час апеляційного перегляду, про те, що ОСОБА_11 і ОСОБА_20 діяли за проханням ОСОБА_19 і мали обміняти кошти та перевести на її банківську карту.

При цьому стороною обвинувачення як не спростовано вказані твердження представників, так і не надано будь-яких даних щодо того, що вказане майно набуто кримінально протиправним шляхом або вони є предметом кримінального правопорушення та з ними проводяться будь-які слідчі дії у зв`язку з встановленням чи перевіркою обставин вчинення даного кримінального правопорушення, відносно якого здійснюється досудове розслідування.

Також, прокурором під час розгляду клопотання у судовому засіданні суду першої інстанції не доведено той факт, що вищевказане майно може бути піддано конфіскації або містить будь-які сліди злочину, або безпосередньо було предметом чи знаряддям вчинення злочину.

Отже, клопотанням не доведено, що вилучені 15 червня 2023 року під час обшуку пункту обміну валют, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти у сумі 36 900 грн., 100 000 євро, 76 351 доларів США, 1 400 000 грн та 261 225 доларів США відповідають критеріям речових доказів, зазначених в ст. 98 КПК України, тому підстав для накладення на них арешту не має.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Статтею 131 КПК України визначено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Тобто, ч.3 ст.132 КПК України встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому як правильно вказав слідчий суддя, тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Апеляційний суд звертає увагу, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, про що зазначено в ч. 11 ст. 170 КПК України, разом з тим доказів дійсності існування обставин, про які йдеться в ч. 11 ст. 170 КПК України, матеріали провадження не містять.

У клопотанні прокурора порушено питання про арешт грошових коштів, вилучених під час проведення 15 червня 2023 року обшуку пункту обміну валют, розташованого за адресою: АДРЕСА_1,але враховуючи не доведення прокурором обставин, визначених ст.ст.170, 171 КПК України, а також правові підстави для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим не доведено належні правові підстави для арешту грошових коштів, а тому доводи представників, викладені в апеляційних скаргах щодо незаконності оскаржуваного судового рішення в цій частині, заслуговують на увагу суду.

Слідчий суддя не звернув увагу на викладені обставини та постановив ухвалу, яка не відповідає нормам права щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості, не обґрунтував висновку про наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вилучені під час проведення обшуку 15 червня 2023 року грошові кошти є доказами злочину, підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З урахуванням викладеного апеляційні скарги представників третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, підлягають частковому задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановленням у межах повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ч. 3 ст. 407 КПК України, нової ухвали апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2023 року про накладення арешту на майно, яке вилучене 15 червня 2023 року під час обшуку приміщення пункту обміну валют, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 - скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою частково задовольнити клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури про арешт майна, яке вилучене 15 червня 2023 року під час обшуку приміщення пункту обміну валют, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на майно, яке вилучене 15 червня 2023 року під час обшуку приміщення пункту обміну валют, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

мобільний телефон TECNO;

мобільний телефон ODDO синього кольору;

ноутбук Lenovo с/н MP2CKEPG;

ноутбук Lenovo с/н PF3JQF0P;

ноутбук Asus с/н NBNOCV01F46944A;

ноутбук Lenovo с/н MP2CXDVA;

сервер відеозапису с/н 840FE2PAZ6F0AA, 8L06DC7PALE1A7E, 8L06DC7PAZD092, 8L06DC7PAZCEB8C, 8L06DC7PAZCBBA8;

чорнові записи (рукописні з сумами коштів);

сейф пакет розкритий № 5016645;

пакет «Нова пошта».

В іншій частині відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4