Справа № 172/1101/23
Провадження № 1-кп/172/85/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні в сел. Васильківка за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000466 від 14.06.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка народилася в смт. Новопсков Старобільського району Луганської області, на утриманні має неповнолітню доньку: ОСОБА_4 , 2008 року народження, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В

Досудовим розслідуванням встановлено, що в травні 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_3 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території смт Новопсков Старобільського району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора в смт Новопском Старобільського району Луганської області, та реалізуючи його вступила в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої "лнр", та отримавши від них пропозицію на зайняття посади методиста 1 категорії в утвореному 18.04.2022 незаконному органі влади "державній установі лнр "Центр культури та дозвілля Новопсковського району", створеному на тимчасово окупованій території, у тому ччислі в окупаційній адміністрації держави-агресора, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодилася на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , у травні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин, не виявилось можливим, будучи громадянкою України, перебуваючи на території смт Новопсков Старобільського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора - російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої "лнр", ОСОБА_3 , добровільно зайняла посаду - методиста 1 категорії т.зв. "державної установи лнр "Центр культури та дозвілля Новопсковського району", тобто посаду не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, що діє на території Новопсковської та Білолуцької селищних рад Старобільського району Луганської області.

Встановлено, що 29 листопада 2022 року під час реєстрації т.зв. "Державної установи луганської народної республіки "Центр культури та дозвілля Новопсковського району" в т.зв. "Міжрайонній інспекції федеральної податкової служби росії №4 по луганській народній республіці" останній згідно загальноросійського класифікатору органів державної влади та управління (мовою оригіналу: "Общероссийский класификатор органов государственной власти и управления (ОКОГУ)"), який розроблений у відповідності з федеральною цільовою програмою "Розвиток державної статистики росії в 2007-2011 роках та затверджений постановою уряду російської федерації від 2 жовтня 2006 року № 59, було присвоєно ОКОГУ 2300280.

Відповідно до зазначеного класифікатора реєстраційний номер ОКОГУ 2300280 так звана "державна установа лнр "Центр культури та дозвілля Новопсковського району" віднесена до категорії органів державної влади суб`єктів рф (2000000), до органів виконавчої влади регіонів (2300000).

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані: письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності її захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченої, є усвідомленою, відповідає її внутрішній волі, а її процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальний проступок, раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштована, на утриманні має неповнолітню дитину 2008 року народження.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

За таких обставин, реалізуючи принцип законності,справедливості та індивідуалізації покарання,та враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає можливим застосувати відносно обвинуваченої основне покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування без конфіскації майна, в межах санкції ч. 2 ст. 111-1 КК України, що є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої.

Прийшовши до висновку про можливість не визначати додаткове факультативне покарання у вигляді конфіскації майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Згідно ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне покарання, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_3 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

З урахуванням обставин справи, характеристики особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_3 визнана винною, у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування без конфіскації майна, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, а також попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень.

Витрати на проведення судових експертиз, потерпілі, речові докази у справі відсутні. Цивільний позов не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374, 381-382, 394 КПК України, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 10 (десять) років без конфіскації майна.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1