Справа №463/4215/23
Провадження №1-кс/463/3635/23
У Х В А Л А

31 травня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 08.05.2023 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в кримінальному провадженні №0001867 від 22.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 08.05.2023 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в кримінальному провадженні №0001867 від 22.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Просить таку скасувати.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні слідчого Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0001867 від 22.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. ОСОБА_3 до Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області подано клопотання від 01.03.2023 року про визнання її потерпілою в кримінальному провадженні. Слідчий ОСОБА_4 своєю постановою від 08.05.2023 року, відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим. ОСОБА_3 вважає дану постанову необґрунтованою, такою, що порушує її права, у зв`язку з чим просить її скасувати, а тому звернулася до суду із скаргою, яку просить задоволити.

Скаржник до судового засідання подала заяву про розгляду скарги у її відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі та просить задоволити.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Представник суб`єкта оскарження - Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що таку слід задоволити частково виходячи з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0001867 від 22.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

ОСОБА_3 звернулась до слідчого з заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні. До поданої заяви ОСОБА_3 додала висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи №1 від 23.02.2023, в якому зазначено, що отримані ОСОБА_3 тілесні ушкодження у своїй сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Постановою слідчого Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 08.05.2023 року, відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0001867 від 22.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Слідчий дану постанову мотивує тим, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, передбачає наслідки у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження. Поданий заявником висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи №1 від 23.02.2023 не є процесуальним джерелом доказів, а тому на даний час не має підстав для залучення заявника у якості потерпілої в кримінальному провадженні. Крім цього, в матеріалах кримінального провадження наявний висновок експерта №1490 від 16.11.2020, відповідно до якого, виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Встановивши обставини та мотиви винесення оскаржуваної постанови приходжу до наступного висновку.

Поняття «потерпілий» є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі.

Поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

Натомість законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння поняття «потерпілий». Так, у частині 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Особа у кримінально-правовому розумінні є потерпілим з моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а не з моменту подання нею відповідної заяви, як це передбачено у частині 2 статті 55 КПК України.

Таким чином, потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально.

Як зазначалось вище, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, передбачає наслідки у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Висновок Спеціаліста є Процесуальним джерелом доказів у кримінальних провадженнях про кримінальні проступки. При цьому він має відповідати вимогам до висновку експерта.

Відповідно до ч.2 ст. 102 КПК України у висновку експерта обов`язково повинно бути зазначено, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Слід зазначити, що у такому висновку не зазначено, що експертів попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Враховуючи, що скаржником не надано належних та допустимих доказів заподіяння їй внаслідок вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження, то відносно неї і не вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України, а тому така особа не набула статусу потерпілого в кримінально-правовому розумінні.

Слідчий суддя критично ставиться до доводів скаржника з приводу того, що постанова є незаконною та необґрунтованою. У постанові слідчого є мотивувальна частина з посиланням на положення КПК, яка містить мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.

Таким чином, у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки скаржником не доведено належними та допустимими доказами заподіяння їй внаслідок вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Керуючись вимогами ст.ст.55, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 08.05.2023 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в кримінальному провадженні №0001867 від 22.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1