Справа № 712/8283/23
Провадження № 1кс/712/3864/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000131 від 27.04.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СВ УСБУ в Черкаській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000131 від 27.04.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Стаханов Луганської обл., українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Верховною Радою УРСР 24.08.1991 схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - Україна. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до законів України «Про ринок природного газу» та «Про нафту і газ» в Україні визначено правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав-сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу. Встановлено правові засади функціонування нафтогазової галузі - галузі економіки України, яка разом з іншими галузями забезпечує пошук, розвідку та розробку родовищ нафти і газу, транспортування, переробку, зберігання і реалізацію нафти, газу та продуктів їх переробки. Визначено, що газ - це корисна копалина, яка являє собою суміш вуглеводнів та не вуглеводневих компонентів, перебуває у газоподібному стані за стандартних умов і є товарною продукцією.

Для забезпечення інтересів держави, визначених законами України «Про ринок природного газу» та «Про нафту і газ», Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 № 747 утворено Акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ»», яка є засновником АТ «ЛУГАНСЬКГАЗ».

У березні-квітні 2014 року у м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія рф шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

У окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «луганська народна республіка» (далі - «лнр»).

У результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів рф на території Луганської області так званої «лнр».

Згідно з Конституцією України перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У подальшому, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами рф та світовою спільнотою, 21.02.2022 рф визнано «донецьку народну республіку» та «луганську народну республіку» незалежними державами, а 22.02.2022 президент рф ОСОБА_6 направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами рф, яке цього ж дня розглянуто та задоволено.

Усупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф Володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимога ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.

24.02.2022 о 5 годині Президент російської федерації оголосив про своє рішення розпочати військову операцію в Україні.

Того самого дня, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023) із затвердженням відповідними Законами України.

Резолюцію Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» А/RES/ES-11/1 від 02.03.2022, визнається, що Росія вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН.

Як наслідок, агресія зс рф та інших військових формувань, що діють на їх боці, призвела до тимчасової окупації значної частини території Луганської області.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції від 07.05.2022), тимчасово окупована рф територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація рф території України, визначених ч. 1 ст. 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для рф жодних територіальних прав.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану.

Таким чином, відповідно до вищевказаних норм міжнародного права та законів України: «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»; Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015; Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» № 32/2019 від 07.02.2019 та Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, Алчевський район Луганської області, у тому числі м. Кадіївка (колишня назва Стаханов) починаючи з 07.04.2014, є тимчасово окупованою територією України, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

На тимчасово окупованій частині Луганської області з числа представників «лнр» створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій, та, згідно з Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», є органами окупаційної адміністрації російської федерації.

Зокрема, відповідно до так званого «закону лнр» від 10.11.2014 № 38?І «О полиции» створено «министерство внутренних дел луганской народной республики», а відповідно до так званого «закону лнр» від 08.10.2018 № 267-ІІ «О Министерстве государственной безопасности луганской народной республики» створено «министерство государственной безопасности луганской народной республики».

27.02.2015 на підставі так званого «закону лнр» від 04.11.2014 № 36?І «Об управлении и распоряжении собственностью луганской народной республики», постанов так званого «совета министров луганской народной республики» від 29.01.2015 № 02?04/22/15 «Об утверждении Положения о Министерстве топлива, энергетики и угольной промышленности луганской народной республики» та від 19.05.2015 № 02-04/142/15 «О вопросах деятельности государственных унитарных предприятий, государственных учреждений луганской народной республики», зареєстровано «государственное унитарное предприятие «ЛУГАНСКГАЗ», основним видом діяльності якого є «торговля газообразным топливом, подаваемым по распределительным сетям».

В структуру даного підприємства входить, утворене на захоплених виробничих потужностях Стаханівського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства (МРУЕГГ) АТ «Луганськгаз» за адресою: м. Стаханов, вул. Шалабали, буд. 2А, так зване «Стахановское межрайонное управление по эксплуатации газового хозяйства - филиал Государственного унитарного предприятия «ЛУГАНСКГАЗ»».

Таким чином, представники АТ «ЛУГАНСЬКГАЗ» (створеного на підставі законодавства України) втратили можливість безперешкодно розпоряджатись та управляти належним їм майном.

У подальшому, службовими особами країни-агресора - російської федерації 04.10.2022 прийнятий нікчемний, відповідно до Указу Президента України № 687/2-2022 від 04.10.2022, Федеральний конституційний закон № 6?ФКЗ «Про прийняття в російську федерацію луганської народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта - луганської народної республіки».

Окремою статтею 28 даного закону встановлено, що уряд російської федерації з метою забезпечення на території луганської народної республіки стабільного та безаварійного функціонування об`єктів життєзабезпечення та життєдіяльності, оборони та безпеки об`єктів, що мають особливе соціальне, культурне та історичне значення, має право визначати переліки майна, що відноситься до елементів систем газо-, водо-, тепло- та (або) енергопостачання та підлягає обліку в якості власності російської федерації, а також встановлювати порядок здійснення прав користування та розпорядження зазначеним майном.

Відповідно до статті 7 вказаного закону передбачено, що з дня прийняття в рф лнр і утворення в складі рф нового суб`єкта військовослужбовці, що проходять військову службу у військових формуваннях і органах лнр, продовжують проходити військову службу у відповідності до законодавства рф.

Згідно із ст. 13 цього ж закону державні та місцеві організації, які функціонували на території лнр на день прийняття в російську федерацію лнр і утворення у складі російської федерації нового суб`єкта, здійснюють свою діяльність із збереженням попередньої організаційно-правової форми.

Тобто вказаним законом держава-агресор декларує віднесення збройних формувань та державних органів «лнр» до органів, які здійснюють владні повноваження на території Луганської області, що дає можливість визначити незаконні «министерство внутренних дел луганской народной республики», як орган окупаційної адміністрації рф, а «министерство государственной безопасности луганской народной республики» як збройне формування держави-агресора.

Федеральним законом від 21.11.2022 № 451-ФЗ «Про внесення змін до Федерального закону «О введении в действие части первой Гражданского кодекса российской федерации» 05.12.2022 передбачено внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб відомостей про наявних на нових територіях російської федерації юридичних осіб на підставі відомостей відповідних реєстрів, які створені та велися відповідно до нормативних правових актів донецької народної республіки, луганської народної республіки, Запорізької області, Херсонської області.

Відповідно до вказаних вимог законодавства держави-агресора рф, Государственное унитарное предприятие «ЛУГАНСКГАЗ», в структуру якого входить «Стахановское межрайонное управление по эксплуатации газового хозяйства филиал Государственного унитарного предприятия «ЛУГАНСКГАЗ», 29.11.2022 зареєстровано так званою «Межрайонной инспекцией федеральной налоговой службы № 1 по луганской народной республике» в так званому «Едином государственном реестре юридических лиц» на підставі «Внесения в Единый государственный реестр юридических лиц сведений о юридическом лице, зарегистрированном до принятия в российскую федерацию, на основании сведений реестра юридических лиц, который велся до принятия в российскую федерацию» (мовою оригіналу).

Громадянин України ОСОБА_5 , усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу рф, умисно, з метою завдання шкоди Україні,вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) шляхом реалізації та підтримки дій та рішень держави-агресора, а також шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам окупаційної адміністрації держави-агресора та її збройним формуванням.

Так, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, у період з 29.11.2022 до 29.12.2022 (більш точний час встановити не виявилось можливим) в підтримку рішень та дій держави-агресора - російської федерації в частині переходу функціонування об`єктів газопостачання лнр до вимог визначених законодавством рф, викладених у Федеральному конституційному законі рф «Про прийняття в російську федерацію луганської народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта - луганської народної республіки» та Федеральному законі рф «О введении в действие части первой Гражданского кодекса российской федерации», в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно, зайняв посаду «начальника Стахановского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства филиала Государственного унитарного предприятия «ЛУГАНСКГАЗ» (м. Кадіївка, вул. Шалабали, буд. 2А), яку обіймає по теперішній час.

Перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_5 , підтримуючи та реалізуючи рішення держави-агресора, забезпечує та організовує роботу вищевказаного «міжрайонного управління» на підставі актів законодавства країни-агресора - рф, зокрема: Федерального закона «О газоснабжении в российской федерации», Федерального закона «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственньїх и муниципальных нужд», Правил поставки газа в российской федерации, утвержденных Постановлением правительства рф от 05.02.1998 № 162, Правил поставки газа в российской федерации, утвержденных Постановлением правительства рф от 01.11.2021 № 1901, Указа Президента рф от 23.11.1995 № 1173 «О мерах по осуществлению устойчивого функционирования объектов, обеспечивающих безопасность государства», Постановления Правительства рф от 29.05.2002 № 364 «Об обеспечении устойчивого газо- и энергоснабжения финансируемых за счет средств федерального бюджета организаций, обеспечивающих безопасность государства».

Для реалізації вказаної діяльності Государственным унитарным предприятием «ЛУГАНСКГАЗ» ОСОБА_5 видана довіреність № 390 від 29.12.2022.

Перебуваючи на посаді «начальника Стахановского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства филиала Государственного унитарного предприятия «ЛУГАНСКГАЗ», він, з метою допомоги державі-агресору, також добровільно забезпечує постачання матеріальних ресурсів, а саме природнього газу, органам окупаційної адміністрації держави-агресора та її збройним формуванням.

Так, ОСОБА_5 на підставі вказаної вище довіреності особисто уклав контракти поставки газу № 2023/ТП-Б-75-12 від 18.04.2023 та № 2023/ТП-Б-2-12 від 05.05.2023 щодо постачання газу органам окупаційної адміністрації та збройних формувань рф, зокрема територіальним підрозділам «Министерства внутренних дел луганской народной республики» і «Министерства государственной безопасности луганской народной республики».

В подальшому, в період з січня по квітень 2023 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території у АДРЕСА_2 , займаючи посаду «начальником Стахановского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства филиала Государственного унитарного предприятия «ЛУГАНСКГАЗ», маючи умисел на допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації шляхом передачі матеріальних ресурсів, безпосередньо реалізовуючи рішення держави-агресора та окупаційної адміністрації про забезпечення окупаційних органів природним газом (Федеральный закон «О газоснабжении в российской федерации», Федеральный закон «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственньїх и муниципальньїх нужд», Правила поставки газа в российской федерации, утвержденные Постановлением Правительства рф от 05.02.1998 № 162, Правила поставки газа в российской федерации, утвержденные Постановлением Правительства рф от 01.11.2021 № 1901, Указ Президента рф от 23 ноября 1995 г. № 1173 «О мерах по осуществлению устойчивого функционирования объектов, обеспечивающих безопасность государства», Постановление Правительства рф от 29.05.2002 № 364 «Об обеспечении устойчивого газо- и энергоснабжения финансируемых за счет средств федерального бюджета организаций, обеспечивающих безопасность государства») у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, здійснив передачу матеріальних ресурсів у вигляді природного газу органам окупаційної адміністрації держави-агресора, її збройним формуванням, а саме територіальним підрозділам так званих «Министерства внутренних дел луганской народной республики» та «Министерства государственной безопасности луганской народной республики», та ним особисто підписані відповідні акти прийому-передачі природнього газу від 18.04.2023, 30.04.2023 та 05.05.2023.

Зокрема, відповідно до контракту поставки газу № 2023/ТП-Б-75-12 від 18.04.2023 до так званого «Стахановского городского управления внутренних дел Министерства внутренних дел луганской народной республики» та контракту поставки газу № 2023/ТП-Б-2-12 від 05.05.2023 до так званого «Министерства государственной безопасности луганской народной республики» підписаних від імені ГУП «ЛУГАНСКГАЗ» в «лице начальника Стахановского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства филиала Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз» ОСОБА_5 , действующего на основании доверенности № 390 от 29.12.2022» (мовою оригіналу) ОСОБА_5 здійснено передачу матеріальних ресурсів у вигляді природного газу органам окупаційної адміністрації держави-агресора та її збройним формуванням, а саме так званому «Стахановскому городскому управлению внутренних дел Министерства внутренних дел луганской народной республики» по актам прийому-передачі від 18.04.2023: № СТХ00002426 (за січень 2023) - газ об`ємом 18,835 тис. м3, № СТХ00002427 (за лютий 2023) - газ об`ємом 17,514 тис. м3, № СТХ00002428 (за березень 2023) - газ об`ємом 14,517 тис. м3, від 30.04.2023 № СТХ00002873 (за квітень 2023) - газ об`ємом 2,106 тис. м3; так званому «Министерству государственной безопасности луганской народной республики» по актам прийому-передачі від 05.05.2023: № СТХ00002709 (за січень 2023) - газ об`ємом 1,968 тис. м3, № СТХ00002710 (за березень 2023) - газ об`ємом 1,144 тис. м3.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України - умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації, підтримки рішень та дій держави-агресора, добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів окупаційній адміністрації держави-агресора, її збройним формуванням.

Враховуючи викладене, 29.07.2023 в газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий кур`єр» та на офіційному Інтернет-сайті офісу Генерального прокурора України опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Також, в газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий кур`єр» та на офіційному Інтернет-сайті офісу Генерального Прокурора в порядку ст.ст. 133, 135 КПК України опубліковані повістки про виклики ОСОБА_5 до органу досудового розслідування на 02.08.2023, 03.08.2023 та 04.08.2023.

До слідчого відділу Управління у вказані дати ОСОБА_5 не з`явився, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки.

У ході допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також згідно з іншими матеріалами досудового розслідування, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 на сьогоднішній день перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме у м. Кадіївка (Стаханов).

08.08.2023 підозрюваного постановою слідчого оголошено в державний розшук, оскільки на теперішній час він знаходиться у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської обл., яке захоплено військовослужбовцями зс рф та знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено «Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)», затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, та переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді № 712/8229/23 від 10.08.2023 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, є зібрані у ході досудового розслідування речові докази і документи, відомості, що містяться в протоколах слідчих дій, проведених у кримінальному провадженні, зокрема в:

-протоколі огляду від 12.06.2023;

-протоколі огляду від 13.07.2023;

-протоколі огляду від 13.07.2023;

-протоколі огляду від 16.07.2023;

-показаннях свідка ОСОБА_7 від 13.07.2023;

-показаннях свідка ОСОБА_8 від 18.07.2023;

-відомостях з виписки з ЄДРЮО рф щодо ДУП «ЛУГАНСЬКГАЗ»;

-інших зібраних у кримінальному провадженні доказах і документах.

Проведення допиту свідків у судовому засіданні під час розгляду даного клопотання є недоцільним.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ч. 5 ст. 139, ст.ст. 2971, 2972 КПК України та ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VІІ, слідчий звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий клопотання повністю підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги.

Дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання СВ Управління СБ України в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000131 від 27.04.2022 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок здійснення повідомлень передбачений ст. 135 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

26 липня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшим слідчим в ОВС СВ УСБУ в Черкаській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

29.07.2023 в газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий кур`єр» та на офіційному Інтернет-сайті офісу Генерального прокурора України опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Також, в газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий кур`єр» та на офіційному Інтернет-сайті офісу Генерального Прокурора в порядку ст.ст. 133, 135 КПК України опубліковані повістки про виклики ОСОБА_5 до органу досудового розслідування на 02.08.2023, 03.08.2023 та 04.08.2023.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу.

08.08.2023 підозрюваного ОСОБА_5 постановою слідчого оголошено в державний розшук, оскільки на теперішній час він знаходиться у м. Кадіївка (Стаханов), Луганської області, яке захоплено військовослужбовцями зс рф та знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено «Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)», затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, та переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, як зазначено в клопотанні, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 умисно ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що є передумовою для здійснення в кримінальному провадженні № 00131, відносно нього спеціального досудового розслідування у відповідності до положень глави 24-1 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів передбачених ч.1 ст. 111-2 КК України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

У ході розгляду клопотання, прокурором доведено ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово викликався до слідчого, однак на даний час переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим оголошений в розшук.

Зважаючи на викладене, виходячи з фактичних даних, що містяться в матеріалах кримінального провадження, заслухавши доводи слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000131, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

Керуючись ст. ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення у кримінальному провадженні № 0000131 від 27.04.2023 спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1