Справа № 344/6766/17
Провадження № 11-кп/4808/419/23
Категорія ч. 4 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000538 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року, згідно з яким

ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє 09 липня 2014 року Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

Обвинувачений ОСОБА_7 просить вироку суду змінити в частині призначеного покарання та призначити менш суворе покарання.

Вважає вирок надто суворим з урахуванням того, що він вину визнав повністю та сприяв розкриттю справи.

Зазначає, що потерпілим частково відшкодував завдану шкоду.

Вказує, що має декілька хронічних хвороб які потребують постійного лікування, якого він не може отримати у Івано-Франківській УВП №12.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 вчинив: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно; незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно; закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно; таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальні правопорушення вчинені за наступних обставин.

Так, 08 лютого 2017 року приблизно о 14 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні лікувального закладу Івано-Франківської міської клінічної лікарні №1, яка розташована за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Матейки, 34, побачив в палаті №11 на 2 поверсі, мобільний телефон марки "NОКІА 6030" ІМЕІ: НОМЕР_1 , який знаходився на столику. В цей час у нього виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи неправомірний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на безпідставне збагачення, таємно викрав із приміщення палати №11 лікувального закладу мобільний телефон марки "NОКІА 6030".

В подальшому ОСОБА_12 вказаним мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_13 , відповідно до висновку експерта №4.3-93/17 від 19.04.2017 року на суму 288 грн.

Окрім цього, 07 березня 2017 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні піцерії, що розташована за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Новгородська, 55, побачив біля сусіднього столика сумку, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 3 600 гривень та мобільний телефон марки "MOTOROLA V3i", ІМЕІ: НОМЕР_2 , які належали ОСОБА_10 . В цей час у нього виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на безпідставне збагачення, таємно викрав сумку, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 3 600 гривень та мобільний телефон марки "MOTOROLA V3i", ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №4.3-166/17 від 16.06.2017 року становить 410 грн.

В подальшому ОСОБА_12 з викраденим майном покинув приміщення піцерії та розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 4 010 грн.

В подальшому, 03 серпня 2018 року близько 14 год. ОСОБА_7 , зайшов у приміщення магазину "Лаври" в м. Івано-Франківську по вул. Сніжна, 22, де на той момент знаходилась ОСОБА_11 . Під прилавком він побачив мобільний телефон марки "Samsung Galaxy S7", ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , золотистого кольору, який належав ОСОБА_11 , після чого у нього виник неправомірний умисел та таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно та повторно, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігав, оскільки ОСОБА_11 відволіклась, підійшов до прилавку, звідки таємно викрав мобільний телефон марки "Samsung Galaxy S7", ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , золотистого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта №4.3-476/18 від 21.09.2018 року становить 6 754 грн.

Після цього, ОСОБА_7 місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану вище суму.

Окрім цього, 20 серпня 2018 року близько 15 год. ОСОБА_7 зайшов до приміщення магазину "Бурлекс", що в м. Івано-Франківську по вул. Вовчинецька, 4А/1, де на виставкових стелажах побачив жіночу сумку світло рожевого кольору фірми "BALIVIYA BV", після чого в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_7 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та сусупільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_14 відволіклась, шляхом вільного доступу таємно викрав з виставкового стелажу жіночу сумку фірми "BALIVIYABV", світло рожевого кольору, вартістю 437,50 грн., після чого направився до виходу із приміщення магазину.

Однак, ОСОБА_7 , із причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки одразу після викрадення сумки був зупинений при виході із магазину потерпілою ОСОБА_14 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_14 попереджено спричинення майнової шкоди на суму 437,50 грн.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_7 14.02.2019 року близько 17 год. зайшов до приміщення Івано-Франківського перинатального центру, що знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. В.Чорновола, 51 в м. Івано-Франківську.

Перебуваючи у гінекологічному відділенні на п`ятому поверсі, ОСОБА_7 зайшов у приміщення палати №503, де на одному із ліжок помітив жіночу сумку матерчасту світло-коричневого кольору із вставками чорного кольору, яка належала ОСОБА_15 .

В подальшому у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та сусупільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, підійшов до вищезазначеного ліжка та взяв матерчасту жіночу сумку марки "CCS" світло-коричневого кольору із вставками чорного кольору, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/109/28-140ТВ/19 від 07.03.2019 року становить 350 грн., в якій знаходився жіночий гаманець чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта, становить 76,67 грн., із коштами в розмірі 3 900 грн., після чого із викраденим майном попрямував в сторону виходу із вказаного відділення.

В цей час, неправомірні дії ОСОБА_7 були помічені потерпілою ОСОБА_15 , яка звернулась до ОСОБА_7 із вимогою припинити свої протиправні дії та повернути викрадене майно. Не маючи на меті повертати незаконно здобуте майно та усвідомлюючи, що викрадення ним майна перестає бути таємним, продовжив свої протиправні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, а саме почав бігти до виходу із відділення.

Однак, ОСОБА_7 свої протиправні дії не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий медичними працівниками в операційному блоці вказаного вище відділення.

Також, 05 жовтня 2019 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Привокзальна Площа у м. Івано-Франківську, побачив автомобіль марки "Audi 100", 1992 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який перебуває у правомірному користуванні та володінні ОСОБА_16 . В цей час у ОСОБА_7 виник умисел та таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, діючи умисно та повторно, він підійшов до вказаного автомобіля та пересвідчившись, що ліві задні дверцята не замкнуті, відчинивши їх, присів на заднє сидіння. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки "Samsung", моделі "GТ - S 7710 Galaxy Хсover ІІ", ІМЕІ: НОМЕР_6 , вартістю 850 грн., що підтверджується висновком експерта №СЕ-19/109/28-740ТВ/19 від 30.10.2019 року, який знаходився на передній панелі передач транспортного засобу.

Після цього, ОСОБА_7 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

Окрім цього, 19 грудня 2021 року в період часу з 12 до 13 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в хірургічному відділенні КНП "ЦМКЛ" в м.Івано-Франківську по вул. Мазепи, 144, побачив на робочому столі мобільний телефон марки "Iphone 11", білого кольору. В цей час у ОСОБА_7 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, діючи умисно та повторно, підійшов до вказаного робочого стола та користуючись тим, що за його діями ніхто не стежить, викрав мобільний телефон марки "Iphone 11", білого кольору, який належав ОСОБА_17 , після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд,

Так, неправомірними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_17 завдано матеріальну шкоду на суму 16 383,00 грн.

16 квітня 2022 року близько 17 год. 10 хв. ОСОБА_7 , в період воєнного стану, який введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", перебуваючи у нефрологічному відділенні КНП "ІФОДКЛ ІФОР" в м. Івано-Франківську по вул. Є.Коновальця, 132, побачив в коридорі на стільці мобільний телефон марки "Samsung Galaxy" А01 Corе 1/16 GВ, червоного кольору, який був на зарядці. В цей час у ОСОБА_7 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та сусупільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_7 підійшов до стільця та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки "Samsung Galaxy" А01 Corе 1/16 GВ, ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ: НОМЕР_8 , червоного кольору, в якому знаходились сім-карти операторів мобільного зв`язку "Київстар" з № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 , який належав ОСОБА_18 вартість якого становить 1 960 грн.

Після цього, ОСОБА_7 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги. Від клопотання про заміну захисника - відмовився;

- захисник ОСОБА_9 підтримала доводи апеляційної скарги обвинуваченого;

- прокурор та потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги належить залишити без задоволення, а вирок суду - залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За результатами апеляційного розгляду доводи сторін не знайшли свого підтвердження.

Оскільки в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 оспорює вирок суду в частині призначеного покарання, суд апеляційної інстанції перевіряє судове рішення в цій частині.

Так, частинами 1 та 2 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

За приписами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив обставини, з`ясування яких має істотне значення для цього кримінального провадження, а висновки суду першої інстанції, викладені у судовому рішенні, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Перевіривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а також враховував практику Європейського суду з прав людини.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є є нетяжкими та тяжкими злочинами, особу винного, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, на обліку в лікаря психіатра не перебуває. Згідно бази доних ОНД, перебуває на диспансерному обліку в Івано-Франківському ОНД з приводу наркологічних захворювань з 04.03.2019 року, діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Стан відміни, неускладнений. Отримує амбулаторну наркологічну допомогу в КНП "Прикарпатський наркологічний центр ІФ ОР" (приймає замісний препарат таб.Метадон у добовій дозі 125 мг). Відповідно до висновків судово-психіатричного експерта №68/2019 від 21.03.2019 року, №300/2019 від 24.12.2019 року, №8/2022 від 13.01.2022 року, №97/2022 від 09.05.2022 року ОСОБА_7 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, виявляє ознаки РПП, внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, на даний час на замісному режимі препаратом метадон (контрольована залежність), що згідно МКХ-10 F 11,22. На період часу, що відноситься до інкримінованих йому злочинів, ОСОБА_7 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Крім цього, має тяжкі хронічні захворювання, а саме: хронічний гепатит С в стадії реплікації вірусу та В-20. Його батько є інвалідом І-Б групи.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що його батько помер.

Разом з тим на думку колегії суддів вказаний факт не є підставою для подальшого пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

До обставинами, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції відніс: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, часткове відшкодування завданих збитків шляхом повернення викраденого майна та шляхом часткового відшкодування, його стан здоров`я, молодий вік.

Обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.

Також суд правильно врахував зміст досудової доповіді, відповідно до якої орган пробації вважає, що у обвинуваченого ОСОБА_7 наявний високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, Івано-Франківський МРВ філії ДУ "Центр пробації" в Івано-Франківській області вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити підвищену небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

З огляду на ці обставини, суд першої інстанції дійшов правильного переконання, що не можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та вважав за доцільне застосувати вимоги ч. 1 ст. 69 КК України, визначивши йому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, а також в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України із врахуванням вимог ст. 68 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, у вигляді позбавлення волі, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі врахував ті обставини, на які посилається ОСОБА_7 в апеляційній інстанції.

Також, суд першої інстанції належно врахував пояснення потерпілих щодо призначення ОСОБА_7 покарання та відомості про шкоду яку завдано неправомірними діями обвинуваченого.

Суд першої інстанції, з урахуванням даних щодо особи ОСОБА_7 , обставин, які пом`якшують покарання, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, призначив покарання застосувати вимоги ч. 1 ст. 69 КК України, визначивши йому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, а також в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України із врахуванням вимог ст. 68 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На думку суду апеляційної інстанції призначене ОСОБА_7 покарання, з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню, є таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, необхідними та достатніми для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

На думку суду апеляційної інстанції, визначене судом першої інстанції остаточне покарання ОСОБА_7 у виді у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі є законним та справедливим, відповідає принципам індивідуалізації покарання та гуманізму, є балансом між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для скасування вироку в частині відшкодування моральної шкоди відсутні та спростовуються змістом документів які були досліджені в суді першої інстанції. Також вважає висновки суду першої інстанції щодо розміру цивільного позову обґрунтованими, законними та справедливими.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 не здобуто, а тому його необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5