Провадження №1-кп/447/254/23
Справа №447/2491/23
У Х В А Л А

щодо продовження строку запобіжного заходу

09.08.2023 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаїв Львівської області матеріали кримінального провадження №0000275, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2023, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове, Дніпропетровської області, рома, громадянина України, не освіченого, не працевлаштованого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє 19.10.2018 Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебувають матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

09.08.2023 прокурор подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання наведено наступне.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що в країні діє воєнний стан, який встановлений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 і затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, 19.06.2023 у період часу з 11:10 год. по 11:30 год. (більш точного час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи по АДРЕСА_3 , керуючись прямим умислом на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями не спостерігають особи, які могли б зашкодити його кримінально-протиправним діям, шляхом вільного доступу, проник через незачинені вхідні двері в будинок АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , де із тумбочки, яка розташована у спальній кімнаті, таємно викрав грошові кошти у розмірі 57 000,00 грн. та 200 доларів США (відповідно з службовим розпорядженням НБУ, курс 1 долара станом на 19.06.2023 становить 36,6 гривень), тобто 7 320 гривень, після чого покинув приміщення будинку разом із викраденими коштами, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 64 320,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 19.06.2023; протоколами допитів свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколом затримання особи на підставі ст. 208 КПК України від 19.06.2023; протоклом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами проведення слідчого експерименту за участі свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного, протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного, висновками експертів.

20.06.2023 у межах вказаного кримінального провадження слідчим суддею Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_13 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.08.2023 включно.

Прокурор ОСОБА_4 просить продовжити обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покликаючись, зокрема, на те, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на п`яти до восьми років. ОСОБА_3 ніде не працевлаштований, не навчається, суспільно-корисною діяльністю не займається, не має постійного місця проживання, на утриманні будь-яких осіб не має, у такого відсутні стійкі соціальні зв`язки. Крім того, будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за майнові злочини, востаннє вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 19.10.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став і продовжив вчиняти кримінальні правопорушення. 28.02.2023 обвинувачений був звільнений з місць позбавлення волі, а тому будучи раніше судимим та усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватися в подальшому від органів досудового розслідування та суду. Обвинувачений був затриманий працівниками ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області в порядку п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. Таким чином, у його поведінці вбачається схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а перебуваючи на волі такий може вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор вказав на те, що наявні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відтак, ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді від 20.06.2023 не зменшились та не перестали існувати.

Обвинувачений ОСОБА_3 щодо продовження застосування до нього вказаного запобіжного заходу не заперечив, просив визначити йому заставу.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив, просив визначити обвинуваченому заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження судом не допускається вирішення тих питань, які повинні вирішуватися під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суд, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурор у ході судового засідання довів наявність обґрунтованої підозри, а також те, що ризики, визнані доведеними ухвалою слідчого судді від 20.06.2023 не зменшилися та не перестали існувати.

Суд враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочини, які інкримінуються обвинуваченому не є виправданням у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, однак, згідно усталеної практики ЄСПЛ, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмеженим з огляду на суспільний інтерес. Враховуючи вищенаведене та дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, репутацію, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають у даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані стороною обвинувачення докази про причетність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень є вагомими, тяжкість покарання, що йому загрожує, доведеність наявності обґрунтованої підозри, а також те, що ризики, визнані доведеними ухвалою слідчого судді від 20.06.2023 не перестали існувати, існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій, а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»). Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні та зможуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, оцінюючи сукупність встановлених обставин, суд приходить висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення, а перебування обвинуваченого під вартою буде виправданим за вказаних умов, зможе запобігти ризикам, які суд вважає доведеними, та таким, що не порушуватиме принципу пропорційності й не буде свавільним.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення статті 182 КПК України, дані про особу обвинуваченого, а також обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, суд приходить висновку про можливість визначення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. 182, 183, 184, 315, 331 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 07.10.2023.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

У випадку внесення застави, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду.

У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1