Провадження № 1-кс/686/6091/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні малолітня дитина, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000398,

встановив:

17.07.2023 року старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, посилаючись на те, що строк перебування підозрюваного під вартою закінчується 23.07.2023 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим. При цьому, визначені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий також зазначив, що « слідчим управлінням Головного управління Національної в Хмельницькій області, за процесуального керівництва Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000398 від 20.09.2022, за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України.

Встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_6 , при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 02.02.2023, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, незаконно придбав, з метою подальшого незаконного збуту, подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, масою 58,0 г., що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 51,34 г., який незаконно зберігав, з метою подальшого незаконного збуту, у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 02.02.2023.

Після цього, 02.02.2023, близько 15 години 15 хвилин, ОСОБА_6 , з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи поблизу магазину за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с.Морозівка, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за грошову винагороду у сумі 1000 гривень, шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 51,34 г., який знаходився в полімерному пакеті, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме: незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, канабіс (Таблиця І Список № 1) віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконних придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 24 лютого 2023 року, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, незаконно, повторно придбав, з метою подальшого незаконного збуту, подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, масою 147,4 г., що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 123,74 г., який незаконно, повторно зберігав, з метою подальшого незаконного збуту, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до 24.02.2023.

Після цього, 24.02.2023, близько 14 години 45 хвилин, ОСОБА_6 , з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за грошову винагороду у сумі 1000 гривень, шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно, повторно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 123,74 г., який знаходився в полімерному пакеті, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме: незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, канабіс (Таблиця І Список № 1) віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 25.05.2023, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, незаконно, повторно придбав, з метою подальшого незаконного збуту, подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який незаконно, повторно зберігав з метою подальшого незаконного збуту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до 25.05.2023.

В подальшому, 25.05.2023, близько 10 години 35 хвилин, ОСОБА_6 , з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за грошову винагороду у сумі 500 гривень, шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно, повторно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який знаходився в двох паперових згортках, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме: незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, канабіс (Таблиця І Список № 1) віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконних придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу, вчинених повторно, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України

25.05.2023 о 14 год. 09 хв. ОСОБА_6 затримано, в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

26.05.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

26.05.2023 підозрюваному ОСОБА_6 , відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 23.07.2023, із можливістю внесення застави, що становить 134200 грн.

17.07.2023 керівником Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 строк досудового розслідування продовжено до 3 місяців.

Строк тримання під вартою підозрюваного у даному провадженні закінчується 23 липня 2023 року, проте завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, зокрема, необхідно виконати наступне: змінити гриф секретності з постанов про проведення контролів за вчиненням злочинів; змінити гриф секретності з клопотань про проведення негласних слідчих (розшукових) дій; змінити гриф секретності з доручень про проведення негласних слідчих (розшукових) дій; скласти стенограми за результатами проведення НСРД; провести тимчасові доступи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю з банків, які знаходяться у різних регіонах України; провести аналізи вилученої інформації з банків; долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів; з врахуванням отриманої в ході досудового розслідування інформації та висновків експертиз, вирішити питання про повідомлення про підозру іншим співучасникам кримінальних правопорушень; допитати як підозрюваного ОСОБА_6 після здобуття додаткових доказів у кримінальному провадженні; допитати як підозрюваного ОСОБА_8 після здобуття додаткових доказів у кримінальному провадженні; виділити в окремі провадження інших співучасників кримінальних правопорушень; повідомити про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , повідомити про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_8 , допитати в якості свідків осіб, яким можуть бути відомості про вчинення фігурантами кримінального провадження вказаних злочинів.

Зважаючи на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшились, оскільки не відбулось жодних суттєвих змін у колі спілкування підозрюваного, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень не зменшилась, а свідки не змінили адрес своїх проживань та контактних номерів телефонів, слідчий у клопотанні просить продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили з приводу задоволення клопотання слідчого, просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст.183 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000398 від 20.09.2022 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

25.05.2023 р. ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст.208 КПК України, фактичний час затримання - 14 год. 09 хв. 25.05.2023 р.

26.05.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Твердження сторони захисту щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на первинній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (протоколи, за результатами проведення оперативно-технічних заходів, від 07.02.2023 р. та від 28.02.2023 р.; протоколи огляду грошових коштів від 02.02.2023 р., від 24.02.2023 р. та від 25.05.2023 р.; протоколи огляду покупця від 02.02.2023 р., від 24.02.2023 р. та від 25.05.2023 р.; протоколи вилучення придбаного товару від 02.02.2023 р., від 24.02.2023 р. та від 25.05.2023 р.; протоколи про результати контролю за вчинення злочину від 03.02.2023 р., від 25.02.2023 р.; висновки експертів № СЕ -19/123-23/1786-НЗПРАП від 20.02.2023 р., № СЕ -19/123-23/2747-НЗПРАП від 15.03.2023 р., № СЕ -19/123-23/5503-НЗПРАП від 26.05.2023 р.; протоколи огляду від 08.03.2023 р., від 28.03.2023 р.; протокол затримання ОСОБА_6 від 25.05.2023 р.; протоколи обшуку від 25.05.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено.

При цьому слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

Тобто, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.05.2023 р. відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 23.07.2023 року включно.

Постановою керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 17.07.2023 р. було продовжено до трьох місяців строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000398.

На даний час продовжують існувати визначені ст.177 КПК України та наведенні в клопотанні слідчого ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Так, з досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду й надалі існує, оскільки опинившись на волі, підозрюваний може потенційно переховуватись від органів досудового розслідування, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, на даний час свідки у цьому провадженні судом не допитані, а тому продовжує існувати ризик незаконно впливу на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни наданих свідчень або відмови від надання показань в подальшому. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч.1, 2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від свідків.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_6 , на сьогоднішній день, є раніше не судимою особою, вважаю недоведеним існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, про який зазначає слідчий у своєму клопотанні, крім того, відсутність вказаного ризику було констатовано ухвалою слідчого судді від 26.05.2023 р., якою було застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Тобто ризики, які враховувались під час застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились, а й продовжують існувати, що й доведено в судовому засіданні стороною обвинувачення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, яка негативно характеризується за місцем служби, має постійне місце проживання, родину, на утриманні малолітню дитину, є учасником бойових дій.

Проте, вказані обставини не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків та не є такими, що давали б можливість слідчому судді застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими для вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів.

Стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти відповідним ризикам, та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, впливу на свідків. Відсутні й відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України. Більш того, стороною захисту не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при застосуванні запобіжного заходу, які нові обставини виникли після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Таким чином, зважаючи на те, що заявлені ризики, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ризики переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжують існувати та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, враховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід, на даний час, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Інший, більш м`який запобіжний захід, в тому числі й особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт, навіть із покладенням додаткового обов`язку у вигляді носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків, зокрема, й за допомогою засобів телефонного зв`язку.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Саме застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, забезпечує виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. А тому, надані стороною захисту пояснення у судовому засіданні про відсутність у ОСОБА_6 намірів перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки саме для запобігання вказаним ризикам і був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, у зв`язку із цим, слід вважати дієвим заходом. Слідчим суддею також відхиляється аргумент сторони захисту відносно того, що на даний час відсутній ризик впливу на свідків, оскільки свідком є оперативний закупник, який судом не буде допитуватись, при цьому слідчий суддя враховує, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від свідків, до того ж на даний час досудове розслідування не закінчено та не всі свідки на сьогоднішній день є допитаними, крім того, твердження про те, що особа, яка виступала в якості оперативного закупника, не буде допитуватись в якості свідка в суді, на даний час є передчасним.

Щодо посилання захисника на те, що кримінальне провадження триває ще з вересня 2022 року, а отже у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, то слід звернути увагу на те, що ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів лише 26.05.2023 р., і на сьогодні стороною обвинувачення доведено необхідність проведення тих слідчих та процесуальних дій, які раніше гласно проводити було недоцільно, з огляду на обрану тактику досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Описка, допущена керівником Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону у резолютивній частині постанови від 17.07.2023 р. щодо того, що кримінальне провадження №0000398 було зареєстроване 20.09.2023 р., не може бути підставою для відмови у задоволенні поданого слідчим клопотання, до того ж, матеріали кримінального провадження та зміст цієї постанови свідчать, що вказане кримінальне провадження було зареєстроване саме 20.09.2022 р. і досудове розслідування у ньому було продовжено саме до трьох місяців, а не до 17.08.2023 р., про що стверджує захисник. Окрім того, стороною обвинувачення доведено, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено правомірно, в зв`язку з тим, що додатковий строк був необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, зокрема, й отримання висновків експертів, і проведення слідчих та процесуальних дій, які не могли бути завершені раніше з об`єктивних причин.

Підстав для зменшення розміру застави, як альтернативи обраному запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено. При цьому слідчим суддею враховуються обставини, передбаченні ст. 178 КПК України, зокрема, майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , відсутність у нього на даний час офіційного працевлаштування, в зв`язку з перебуванням під вартою, репутація ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я. До того ж, вказані обставини вже були враховані слідчим суддею під час застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 26.05.2023 р., крім того, стороною захисту не доведено, що змінилися обставини, які були взяті до уваги при визначенні розміру застави в ході продовження строку тримання підозрюваного під вартою. До того ж, стороною захисту не надано будь-яких доказів того, що матеріальна спроможність родичів ОСОБА_6 не дозволяє внести заставу у тому розмірі, який був визначений слідчим суддею. Тому, слідчим суддею відхиляються, як неспроможні, наведені аргументи сторони захисту про те, що попередньо визначений розмір застави в сумі 134200 грн., яка визначена не в максимальному розмірі, з передбаченого ч.5 ст.182 КПК України, є таким, що завідомо непомірний для ОСОБА_6 , крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. На даний час, належні правові підстави для зменшення розміру застави, визначеної як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою, у слідчого судді відсутні.

Враховуючи викладене, строк тримання під вартою ОСОБА_6 слід продовжити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме по 26.08.2023 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити по 26 серпня 2023 року включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.05.2023 року в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 грн., покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, та продовжити по 26.08.2023 року включно термін дії покладених цією ж ухвалою на ОСОБА_6 обов`язків:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання відповідному органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, (в разі їх наявності).

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє по 26 серпня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя