490/6048/22 05.05.2023
н/п 1-кс/490/3514/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6048/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000470 від 10.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кінці квітня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись в місті Херсон Херсонської області, достовірно знаючи про окупацію території Херсонської області, діючи умисно, на шкоду суверенітетові та територіальної цілісності України, прийняв пропозицію ОСОБА_7 та зайняв посаду механіка транспортного відділу так званого «Державного унітарного підприємства «Херсонський річковий порт», розташованого за адресою: м Херсон, Одеська площа, 6,

Перебуваючи на посаді механіка транспортного відділу так званого «Державного унітарного підприємства «Херсонський річковий порт», ОСОБА_6 в період часу з кінця квітня 2022 року по 11.11.2022, знаходячись за адресою: м. Херсон, Одеська площа, 6 та Карантинний острів, 1, діючи за попередньою змовою та вказівками директора ОСОБА_7 , з метою завдання шкоди Україні, вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора рф шляхом підтримки дій та рішень держави-агресора рф та окупаційної адміністрації, а саме:

- у кінці квітня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, з метою забезпечення діяльності так званого «Державного унітарного підприємства «Херсонський річковий порт» ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_7 вказівку здійснити незаконне вилучення у працівників АСК «Укррічфлот» транспортних засобів, що належать АСК «Укррічфлот». В подальшому ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 висловив погрози щодо застосування насильства відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вони сприймали як реальну загрозу їх життю і здоров`ю, змусив ОСОБА_8 перемістити 19.06.2022 автомобіль марки «SKODA OCTAVIA» номерний знак НОМЕР_1 та 16.07.2022 ОСОБА_9 - автомобіль «SKODA OCTAVIA A7» номерний знак НОМЕР_2 на територію так званого «Державного унітарного підприємства «Херсонський річковий порт» у м. Херсон, Одеська площа, 6, яке ОСОБА_7 очолив;

- з метою надання допомоги інженерним військам держави-агресора російської федерації в облаштуванні понтонної переправи через р. Дніпро в районі смт Антонівка міста Херсон, 12.08.2022 ОСОБА_6 за службовою запискою та погодженням директора так званого «Державного унітарного підприємства «Херсонський річковий порт» ОСОБА_7 організував завантаження та транспортування 200 літрів дизельного палива з території так званого «Державного унітарного підприємства «Херсонський річковий порт»;

- з метою надання допомоги збройним силам держави-агресора російської федерації в облаштуванні понтонної переправи через р. Дніпро в районі смт Антонівка міста Херсон, 19.08.2022 ОСОБА_6 за службовою запискою та погодженням директора так званого «Державного унітарного підприємства «Херсонський річковий порт» ОСОБА_7 організував завантаження та транспортування 70 літрів дизельного палива з території так званого «Державного унітарного підприємства «Херсонський річковий порт».

Крім того, ОСОБА_6 , діючи в підтримку рішення так званої «військово-цивільної адміністрації Херсонської області», а саме розпорядження так званого «виконуючого обов`язки губернатора Херсонської області» № 105-р від 28.10.2022 «Про деякі заходи при евакуації з прибережної частини Херсонської області» про обов`язковий вивіз (евакуацію) підприємств, установ та організацій та товарно-матеріальних цінностей, на початку листопада 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з метою забезпечення подальшої незаконної діяльності так званого Державного унітарного підприємства «Херсонський річковий порт», організував незаконне переміщення з території АСК «Укррічфлот» розташованого за адресою м. Херсон, Одеська площа, 6 та Карантинний острів, 1, на тимчасово окуповану частину лівобережжя Херсонської області, більш точне місце не встановлено досудовим розслідуванням, суден АСК «Укррічфлот», а саме: буксиру-штовхача «Кодак» регістровий номер SRU040221, балансовою вартістю 11074457,72 гривень, рейдово-буксирного теплоходу «Затон», регістровий номер SRU020508, балансовою вартістю 1192047,83 гривень, буксиру «Рица» регістровий номер SRU020504, балансовою вартістю 1648780,12 гривень, а також транспортних засобів - автомобіля SKODA OCTAVIA номерний знак НОМЕР_1 , середня ринкова ціна продажу якого згідно висновку експерта СЕ-19/122-23/270-АВ складає 220874,50 гривень та SKODA OCTAVIA A7 номерний знак НОМЕР_2 , середня ринкова ціна продажу якого згідно висновку експерта СЕ-19/122-23/268-АВ складає 456376,44 гривень, трактора колісного «Т-150» номерний знак НОМЕР_3 , балансовою вартістю 26097,87 гривень, трактора колісного «К702-М», номерний знак НОМЕР_4 , балансовою вартістю 77000,00 гривень, автомобіля «ЗІЛ 133ГЯ Автокран 10-20-Т-С» номерний знак НОМЕР_5 , балансовою вартістю 93500 гривень.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, тобто умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави - агресора, вчинені громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається окупованими рф територіями України, звідки має можливість безперешкодно потрапити до території країни-агресора російської федерації, у тому числі з метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою їх схилити до надання неправдивих показів, оскільки ОСОБА_6 до окупації рф м. Херсона перебував на посаді механіка (суднопідйому) м. Херсон відділу інжинірингу судноремонту Дирекції з інжинірингу АСК «Укррічфлот», а тому через «третіх» осіб маючи місці соціальні провладні зв`язки серед працівників річпорту може вплинути на їх свідчення, які підлягають допиту у суді під час розгляду справи судом по суті, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, просив про його задоволення.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, пославшись на його невмотивованість.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

11.04.2023 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, про що у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» розміщено відповідне повідомлення в порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні.

Підозрюваний ОСОБА_6 , будучи викликаним до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 17,18,19 квітня 2023 року р. до слідчого СУ ГУНП в Херсонській області не з`явився, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_6 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також у зв`язку з не встановленням його точного місця перебування, постановою слідчого від 20.04.2023 р. ОСОБА_6 оголошено у розшук, проведення якого доручено співробітникам УСР в Херсонській області ДСР НП України.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час перебуває на тимчасово окупованій території України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 10.12.2022 р. за № 0000470 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, триває.

Згідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний зобов`язаний в тому числі прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

За правилами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених п.п.6,7ст. 176 КПК України.

Ст. 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

В ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У судовому засіданні встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто вручено не було, оскільки останній перебуває на даний час на непідконтрольній території України.

На виклики слідчого підозрюваний не з`явився, не повідомляючи про причини неявки, що свідчить про його ухилення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, підтверджується даними: протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 16.02.2023 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 04.01.2023 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 04.01.2023 р.;протоколу допиту свідка директора ОСОБА_14 від 10.01.2023 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 23.02.2023 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 23.02.2023 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 23.02.2023 року; документів, витребуваними в порядку ст. 93 КПК України у свідка ОСОБА_16 23.12.2022 зокрема: службової записки від 12.08.2022 від імені ОСОБА_17 на ім`я ОСОБА_7 про надання дозволу на відвантаження 200 літрів дизельного палива для надання допомоги інженерним військам армії рф в налагодженні понтонної переправи через р. Дніпро в районі смт. Антонівка та за діяння водія Ізотова для доставки палива на місце робіт; службової записки від 19.08.2022 від імені ОСОБА_17 на ім`я ОСОБА_7 про надання дозволу на відвантаження 70 літрів дизельного палива для надання допомоги армії рф в організації понтонної переправи в районі Антонівського моста для заправки екскаватора; протоколами огляду речей та комп`ютерних даних від 14.01.2023 р. та 04.04.2023 р.; висновку експерта №СЕ-19/122-23/270-АВ від 03.03.2023 р.;протоколу обшуку від 11.04.2023 за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, нормами чинного КПК України не визначене поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночним поняттями.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 111-2 КК України.

Матеріали кримінального провадження також містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 , який маючи зареєстроване місце проживання, виїхав на тимчасово окуповану територію військами російської федерації Херсонської області, будучи незаконно призначеним на посаду механіка транспортного відділу так званого «Державного унітарного підприємства «Херсонський річковий порт», надавав допомогу збройним силам держави-агресора російської федерації в облаштуванні понтонної переправи через р. Дніпро в районі смт Антонівка міста Херсон, а також організував незаконне переміщення з території АСК «Укррічфлот» на тимчасово окуповану частину лівобережжя Херсонської області суден АСК «Укррічфлот», обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, маючи місці соціальні провладні зв`язки серед працівників річпорту може незаконно впливати на свідків.

Підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся за викликами до слідчого.

Вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, які на даний час судом не допитані.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який хоча і є не судимим, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні найбільш суспільно небезпечного злочину, характеру та способу ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до положень ст.ст. 183,193,194 КПК України, згідно з якими при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається та у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу вирішуватиметься остаточно вже після його затримання та доставки до суду, тому строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч.1 ст. 197 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 , відносно якого необхідно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу, розмір застави слідчим суддею не визначається.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , відсутні.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу та розміру застави.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1