ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2108/23 Справа № 229/669/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 19 квітня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В СТ А Н О В И Л А:

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 19 квітня 2023 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 406, п. 12 ч.2 ст. 115 КК України.

Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив про вагомість ризиків втечі, знищення речових доказів, впливу на свідків та вчинення іншого злочину, які на теперішній час не зменшились. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не здатні забезпечити досягнення мети визначеної ст. 177 КПК України.

На вказане рішення захисник подав апеляційну скаргу, в яких просить ухвалу суду скасувати та звільнити ОСОБА_8 з під варти. Вважає, що ризики зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджені прокурором жодним доказом. Зазначає, що суд при розгляді клопотання не вірно вказав позицію обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які нібито не заперечували проти продовження строку тримання під вартою, що не відповідає дійсності. Обвинувачений ОСОБА_9 просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш альтернативний запобіжний захід, тому що він бажає захищати Батьківщину.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів провадження, запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти відносно ОСОБА_8 продовжено під час судового провадження в суді першої інстанції.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, при продовженні ОСОБА_8 обраного запобіжного заходу суд належним чином оцінив вагомість існуючих ризиків, які на даний час не зменшились, особу винного, його стан здоров`я, репутацію та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи апелянта про зворотнє є безпідставними, оскаржувана ухвала містить вичерпну відповідь на кожний з них.

Фактично подана апеляційна скарга викликана самим лише недосягненням бажаного результату у виді звільнення з під варти, що в жодному випадку не може бути підставою для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу.

При цьому, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжких злочинів проти встановленого порядку несення військової служби та проти здоров`я та життя особи.

Тяжкість, характер та обставини кримінального правопорушення свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Слід зауважити, що відсутність, на даний час, фактів втечі обвинуваченого чи впливу на свідків, жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому. Фактично, його належна процесуальна поведінка та відсутність спроб передбачених у ст. 177 КПК України зумовлені не його високими моральними якостями, а дієвістю обраного запобіжного заходу.

Також, слід зазначити, що суд першої інстанції при написанні ухвали діяв на підставі чинного КПК України, виклав всі обставини справи та пояснення сторін по справі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення під час військового стану. Вказане правопорушення було направлено на підрив боєздатності ЗСУ під час військової агресії, тому підстав для обрання іншого запобіжного заходу не вбачається.

Враховуючи викладене, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 19 квітня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді