Провадження № 1-кс/947/6623/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання детектива відділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000006 від 16.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст.212 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, відділом детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000006 від 16.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст.212 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Підставою для реєстрації кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань стали:

-аналітична довідка №6/24.13-03-18 від 15.12.2022 стосовно ухилення від плати податків, зборів (обов`язкових платежів» службовими особами ВКП «Таурус» ТОВ (), складена відділом аналізу інформації та управління риз ризиками Територіального управління БЕБ в Одеській області;

-аналітичний продукт №19/0/23.13-03-26-23 від 24.04.2023 стосовно ухилення від плати податків, зборів (обов`язкових платежів» службовими особами ТОВ «Спецмонтаж БАО» (), складена відділом аналізу інформації та управління риз ризиками Територіального управління БЕБ в Одеській області;

-рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 23.05.2023 у зв`язку із самостійним виявленням в ході досудового розслідування кримінального провадження у діях службових осіб ТОВ «Одесакомунекологія» () складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, що підтверджується аналітичним продуктом №24/0/23.13-03-26-23 від 18.05.2023;

-рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 23.05.2023 у зв`язку із самостійним виявленням в ході досудового розслідування кримінального провадження у діях службових осіб ТОВ «Пересувна Механізована Колона №241» () складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, що підтверджується аналітичним продуктом №25/0/23.13-03-26-23 від 18.05.2023;

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в період з 01.05.2018 по 31.10.2022 року ВКП «Таурус» ТОВ () був виконавцем будівельно-монтажних робіт за кошти ряду комунальних підприємств Одеської ради на загальну суму 534 951 565,16 грн в т.ч. ПДВ 89 158 594, 19 грн. Проведеним аналітичним дослідженням встановлено, що частина отриманих ВКП «Таурус» ТОВ коштів за будівельно-монтажні роботи у розмірі 494 645 587,88 грн в т.ч. ПДВ 82 440 931,31 грн не відображена у податковій звітності підприємства, що в свою чергу могло призвести до несплати підприємством податку на додану вартість на загальну суму 82 440 931,31 грн.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до аналітичного продукту №19/0/23.13-03-23 від 24.04.2023 Відділу аналізу інформації та управління ризиками ТУ БЕБ в Одеській області, встановлено, що в період з 2020 по 2023 роки ТОВ «Спецмонтаж БАО» () був виконавцем робіт з капітального та поточного ремонту за кошти ряду комунальних підприємств комунальних та бюджетних підприємств. Проведеним аналітичним дослідженням встановлено, що частина отриманих ТОВ «Спецмонтаж БАО» коштів за виконання робіт з капітального та поточного ремонту не відображена у податковій звітності підприємства, що в свою чергу призвело до несплати підприємством податку на додану вартість на суму 30 687 749,28 грн.

Також встановлено, що відповідно до аналітичного продукту №24/0/23.13-03-26-23 від 18.05.2023 Відділу аналізу інформації та управління ризиками Територіального управління БЕБ в Одеській області, встановлено, що в період з січня 2018 року по березень 2023 року службовими особами ТОВ «Одесакомунекологія» () в порушення п.187.1 ст.187, п.201.1. 201.7 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI не відображено в частині податкові зобов`язання з податку на додану по фінансово-господарським операціям з ВКП «Таурус» ТОВ (), що призвело до несплати підприємством податку на додану вартість на загальну суму 50 071 314,28 грн, що є коштами в особливо великих розмірах.

Крім цього встановлено, відповідно до аналітичного продукту №25/0/23.13-03-26-23 від 18.05.2023 Відділу аналізу інформації та управління ризиками Територіального управління БЕБ в Одеській області, встановлено, що в період з січня 2018 року по березень 2023 року службовими особами ТОВ «Пересувна Механізована Колона №241» () в порушення п.187.1 ст.187, п.201.1 201.7 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI не відображено в частині податкові зобов`язання з податку на додану по фінансово-господарським операціям з ВКП «Таурус» ТОВ (), що призвело до несплати підприємством податку на додану вартість на загальну суму 5 216 845 грн, що є коштами у значних розмірах.

Органом досудового розслідування дії службових осіб ВКП «Таурус» ТОВ () попередньо кваліфіковані за ч. 3 ст. 212 КК України, дії службових осіб ТОВ «Спецмонтаж БАО» () попередньо кваліфіковані за ч. 3 ст. 212 КК України, дії службових осіб ТОВ «Одесакомунекологія» () попередньо кваліфіковані за ч. 3 ст. 212 КК України, дії службових осіб ТОВ «Пересувна Механізована Колона №241» () попередньо кваліфіковані за ч. 1 ст. 212 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів значних та особливо великих розмірах.

Попередня правова кваліфікація злочинів є умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових) платежів в особливо великих розмірах, передбачена ч.3 ст.212 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

В ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження проведено ряд заходів забезпечення кримінального провадження та слідчих (розшукових) дій за результатами яких виявлено і вилучено податкову, фінансову звітність ВКП «Таурус» ТОВ (), рух коштів вказаного підприємства в банківських установах АБ «Укргазбанк», АТ «РВС Банк», АТ «Альфа-Банк», АТ «ПУМБ», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Укрексімбанк», АБ «Пiвденний», ПАТ «МТБ Банк», АТ «ОТП Банк», АТ «Ощадбанк».

Проведеним оглядом трансакцій по банківським рахункам ВКП «Таурус» ТОВ () встановлено, що підприємством у інкримінований період здійснено видатків по рахункам на загальну суму 694 389 276,72 грн з яких у податковій звітності підприємства відображена незначна їх частина, зокрема встановлено:

-ВКП «Таурус» ТОВ () здійснено трансакцій на адресу ТОВ «Одесакомунекологія» (), ТОВ «Дизайн Інтер`єр» (), ТОВ «Пересувна Механізована Колона №241» (), ТОВ «Спецмонтаж БАО» (), ТОВ «Інж-Строй» (), ТОВ «Будтехналагодження» (), ТОВ «Веста Білдінг» (), ТОВ «Техбілдінг» (), ТОВ «Амод» (), ТОВ «Будлост Компані» (), ТОВ «Термолітбуд» (), ТОВ «Артстрой Декор» (), ТОВ «Сіопор» (), ТОВ «Сфера Фасад» (), ТОВ «Енергосістемс» (), ТОВ «Вива» (), направлених на оплату товарів, робіт та послуг на загальну суму 580 405 823,36 грн без повного відображення вказаних операцій у податковій звітності;

-ВКП «Таурус» ТОВ () здійснено трансакцій, направлених на оплату придбання нерухомого майна на загальну суму 88 035 552 грн, у фізичних осіб ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 );

-ВКП «Таурус» ТОВ () знято з банківських рахунків грошових коштів на загальну суму 23 909 430,16 грн, у вигляді відряджень та заробітної плати;

-ВКП «Таурус» ТОВ () надано поворотну безвідсоткову фінансову допомогу на загальну суму 2 038 471,20 грн фізичним особам ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_6 ).

Крім цього відповідно до інформації, отриманої від УСБУ в Одеській області також можуть бути причетні ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_7 ), яка виступає юристом ряду підприємств, колишній директор підприємства ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_8 ) та нинішній директор ВКП «Таурус» ТОВ () ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_9 ).

Враховуючи вище викладене, в рамках кримінального провадження отримано інформацію щодо ряду юридичних та фізичних осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення ВКП «Таурус» ТОВ (), зокрема: ТОВ «Одесакомунекологія» (), ТОВ «Дизайн Інтер`єр» (), ТОВ «Пересувна Механізована Колона №241» (), ТОВ «Спецмонтаж БАО» (), ТОВ «Інж-Строй» (), ТОВ «Будтехналагодження» (), ТОВ «Веста Білдінг» (), ТОВ «Техбілдінг» (), ТОВ «Амод» (), ТОВ «Будлост Компані» (), ТОВ «Термолітбуд» (), ТОВ «Артстрой Декор» (), ТОВ «Сіопор» (), ТОВ «Сфера Фасад» (), ТОВ «Енергосістемс» (), ТОВ «Вива» (), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_8 ), ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_9 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_6 ), які можуть бути причетні до протиправної діяльності ВКП «Таурус» ТОВ ().

Так, в ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено ряд обшуків у осіб, задіяних у злочинній схемі.

Зокрема, 11.05.2023 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за адресою: АДРЕСА_1 виявлено і вилучено первинні документи з реквізитами ВКП «Таурус» ТОВ, ТОВ «ФК «Девіант», ТОВ «Веста Білдінг», ТОВ «Одесакомунекологія», ТОВ «Амод», ТОВ «Дизайн Інтерєр», ТОВ «Інж-Строй», ТОВ «Будівельно-Інжинірингова Компанія «Прима-Торг», ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , чорнові записи, комп`ютер на якому збережені електронні ключі для подачі електронної звітності від ряду юридичних осіб та ін.

Матеріалами кримінального провадження та доказами здобутими під час досудового розслідування кримінального провадження підтверджується безпосередня участь ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з ухиленням від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) із чітким розмежуванням обов`язків, покладених на вказану особу організатором схеми.

Станом на теперішній час ОСОБА_9 , розуміючи на внутрішньому переконанні наслідки своїх дій або за вказівкою організатора злочинної схеми, умисно уникає проведення слідчих (розшукових) дій у вигляді допиту та переховується від органу досудового розслідування.

Діями осіб, причетних до вчинення злочинів, пов`язаними з ухиленням від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) станом на теперішній час нанесено збитки державному бюджету України на загальну суму 168 416 839,87 грн.

В ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що згідно листа РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області №31/15-2873 від 10.05.2023 ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_5 ) з 02.10.2020 на праві приватної власності належить автомобіль марки Hyundai модель Sonata державний реєстраційний номер НОМЕР_10 , який фактично придбаний ОСОБА_9 в період вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, існують підстави вважати, що майно, яке знаходься у власності громадянки ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_5 ) одержано внаслідок вчинення кримінальних правопорушень за ч.1,ч.3ст.212 КК України та використовуватиметься для вчинення інших кримінальних правопорушень.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Детектив звертається з клопотанням про арешт майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також забезпечення кримінального провадження, забезпечення можливої конфіскації майна.

Детектив в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутності.

Власник майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України до судового засідання не викликався. Відповідно до вказаної правової норми клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею, враховуючи наявні реальні ризики незаконного приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження об`єктів нерухомого майна, з метою забезпечення арешту майна, було прийнято рішення про розгляд клопотання про арешт майна без участі власника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими детектив обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до інформації з РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області №31/15-2873 від 10.05.2023 ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_5 ) з 02.10.2020 на праві приватної власності належить автомобіль марки Hyundai модель Sonata державний реєстраційний номер НОМЕР_10 .

Слідчий суддя приходить до переконання, що є достатні підстави вважати, що вказане майно могло бути отримано внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею на даний час встановлено, що транспортний засіб на яке накладається арешт відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності заявника та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

При цьому з метою недопущення несприятливих обставин для власника, пов`язаних із обмеженням права користування, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обмеження права його власності в даному випадку шляхом заборони відчуження та розпорядження майном, що є пропорційними завданням та меті кримінального провадження.

Щодо задоволення клопотання детективу в іншій частині слід відмовити, так як заборона вказаних дій вже входить до обмеження розпорядження та відчуженння транспортним засобом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання детектива відділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000006 від 16.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст.212 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки Hyundai модель Sonata державний реєстраційний номер НОМЕР_10 , який на праві приватної власності належить

ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_5 )

шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

У іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на детектива відділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 .

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1