Справа № 595/743/23
Провадження № 1-кп/595/84/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Бучач кримінальне провадження №0000031 від 11 лютого 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 25 січня 2023 року під час дії на території України правового режиму воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, продовженого з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовженого з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, продовженого з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, продовженого з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, продовженого з 05 години 30 хвилин 18.11.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, у ОСОБА_3 , під час перебування біля території домогосподарства ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , виник злочинний намір, спрямований на вчинення крадіжки мобільного телефону марки «Apple iPhone 11 Pro Max, 256 Gb, Dual SIM», який знаходився у салоні легкового автомобіля марки «Volkswagen Caddy», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , і знаходився біля території вищевказаного господарства.

Реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно, бажаючи заволодіти неналежним йому мобільним телефоном, та в подальшому використовувати його для власних потреб, тобто, переслідуючи корисливі мотиви і мету, ОСОБА_3 підійшов до легкового автомобіля марки «Volkswagen Caddy», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відчинивши водійську дверку, незаконно проник всередину салону даного автомобіля та взяв із кишеньки водійської дверки мобільний телефон марки «Apple iPhone 11 Pro Max, 256 Gb, Dual SIM», загальною вартістю 15 115 грн 93 коп. Взявши вищевказаний мобільний телефон, ОСОБА_3 вийшов із салону даного автомобіля та, зачинивши водійську дверку, разом із викраденим мобільним телефоном пішов у сторону свого дому, отримавши при цьому можливість володіти, користуватись та розпоряджатися викраденим ним мобільним телефоном марки «Apple iPhone 11 Pro Max, 256 Gb, Dual SIM».

Даною крадіжкою ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 15 115 грн 93 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме, в таємному викраденні чужого майна, тобто крадіжці, поєднаній з проникненням у сховище та вчиненій в умовах воєнного стану.

09 травня 2023 року, згідно вимог ст.472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_8 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000031, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_6 , згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин, яке повинен понести ОСОБА_3 .

Угодою передбачено наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що надала згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та вважає, що таку слід затвердити.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання узгодженого сторонами угоди враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, особу винного, визнання ним вини, наявність на його утриманні п`ятьох малолітніх дітей, позитивну характеристику з місця проживання, відсутність обставин, що б обтяжували покарання, а тому за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає, за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.4 ст.185 КК України у виді громадських робіт, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно вимог п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів .

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 , і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обраний обвинуваченому, до набрання вироком законної сили не змінювати.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 в користь державного бюджету судові витрати за проведення товарознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст.314,373,374,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 травня 2023 року, укладену між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, із врахуванням ст. 69 КК України, у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 травня 2023 року, - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2023 року та 19 квітня 2023 року на сім-картку оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_2 із серійним номером « НОМЕР_3 », картонну упаковку від сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» та мобільний телефон марки "iPhone 11", із серійним номером НОМЕР_4 скасувати.

Речові докази:

- сім-картку оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_2 із серійним номером « НОМЕР_3 », яку поміщено у сейф-пакет № KIV2112640 та картонну упаковку від сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар», синього кольору, на тильній стороні якої наявний напис маркером чорного кольору « НОМЕР_5 » та напис штрих коду «895305603F», яку було поміщено у сейф-пакет № KIV2112641, та які передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- мобільний телефон марки "iPhone 11", із серійним номером НОМЕР_4 , який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-23/4458-ТВ від 28 квітня 2023 року в розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1