Справа № 203/2618/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю скаржника - ОСОБА_3

адвокатів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора щодо неповернення вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга, в якій зазначено, що 14.03.2023ь року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області в рамках кримінального провадження №0000546, на підставі ухвали слідчого судді від 23.02.2023 року у справі №203/549/23, провадження №1кс/0203/805/2023, було проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 , в ході якого вилучено мобільний телефон SAMSUNG з картками Київстар та Водафон, а також спиляні дерева різної довжини. Крім цього, обшук було проведено за адресою: АДРЕСА_2 , на який ухвали слідчого судді взагалі не було та її було винесено вже після проведення обшуку, але все майно було вилучено та вивезено. Також посилався на те, що під час обшуку власнику майна не було роз`яснено його прав, не було надано можливості звернутись до адвоката, законних підстав для вилучення майна не було. Останнє належним чином не описано, згружене не системно та порушено умови його зберігання. Постанова про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні винесена слідчим 14.03.2023 року безпідставно, а також до закінчення проведення обшуків, які тривали в період часу з 14.03.2023 року по 17.03.2023 року. Арешт на майно після його вилучення не накладався. ОСОБА_3 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні. Посилаючись на вказані обставини, скаржник просив зобов`язати прокурора, що є процесуальним керівником у кримінальному провадженні та слідчого повернути ОСОБА_3 вилучене під час обшуків майно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , та його представники підтримали подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просила задовольнити останню.

Слідчий в призначені судові засідання не з`явився, надавши до суду засвідчені копії матеріалів кримінального провадження, що стосуються предмету оскарження.

Заслухавши скаржника та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Частиною 3 ст.233 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.100 КПК України визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Під час розгляду скарги встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000546, відомості за яким внесено до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.02.2023 року (справа №203/549/23, провадження №1-кс/0203/805/2023) було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, заявлене в рамках вказаного вище кримінального провадження та надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 в належному йому на праві власності домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вказаної ухвали 14.03.2023 року було проведено обшук за зазначеною визе адресою, під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон SAMSUNG, порубану деревину, товаро-транспорті накладні.

Крім того, в період часу з 14.03.2023 року по 17.03.2023 року без ухвали слідчого судді, в порядку ч.3 ст.233 КПК України, було проведено обшук розташованого поруч домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено автомобільні причепи, заповнені порубаною деревиною, саморобні станки для коління деревини.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.03.2023 року у справі №203/549/23, провадження №1кс/0203/1509/2023, було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та в порядку ч.3 ст.233 КПК України надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, під час розгляду скарги встановлено, що обшуки за місцем мешкання ОСОБА_3 в належному йому на праві власності домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено на підставі відповідних ухвал слідчого судді, поставлених згідно ч.3 ст.233, ч.2 ст.234 КПК України.

Під час обшуку виявлене та вилучене майно було описано, із відображенням відповідних ознак цього майна, у т.ч. розмірів та об`єму вилученої деревини.

За обставинами кримінального провадження вбачається, що останнє було розпочато за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, а саме: незаконної порубки та подальшого перевезення і збуту дерев.

Відповідно до протоколів допиту підозрюваних вбачається, що незаконно порубані дерева неодноразово забирались ОСОБА_3 , завантажувалось до його вантажного автомобіля.

Вказане свідчить про те, що вилучені під час обшуків автомобільні причепи, заповнені порубаною деревиною, саморобні станки для коління деревини, як можливі знаряддя та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, відповідають критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК України.

Також відповідним критеріям відповідають вилучені транспортні накладні, оскільки вони можуть підтвердити або спростувати обставини щодо законності походження вилученої деревини. Вилучений мобільний телефон може містити інформацію про зв`язки ОСОБА_3 із іншими фігурантами кримінального правопорушення.

З огляду на це, зазначені речові докази, вилучені у законний спосіб та відповідно до ч.2 ст.100 КПК України мають зберігатись у сторони кримінального провадженні, якій вони видані.

З ухвал слідчого судді вбачається, що вилучені в ході обшуків мобільний телефон, автомобільні причепи, заповнені порубаною деревиною, саморобні станки для коління деревини, були зазначені в переліку майна, стосовно якого прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення під час обшуку, а тому останні не є тимчасово вилученим майном відповідно до приписів ч.7 ст.236 КПК України, а тому не потребували подальшого додаткового судового рішення про їх арешт та у відповідності до ч.2 ст.100 КПК України мають зберігатись у сторони кримінального провадження, якій вони надані на підставі судового рішення.

При цьому, слідчий суддя враховує висновки Європейського суду з прав людини у п.п.108,109,111 рішення від 30.01.2020 року у справі «Вінкс та Рібіцка проти Латвії» (заява №28926/10) про те, що при встановленні обмеження обсягу ордеру на обшук слід виходити із специфіки злочинів, що розслідуються і достатності посилання на характер правопорушень та посилань на тип предметів, що підлягають вилученню.

В зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність та необгрунтованість скарги і необхідність відмови в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.169,170-173,234,236,303,306,307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора щодо неповернення вилученого майна відмовити повністю.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1