Справа № 559/1667/23
Провадження № 1-кс/559/403/2023
УХВАЛА

про арешт майна

"25" травня 2023 р. м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі слідчої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,

третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_7 та представника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000306 від 20.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

в обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що службою охорони «Арсенал» заявлено, що невідома особа, під час воєнного стану, перебуваючи у магазині «Спіріт» за адресою: АДРЕСА_1 , погрожуючи ножем продавцю вказаного магазину вимагала грошові кошти у касі. В ході здійснення досудового розслідування отримано інформацію, щодо можливої причетності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 до вчинення кримінального правопорушення. 23.05.2023, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: ніж з рукояткою чорно-синього кольору у чохлі з чорного полімерного матеріалу, мобільний телефон марки «Redmi»; куртку темно-коричневого кольору; порізаний одяг, а саме: куртка темно-зеленого кольору, джинсові штани темно-синього кольору, рюкзак, кросівки, маска світло-зеленого кольору; спортивні штани чорного кольору. Вилучене визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки відповідає критерію ст. 98 КПК України і є підстави вважати, що вище вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які в подальшому являються доказами факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження. Тому є необхідність у встановленні заборони їх власнику, користувачу будь-яким чином розпоряджатися та використовувати їх з метою уникнення ризиків приховання чи вчинення будь-яких інших дій, які можуть призвести до їх втрати чи пошкодження або знищення слідів вчинення даного кримінального правопорушення. Оскільки частина із зазначених вище речей є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України це є підставою тимчасового його вилучення. Таким чином, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, яке є доказом злочину, просить накласти арешт на підставі ст. 170 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала власне клопотання і просить накласти арешт з метою збереження речових доказів, бо є ризик знищення майна, що підтверджується і тим, що частина вже була порізана з метою знищення доказів. Все вилучене є речовими доказами. Прокурор ОСОБА_4 звернув увагу, що обшук було здійснено на підставі ухвали слідчого судді Дубенського міськрайонного суду з метою здобуття доказів, тому проникнення і вилучення було законним, а слідчий вилучив телефон, оскільки він процесуально незалежна особа і вправі вирішувати, що має значення для кримінального провадження. Слідчий ОСОБА_5 підтримує клопотання і просить його задовольнити. Пояснив щодо вилучення телефону, що виникла необхідність в дослідженні його вмісту, оскільки стало відома, що особа спілкувався зі своєю дівчиною про обставини кримінального правопорушення. Орган досудового розслідування повинен встановити всі обставини, в тому числі мотив, дані про який ймовірно в телефоні. Заплановано звернення до слідчого судді Рівненського апеляційного суду для санкціонування доступу до вмісту телефону і направлення його в подальшому до УОТЗ в Рівненській області, що має технічну можливість з`ясувати вміст. Щодо добровільного порядку надання інформації ще не було часу поспілкуватись з особою. В разі повернення телефону інформацію може бути знищено, тому в першу чергу вирішується питання накладення арешту на майно.

Належно повідомлений власник частини майна ОСОБА_9 просить розглядати клопотання без його участі і не заперечує щодо накладення арешту на все вилучене майно, що не перешкоджає розгляду клопотання згідно ч.1 ст.172 КПК України.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 , -адвоката ОСОБА_8 , яку підтримують сам ОСОБА_6 та його законного представник ОСОБА_7 , не заперечує щодо часткового накладення арешту на майно, лише проти накладення арешту на мобільний телефон, бо в переліку речей, дозволених слідчим суддею для вилучення, його немає. Невідомо, яке він має значення для кримінального провадження і немає даних, що телефон відповідає критеріям ст. 98 КПК України і що саме цікавить орган досудового розслідування: сам телефон чи інформація в ньому, якщо останнє, то втручання в приватне спілкування заборонено. ОСОБА_6 учень 10 кл. ліцею №8 і телефон йому потрібен з навчальною метою. Втручання є не співмірним меті, яка невідомо яка, і це буде порушенням ст.1 протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, зроблено висновок, що клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно пристосовано та використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення. За ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. За п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі… щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Встановлено, що групою слідчих СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області розслідується кримінальне провадження №0000306 від 20.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що за класифікацією ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину. За короткий період часу проведено велику кількість слідчих дій: допитано потерпілу, оглянуто місце події, залучено службову собаку, що ймовірно знайшла місце перевдягання особи, зібрано і проаналізовано записи з камер відео спостереження на місці події та прилеглих територіях в хронологічному порядку, складено протоколи оглядів, допитано трьох свідків-освітян, що вказують на певну особу, проведено радіорозвідку на місцевості та отримано тимчасовий доступ до інформації, що міститься в операторів мобільного зв`язку.

Орган досудового розслідування 23.05.2023 довів слідчому судді, що є достатні підстави вважати про наявність доказів вчинення кримінального правопорушення, що мають значення для кримінального провадження, за адресою: АДРЕСА_2 , де за показами свідка та довідкою школи проживає ОСОБА_6 . Тому слідчий суддя ухвалою від 23.05.2023 надав слідчим СВ Дубенського РВП ГУНП у Рівненській області, які перебувають у складі слідчої групи, і серед яких є слідчий ОСОБА_5 , дозвіл на проведення обшуку на території господарства, підсобних та господарських приміщень, а також в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 і де проживає ОСОБА_6 , з метою відшукання та вилучення ножа з чорно-синьою ручкою, одягу, взуття, що має значення для кримінального провадження, та рюкзака з надписом «КАРРА».

При цьому в ухвалі слідчого судді від 23.05.2023 зазначено, що підставою для проведення обшуку відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України є фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшуканні та вилученні слідів, засобів вчинення правопорушення, встановлення інших відомостей, що мають значення у кримінальному провадженні. І, оскільки були достатні підстави вважати про наявність доказів вчинення кримінального правопорушення, що мають значення для кримінального провадження, за адресою: АДРЕСА_2 , саме з метою встановлення та фіксування відомостей про вчинення кримінального правопорушення, в тому числі здобуття доказів, проведення обшуку вказаного господарства було доцільним.

В той же день в період часу з 17 години 45 хвилин до 18 години 52 хвилини 23.05.2023 старшим слідчим слідчого відділення Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 проведено обшук житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2 на підставі наявної ухвали слідчої судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, що дозволяє обшук, тобто обшук був санкціонований. Зрештою, вилучено майно, частково знищене і на яке просять накласти арешт, визнано речовими доказами, ніж впізнано потерпілою.

Щодо телефону, який слідчий вважав за необхідне вилучити як такий, що має значення для кримінального провадження, то в мотивувальній частині ухвали про дозвіл на проведення обшуку зазначено, що метою такого обшуку є в тому числі здобуття доказів, що мають значення для кримінального провадження. Очевидно, що в умовах розслідування кримінального правопорушення наперед не можна точно знати, що саме матиме значення для кримінального провадження під час проведення обшуку і дозволить досягнути завдань кримінального провадження згідно ст. 2 КПК України. Як правильно зауважує прокурор, саме слідчий є уповноваженою особою, самостійною у своїй процесуальній діяльності і має право приймати відповідні процесуальні рішення згідно п.17 ч.1 ст. 3, ч.5 ст. 40 КПК України. Слідчий суддя в ухвалі від 23.05.2023 дав дозвіл на проведення обшуку з метою здобуття доказів, що мають значення для кримінального провадження, слідчий на свій розсуд на місці вирішує, що це конкретно за предмети. В подальшому ж діє правило за ч.5 ст. 171 КПК України, бо у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваних на підставі ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна має бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої її вилучено. В цій справі подано прокурором клопотання про арешт майна, яке вирішується в порядку ст. 173 КПК України. І слідчому судді прокурором доведено, що існує потреба в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Речові докази, арешт на які клопоче накласти прокурор, мають суттєве значення в кримінальному провадженні, слідчому судді доведено, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у випадку повернення чи надання можливості користуватись є ризик втрати доказів, що очевидно, враховуючи наявну спробу знищити частину одягу, віднайденого в підвалі розрізаного на шматки. Потреби досудового розслідування в забезпеченні досягнення мети кримінального провадження згідно ст. 2 КПК України виправдовують такий ступінь втручання в права осіб як накладення арешту на майно і обмеження права ним користуватись.

При цьому, заперечення представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, що накладення арешту на телефон буде порушенням права ОСОБА_6 , гарантованого ст.1 протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод на мирне володіння своїм майном не заслуговують на увагу. З врахуванням другого речення ст.1 протоколу Першого Конвенції, а саме: ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, слідчий суддя пересвідчився, що так званий трискладовий тест дотримано: 1) втручання законне, оскільки є відповідна норма КПК України, що дозволяє вилучати майно під час обшуку, що був санкціонований слідчим суддею, це майно є тимчасово вилученим і подальша його доля вирішується слідчим суддею; 2) у вилучення майна та накладення на нього арешту із забороною розпоряджатись є легітимна мета, оскільки це майно має значення речового доказу в кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину, який необхідно розслідувати; 3) обмеження права особи за ст.1 протоколу Першого Конвенції є необхідним в демократичному суспільстві і дозволить досягнути легітимної мети. Щодо не накладення арешту на телефон, оскільки він потрібен учню 10 кл. для навчання, то слідчий суддя звертає увагу, що клопотання про арешт майна розглядається 25.05.2023, коли до завершення навчального року в Україні залишилось всього три дні, тому очевидно, що це недостатня причина відмовити в задоволенні клопотання прокурора при наявному ризику знищення необхідної органу досудового розслідування інформації, що має значення для встановлення ймовірного мотиву та причетності особи до кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ч.1 ст. 174 КПК України власник майна вправі звернутись з клопотанням про повне або часткове скасування арешту з майна, якщо доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. На цьому етапі слідчий суддя вважає клопотання про накладення арешту на майно обґрунтованим і в застосуванні цього заходу існує потреба.

Враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.131-132, 171-173, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити, накласти арешт на: 1) ніж з рукояткою чорно-синього кольору у чохлі з чорного полімерного матеріалу, який поміщено до паперового конверту СУ НПУ; 2) мобільний телефон марки «Redmi», який поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 0031201; 3) куртку темно-коричневого кольору, яку поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1625535; 4) порізаний одяг, а саме: куртка темно-зеленого кольору, джинсові штани темно-синього кольору, рюкзак, кросівки, маску світло-зеленого кольору, які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1781647; 5) спортивні штани чорного кольору, які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1467135, що в камері зберігання речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, встановивши заборону власнику (користувачу) вказаних речей чи будь-якій іншій особі (за винятком експертів) розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним майно, з можливістю переміщення вказаного майна для проведення слідчих та процесуальних дій, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала виконується негайно слідчим або прокурором у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1