Справа № 592/5653/23
Провадження № 1-кп/592/395/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми об`єднане кримінальне провадження № 0000408, відомості за яким 10.02.2023 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жолобок Білопільського р-ну Сумської обл. , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який офіційно ніде непрацевлаштований та ніде не працює, який має професійно-технічну освіту, неодруженого, громадянина України, українця, раніше судимого вироком Білопільського районного суду Сумської області від 03.01.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, невійськовозобов`язаного, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця сел. Калинівка Білопільського р-ну Сумської обл. , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , учня 2 курсу 15 групи Державного професійно-технічного навчального закладу "Хотінський професійний аграрний ліцей" , який має базову середню освіту (9 класів Миколаївської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів Білопільського району Сумської області) , неодруженого, громадянина України, українця, раніше не судимого, ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 24.11.2020 року звільненого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 47 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки педагогічному колективу Миколаївської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів Білопільського району Сумської області, допризовника, РНОКПП НОМЕР_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 : адвоката ОСОБА_8 ,

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисниці неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 : адвоката ОСОБА_9 ,

законної представниці неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 : ОСОБА_10 ,

потерпілої: ОСОБА_11 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про дію воєнного стану в Україні, у тому числі, і на території міста Суми, вчинив умисний корисливий злочин в умовах воєнного стану за наступних обставин. Так, у період дії воєнного стану на території України, який було введено строком на 30 діб до 26.03.2022 року Законом України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, було продовжено строк дії воєнного стану строком на 30 діб до 25.04.2022 року, Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану" № 2119-ІХ від 15.03.2022 року було продовжено строк дії воєнного стану строком на 30 діб до 25.05.2022 року, Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану" № 2212-IX від 21.04.2022 року було продовжено строку дії воєнного стану строком на 90 діб до 25.08.2022 року, Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-ІХ від 22.05.2022 року було продовжено строк дії воєнного стану строком на 90 діб до 25.11.2022 року, Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану" № 2500-ІХ від 15.08.2022 року було продовжено строк дії воєнного стану строком на 90 діб до 19.02.2023 року, Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану" № 2738-ІХ від 16.11.2022 року було продовжено строк дії воєнного стану строком на 90 діб, а саме: 10,02.2023 року, точний час встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, знаходячись в м. Суми, в районі вул. Левка Лук`яненка, ОСОБА_5 разом із раніше йому знайомим ОСОБА_6 , достовірно знаючи про те, що той є неповнолітнім, шляхом висловлювання словесних погроз застосування фізичного насильства до ОСОБА_6 , обіцяючи грошову винагороду, схилив останнього вчинити відкрите викрадення чужого майна у невідомої їм жінки. ОСОБА_6 , побоюючись застосування до нього фізичного насильства, розраховуючи на отримання матеріальної вигоди від вчиненого, прийняв пропозицію ОСОБА_5 , тим самим він вступив з ним в злочинну змову. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 одягнули на себе раніше знайдені ОСОБА_5 кофти та шапки, які попередньо вони домовились зняти після вчинення злочину для того, щоб залишитись невпізнаними за одягом, а свій верхній одяг вони сховали під мостом біля авторинку в м. Суми. Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли за адресою: м. Суми, вул. Левка Лук`яненка, навпроти буд. 1, та стали чекати слушного моменту, коли повз них буде проходити одинока жінка. Перебуваючи за вказаною адресою, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 побачили раніше невідому їм потерпілу ОСОБА_11 , яка мала із собою шкіряну коричневу сумку, розташовану спереду через ліве плече, та яка тримала в руках мобільний телефон марки "Huawei" Y5. В цей момент ОСОБА_5 сказав ОСОБА_6 йти за нею. Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите для потерпілої та оточуючих викрадення майна, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди потерпілій, бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_5 , діючи спільно, за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що їхні дії відкриті для сторонніх осіб, зокрема, для потерпілої ОСОБА_11 , підійшли ззаду неї. В цей же час ОСОБА_5 своєю рукою схопив її за шию, таким чином ізолюючи рухи потерпілої та шляхом ривку зняв з неї шкіряну сумку коричневого кольору, вартість якої, згідно висновку експерта № СЕ-19/119-23/1909-ТВ від 14.02.2023 року, становить 201 грн. 00 коп. , в якій знаходились паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_11 серії НОМЕР_3 , пенсійне посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_11 , зв`язка ключів від будинку, розкладний жіночий гаманець, вартість якого, згідно висновку експерта № СЕ-19/119-23/1909-ТВ від 14.02.2023 року, становить 33 грн. 00 коп. , в якому знаходилися банківські картки AT "Ощадбанк" , AT "Універсалбанк" , грошові кошти в сумі 3500 грн. , що належать потерпілій ОСОБА_11 , та передав вказану сумку з речами ОСОБА_6 . Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 підібрав з землі мобільний телефон марки "Huawei" Y5 з об`ємом пам`яті 2/16 Гб, що належить потерпілій, який вона, внаслідок обмеження рухів, упустила на землю, вартість якого, згідно висновку експерта № СЕ-19/119-23/1909-ТВ від 14.02.2023 року, становить 1233 грн. 00 коп. . В подальшому, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , маючи при собі викрадене майно потерпілої, з місця вчинення злочину втекли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 4967 грн. . На підставі вищевикладеного ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, повторному, викраденні чужого майна, вартістю 4967 грн. , що належить потерпілій ОСОБА_11 , вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, тобто грабіж, кваліфікуючими ознаками якого є вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у схилянні неповнолітнього ОСОБА_6 до вчинення злочинних дій, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 304 КК України, тобто втягнений неповнолітнього у протиправну діяльність.

ОСОБА_6 , будучи обізнаним про дію воєнного стану в Україні, у тому числі, і на території міста Суми, вчинив умисний корисливий злочин в умовах воєнного стану за наступних обставин. Так, у період дії воєнного стану на території України, який було введено строком на 30 діб до 26.03.2022 року Законом України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, було продовжено строк дії воєнного стану строком на 30 діб до 25.04.2022 року, Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану" № 2119-ІХ від 15.03.2022 року було продовжено строк дії воєнного стану строком на 30 діб до 25.05.2022 року, Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану" № 2212-IX від 21.04.2022 року було продовжено строку дії воєнного стану строком на 90 діб до 25.08.2022 року, Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-ІХ від 22.05.2022 року було продовжено строк дії воєнного стану строком на 90 діб до 25.11.2022 року, Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану" № 2500-ІХ від 15.08.2022 року було продовжено строк дії воєнного стану строком на 90 діб до 19.02.2023 року, Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану" № 2738-ІХ від 16.11.2022 року було продовжено строк дії воєнного стану строком на 90 діб, а саме: 10.02.2023 року, точний час встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, ОСОБА_6 , знаходячись в м. Суми, в районі вул. Левка Лук`яненка, разом із раніше йому знайомим ОСОБА_5 , побоюючись застосування до себе фізичного насильства, розраховуючи на отримання матеріальної вигоди від вчиненого, прийняв пропозицію останнього вчинити викрадення чужого майна у невідомої їм жінки, тим самим він вступив з ним в злочинну змову. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 одягнули на себе раніше знайдені ОСОБА_5 кофти та шапки, які попередньо вони домовились зняти після вчинення злочину для того, щоб залишитись невпізнаними за одягом, а свій верхній одяг вони сховали під мостом біля авторинку в м. Суми. Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 прийшли за адресою: м. Суми, вул. Левка Лук`яненка, навпроти буд. 1, та стали чекати слушного моменту, коли повз них буде проходити одинока жінка. Знаходячись за вказаною адресою, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 побачили раніше невідому їм потерпілу ОСОБА_11 , яка мала із собою шкіряну коричневу сумку, розташовану спереду через ліве плече, та яка тримала в руках мобільний телефон марки "Huawei" Y5. В цей час ОСОБА_5 сказав ОСОБА_6 йти за нею. Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите для потерпілої та оточуючих викрадення майна, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди потерпілій, бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_6 , діючи спільно, за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що їхні дії відкриті для сторонніх осіб, зокрема, для потерпілої ОСОБА_11 , підійшли ззаду неї. В цей же час ОСОБА_5 своєю рукою схопив її за шию, таким чином ізолюючи рухи останньої та шляхом ривку зняв з неї шкіряну сумку коричневого кольору, вартість якої, згідно висновку експерта № СЕ-19/119-23/1909-ТВ від 14.02.2023 року, становить 201 грн. 00 коп. , в якій знаходились паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_11 серії НОМЕР_3 , пенсійне посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_11 , зв`язка ключів від будинку, розкладний жіночий гаманець, вартість якого, згідно висновку експерта № СЕ-19/119-23/1909-ТВ від 14.02.2023 року, становить 33 грн. 00 коп. , в якому знаходилися банківські картки AT "Ощадбанк" , AT "Універсалбанк" , грошові кошти в сумі 3500 грн. , що належать потерпілій ОСОБА_11 , та передав вказану сумку з речами ОСОБА_6 . Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 підібрав з землі мобільний телефон марки "Huawei" Y5 з об`ємом пам`яті 2/16 Гб, що належить потерпілій, який вона, внаслідок обмеження рухів, упустила на землю, вартість якого, згідно висновку експерта № СЕ-19/119-23/1909-ТВ від 14.02.2023 року, становить 1233 грн. 00 коп. . В подальшому, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 , маючи при собі викрадене майно потерпілої, з місця вчинення злочину втекли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 4967 грн. . На підставі вищевикладеного ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, разом із ОСОБА_5 , викраденні чужого майна вартістю 4967 грн. , що належить потерпілій ОСОБА_11 , вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, тобто грабіж, кваліфікуючими ознаками якого є вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 пояснила суду про те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсно вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Тобто вони вчинили злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, потерпілою від якого є вона, за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_5 та до ОСОБА_6 вона підтримала з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Вона просила позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_5 та з ОСОБА_6 на її - ОСОБА_11 користь заподіяну їй злочином майнову шкоду в розмірі 3533 грн. 00 коп. , яка складає вартість викраденого майна, та моральну шкоду в розмірі 50000 грн. . При визначенні виду та міри покарання вона покладалася на розсуд суду (а. п. 32, 82-84, 157, 159-164, 183) .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду про те, що 10.02.2023 року він дійсно разом із неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану, а також він особисто вчинив втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 в частині стягнення з нього та з ОСОБА_6 майнової шкоди він визнав повністю, а в частині стягнення з нього та з ОСОБА_6 моральної (немайнової) шкоди він покладався на розсуд суду (а. п. 160-164) .

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду про те, що 10.02.2023 року він дійсно разом із ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 в частині стягнення з нього та з ОСОБА_5 майнової шкоди на користь потерпілої ОСОБА_11 він визнав повністю, а в частині стягнення з нього та з ОСОБА_6 моральної (немайнової) шкоди на користь потерпілої ОСОБА_11 він покладався на розсуд суду (а. п. 158, 160-164) .

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його вина у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 186 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Крім повного визнання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його вина у вчиненні ним ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчинених злочинів та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. п. 158, 160-164) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_5 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_11 правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

При цьому суд керувався принципом "поза розумним сумнівом" , зміст якого сформульований в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" , заява № 16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_320#Text) .

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність.

Зіставивши ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 304 КК України, вчинений ОСОБА_5 , згідно ч. 5 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, вчинений ОСОБА_5 , згідно ч. 5 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан, тощо (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Як особа обвинувачений ОСОБА_5 характеризується наступним чином.

Раніше засуджений вироком Білопільського районного суду Сумської області від 03.01.2023 року у справі № 573/1451/22, провадження № 1-кп/573/20/23 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, вирок набрав законної сили 03.02.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108245600) (а. п. 1, 57-59, 146, 147, 151-153, 201-203) .

Є особою молодого віку (а. п. 148) .

Має постійне місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 1, 148) .

Має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а. п. 1, 148) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Білопільської міської ради "Білопільська міська лікарня" № 11/199 від 07.04.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , на обліку в психіатричному кабінеті не знаходиться, на обліку в наркологічному кабінеті не знаходиться (а. п. 149) .

Є неодруженою особою (а. п. 1) .

Є особою призовного віку (а. п. 1) .

Має реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 (а. п. 1, 54-56, 148/зв, 185) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 6) ; - активне сприяння розкриттю злочину (а. п. 6) ; - молодий вік винного у вчиненні злочинів (а. п. 148) ; - повне визнання своєї вини у вчиненні злочинів (а. п. 160-164) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки та характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні злочинів.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - активне сприяння розкриттю злочину обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою протиправну діяльність та/або про таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - молодий вік винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що молодий вік винного межує з віком неповнолітньої, що може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки він щиро каючись у вчиненні злочинів, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочинів.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає: - рецидив злочинів (а. п. 146, 147) ; - вчинення злочину щодо особи похилого віку (а. п. 124) .

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Отже, враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи, враховуючи наявність чотирьох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, згідно ст. 66 КК України, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, беручи до уваги думку прокурора ОСОБА_7 , думку захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 , думку обвинуваченого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк. Строк позбавлення волі суд визначає залежно від тяжкості вчинених ним злочинів, з урахуванням наявності чотирьох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 03.01.2023 року був засуджений вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, відтак, на підставі ст. 71 КК України, із застосуванням ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на строк 1 місяць за попереднім вироком Білопільського районного суду Сумської області від 03.01.2023 року, який набрав законної сили 03.02.2023 року, визначивши ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обчислювати з дня його затримання в порядку ст. 208 КПК України, тобто з 10.02.2023 року (а. п. 23, 60-63, 113, 114, 116-118, 132-135) .

До того ж, суд бере до уваги положення абз. абз. 4, 5 п. 10, абз. 7 п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , із змісту яких вбачається, що ч. 2 ст. 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. Верховний Суд України роз`яснив, що у разі засудження особи за злочин, вчинений у період іспитового строку за попереднім вироком, визначеним у порядку ст. ст. 75, 79, 104 КК України, та призначення покарання, яке згідно з ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст. 71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання. У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (ст. ст. 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (ст. ст. 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 вчинив інкриміновані йому злочини в період іспитового строку, відтак суд розцінює це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому вважає за необхідне призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, бо у таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Зіставивши ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених обвинуваченим ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, вчинений ОСОБА_6 , згідно ч. 5 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан, тощо (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Як особа обвинувачений ОСОБА_6 характеризується наступним чином.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 24.11.2020 року у справі № 573/1482/20, провадження № 1-кп/587/315/20 він був звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки педагогічному колективу Миколаївської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів Білопільського району Сумської області, а кримінальне провадження було закрито відносно нього, як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки педагогічному колективу Миколаївської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів Білопільського району Сумської області, ухвала набрала законної сили 02.12.2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93198531) (а. п. 139-142) .

Є неповнолітньою особою (а. п. 4, 143) .

Має постійне місце реєстрації проживання та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а. п. 4, 87) .

Є учнем 2 курсу 15 групи Державного професійно-технічного навчального закладу "Хотінський професійний аграрний ліцей" (а. п. 4) .

Має базову середню освіту (9 класів Миколаївської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів Білопільського району Сумської області) (а. п. 4, 86) .

Є неодруженою особою (а. п. 4) .

Є особою допризовного віку (а. п. 4, 143) .

Має реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 (а. п. 4, 143, 184) .

Виключно позитивно характеризується за колишнім місцем навчання (а. п. 86) .

Позитивно характеризується за місце навчання (а. п. 144) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Білопільської міської ради "Білопільська міська лікарня" № 11/232 від 17.04.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , на обліку в психіатричному кабінеті не знаходиться, на обліку в наркологічному кабінеті не знаходиться (а. п. 145) .

Згідно акту обстеження умов проживання від 28.04.2023 року за адресою: АДРЕСА_5 , в родині створено всі належні та безпечні умови для проживання та виховання неповнолітнього ОСОБА_6 (а. п. 156) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 6) ; - активне сприяння розкриттю злочину (а. п. 6) ; - вчинення злочину неповнолітнім (а. п. 143) ; - повне визнання своєї вини у вчиненні злочинів (а. п. 160-164) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки та характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні злочину.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - активне сприяння розкриттю злочину обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою протиправну діяльність та/або про таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - неповнолітній вік винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що неповнолітній вік винного межує з віком малолітнього, що може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки він щиро каючись у вчиненні злочинів, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочинів.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає: - вчинення злочину щодо особи похилого віку (а. п. 124) .

Згідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, суд бере до уваги положення абз. абз. 1-4 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , із змісту яких вбачається, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дане кримінальне правопорушення, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо. Покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК України, не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК України, тобто меншим, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо. З підстав, зазначених в ч. 1 ст. 69 КК України, суд може не призначати додаткового покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України як обов`язкове.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 6 п. 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод" № 223-1679/0/4-12 від 15.11.2012 року, із змісту якого вбачається, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення ст. ст. 65, 75 КК України у редакції Закону України № 4652-VI від 13.04.2012 року мають право, застосовуючи положення ст. 69 КК України, визначати (узгоджувати) : а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за це кримінальне правопорушення; в) не призначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК України (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v1679740-12#Text) .

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , із змісту якого вбачається, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи наявність чотирьох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, згідно ст. 66 КК України, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, беручи до уваги думку прокурора ОСОБА_7 , думку захисниці обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 , думку законної представниці неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 : ОСОБА_10 , думку обвинуваченого ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 186 КК України за цей злочин, призначити йому покарання за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді громадських робіт на строк 120 годин. Строк громадських робіт суд визначає залежно від тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням наявності чотирьох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.04.2023 року у справі № 592/5064/23, провадження № 1-кс/592/2160/23 клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 , погоджене прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту було задоволено частково. Було ухвалено застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_5 , з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.05.2023 року включно. Було ухвалено покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду. Було постановлено визначити строк дії ухвали слідчого судді до 11.05.2023 року включно. Було ухвалено роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань. Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту було постановлено передати для виконання Сумському РУП ГУНП в Сумській області для негайної постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 . Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набрала законної сили 26.04.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110335585, https://reyestr.court.gov.ua/Review/110356386) (а. п. 25, 137, 138) .

У відповідності до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. ч. 5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Всі запобіжні заходи, які визначені законом, обираються на строк визначений ухвалою, але не більше 60 днів. Тобто запобіжний захід діє доти, доки діє ухвала і діє строк, який визначений у ній. Із спливом строку дії ухвали, припиняється і дія запобіжного заходу, якщо останній не був продовжений іншою ухвалою. Ця правова конструкція є логічною, зрозумілою, співвідноситься із законодавством та практикою.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що слід вважати, що ухвала слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.04.2023 року у справі № 592/5064/23, провадження № 1-кс/592/2160/23 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби припинила свою дію і обов`язки скасовуються.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не слід обирати.

Потерпілою ОСОБА_11 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 27.04.2023 року був пред`явлений цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди (в порядку ст. 128 КПК України) , в якому вона просила стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на її - ОСОБА_11 користь майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 4967 грн. 00 коп. (а. п. 32, 100, 124-126, 183-185) .

В подальшому потерпіла ОСОБА_11 надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про уточнення позовних вимог, в якій вона просила стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на її - ОСОБА_11 користь майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 3533 грн. 00 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 50000 грн. 00 коп. (а. п. 82, 83) .

Крім того, суд бере до уваги положення п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" № 3 від 31.03.1989 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду № 13 від 25.12.1992 року, № 12 від 03.12.1997 року) , згідно яким при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України. Вирішуючи при ухваленні вироку питання про відшкодування шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0003700-89#Text) .

Згідно ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

На підтвердження заподіяння майнової шкоди стороною обвинувачення було надано висновок судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/1909-ТВ від 14.02.2023 року (а. п. 103-108) .

Отже, потерпілою ОСОБА_11 було підтверджено майнову шкоду, заподіяну злочином, на загальну суму 3533 грн. 00 коп. . Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 в солідарному порядку майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 3533 грн. 00 коп. , а в разі відсутності у неповнолітньої ОСОБА_6 самостійного заробітку або майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, цю шкоду слід відшкодувати його законною представницею - ОСОБА_10 .

Що стосується стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 моральної шкоди, заподіяної злочином, в розмірі 50000 грн. , то суд дійшов наступного висновку.

Згідно абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року, № 1 від 27.02.2009 року) , відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0004700-95#Text) .

Судом був встановлений факт заподіяння обвинуваченими ОСОБА_5 . ОСОБА_6 моральних страждань потерпілій ОСОБА_11 . При цьому судом було враховано тривалість моральних страждань потерпілої ОСОБА_11 (з 10.02.2023 року та до теперішнього часу) . Крім того, нею додаються значні зусилля для відновлення стану свого здоров`я. Крім того, судом були враховані погіршення стану її здоров`я та пов`язані із цим неврівноваженість, роздратованість через злочин, вчинений щодо неї. Таким чином, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою, суд вважає позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з урахуванням положень ч. 3 ст. 23 ЦК України та роз`яснень, наданих в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27.02.2009 року (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v_001700-09#Text) , а саме: в розмірі 25000 грн. .

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України (а. п. 91-99, 109-112, 119-123, 127-131а, 186-200) .

Згідно абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" № 11 від 07.07.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 03.12.1997 року) у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0011700-95#Text) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-23/1909-ТВ від 14.02.2023 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 566 грн. 34 коп. , слід стягнути на користь держави в дольовому порядку з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ураховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан засуджених, а саме: стягнути з ОСОБА_5 документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 377 грн. 56 коп. , стягнути з ОСОБА_6 документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 188 грн. 78 коп. , а в разі відсутності у неповнолітньої ОСОБА_6 самостійного заробітку або майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, документально підтверджені процесуальні витрати стягнути з його законної представниці - ОСОБА_10 (а. п. 101-108) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 118, 122, 124, 126, 368-371, 373-376, 615 КПК України; ст. ст. 11, 12, 56, 63, 65-67, 69, 70-73, 100, 103, 186, 304 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання:

- за ч. 1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ст. 71 КК України, із застосуванням ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на строк 1 місяць за попереднім вироком Білопільського районного суду Сумської області від 03.01.2023 року, який набрав законної сили 03.02.2023 року, до покарання, призначеного за новим вироком, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його затримання в порядку ст. 208 КПК України, тобто з 10.02.2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми 13.02.2023 року, продовжений ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.06.2023 року, залишити колишнім у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

В строк відбування ОСОБА_5 покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати час його знаходження під вартою в період часу з 10.02.2023 року до дати ухвалення вироку включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді громадських робіт на строк 120 годин.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди (в порядку ст. 128 КПК України) , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) , ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в солідарному порядку майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 3533 грн. 00 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 25000 грн. 00 коп. , а в разі відсутності у неповнолітньої ОСОБА_6 самостійного заробітку або майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, цю шкоду відшкодувати його законною представницею - ОСОБА_10 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.02.2023 року у справі № 592/1803/23, провадження № 1-кс/592/847/23 на вилучені в ході складання протоколу огляду місця події від 10.02.2023 року, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Суми, вул. Левка Лук`яненка, навпроти буд. 1, вул. Шота Руставелі, а саме: - чоловічу спортивну кофту на блискавці сірого кольору на якій міститься напис "STONE ISKAND" , яку було вилучено та було поміщено до пакету № 1; - спортивну в`язану шапку темного кольору з емблемою "WM" , яку було вилучено та було поміщено до пакету № 2; - чоловічу спортивну кофту сіро-синього кольору з написом на грудях "54" та з написом "TRACK SUPER" , яку було вилучено та було поміщено до пакету № 3, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.02.2023 року у справі № 592/1821/23, провадження № 1-кс/592/859/23 на речі, які 11.02.2023 року було вилучено у ході огляду місця події, а саме: - мобільний телефон "Nokia" без задньої кришки, кнопка "зірочка -*" відсутня, батарея тримається на гумці сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , CODE: НОМЕР_7 , всередині вказаного мобільного телефону сім-картка оператору мобільного зв`язку "Водафон" ПрАТ "ВФ Україна" з номером НОМЕР_8 , серійний номер сім-картки НОМЕР_9 , на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.02.2023 року у справі № 592/1802/23, провадження № 1-кс/592/846/23 на вилучені в ході складання протоколу огляду місця події від 10.02.2023 року, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Суми, вул. Харківська, поряд з буд. 26/1, аптека " АНЦ" , а саме: - мобільний телефон торговельної марки "Huawei" Y5, чорного кольору, без сім-картки, який було вилучено та було поміщено до спецпакету PSP1271966; - грошові кошти в сумі 14 грн. 50 коп. , які були вилучені та були запаковані до спецпакету PSP1271967, із забороною відчуження, розпорядження та користування цим майном, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.02.2023 року у справі № 592/1977/23, провадження № 1-кс/592/924/23 на майно, а саме: - кросівки фірми "Bona" зі штучної шкіри, чорного кольору, із вставками спереду та ззаду, червоного кольору, зі слідами зношення та розірвання в районі п`ятки, шнурки білого кольору, у брудному та запиленому стані, на підошві знизу наявний напис розміру "43" , які були вилучені та були поміщені до спецпакету PSP3255591, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.02.2023 року у справі № 592/1975/23, провадження № 1-кс/592/923/23 на мобільний телефон марки "T-Gstar" , чорного кольору, IMEI: НОМЕР_10 , із сім-карткою оператора "Водафон" № НОМЕР_11 та номером телефону НОМЕР_12 , у робочому стані без пошкоджень, із забороною відчуження, розпорядження та користування цим майном, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.02.2023 року у справі № 592/2157/23, провадження № 1-кс/592/967/23 на вилучену в ході огляду місцевості 16.02.2023 року сумку жіночу зі штучної шкіри, помаранчевого кольору, розмірами 15 х 25 см, із ремінцем через плече та металевою защіпкою у виді петлі із вмістом наступних речей: - два металеві ключі з металу срібного кольору; - зв`язка ключів в кількості 2 шт. ; - пластинка пігулок в кількості 9 шт. з написом на зворотній стороні "Анаприлін-Здоров`я 40 мг" ; - пластинка пігулок в кількості 3 шт. з написом на зворотній стороні "Дарниця" ; - аркуш паперу формату А5 з написом "Виписка із медичної карти амбулаторного хворого № 351/139" , поміщені до спецпакету WAR1634515, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.04.2023 року у справі № 592/5173/23, провадження № 1-кс/592/2207/23 на вилучені в ході здійснення тимчасового доступу до речей і документів державної установи "Сумський слідчий ізолятор" , розташованої за адресою: 40002, м. Суми, проїзд Гайовий, буд. 19, а саме: паперовий конверт білого кольору із вмістом грошових коштів у сумі 1970 грн. 00 коп. , купюрами номіналами: - 500 грн. в кількості 1 шт. серії УЖ № 9575763; - 200 грн. в кількості 6 шт. серії УБ № 3607883, серії СК № 3819829, серії КЛ № 1658371, серії СЛ № 1253201, серії ЗЕ № 3111774, серії СГ № 6294698; - 100 грн. в кількості 2 шт. серії КП № 6412741, серії УЛ № 3673683; - 50 грн. в кількості 1 шт. серії ТБ № 3630418; - 20 грн. в кількості 1 шт. серії ЮД № 1019698, який був опечатаний печатками "Для пакетів державна установа "Сумський слідчий ізолятор" , на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази по справі, а саме:

- вилучені в ході складання протоколу огляду місця події від 10.02.2023 року, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Суми, вул. Левка Лук`яненка, навпроти буд. 1, вул. Шота Руставелі, а саме: - чоловічу спортивну кофту на блискавці сірого кольору на якій міститься напис "STONE ISKAND" , яку було вилучено та було поміщено до пакету № 1; - спортивну в`язану шапку темного кольору з емблемою "WM" , яку було вилучено та було поміщено до пакету № 2; - чоловічу спортивну кофту сіро-синього кольору з написом на грудях "54" та з написом "TRACK SUPER" , яку було вилучено та було поміщено до пакету № 3, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: 40009, м. Суми, вул. Маґістратська, буд. 21, - знищити;

- речі, які 11.02.2023 року було вилучено у ході огляду місця події, а саме: - мобільний телефон "Nokia" без задньої кришки, кнопка "зірочка -*" відсутня, батарея тримається на гумці сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , CODE: НОМЕР_7 , всередині вказаного мобільного телефону сім-картка оператору мобільного зв`язку "Водафон" ПрАТ "ВФ Україна" з номером НОМЕР_8 , серійний номер сім-картки НОМЕР_9 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: 40009, м. Суми, вул. Маґістратська, буд. 21, - знищити;

- вилучені в ході складання протоколу огляду місця події від 10.02.2023 року, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Суми, вул. Харківська, поряд з буд. 26/1, аптека " АНЦ" , а саме: - мобільний телефон торговельної марки "Huawei" Y5, чорного кольору, без сім-картки, який було вилучено та було поміщено до спецпакету PSP1271966, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: 40009, м. Суми, вул. Маґістратська, буд. 21, - знищити;

- вилучені в ході складання протоколу огляду місця події від 10.02.2023 року, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Суми, вул. Харківська, поряд з буд. 26/1, аптека " АНЦ" , а саме: - прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, який вилучено та було поміщено до пакету № 2; - змиви, які були зроблені з поверхні зіп-пакету з кристалічною речовиною, які було вилучено та було поміщено до пакету № 1, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: 40009, м. Суми, вул. Маґістратська, буд. 21, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- вилучені в ході складання протоколу огляду місця події від 10.02.2023 року, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Суми, вул. Харківська, поряд з буд. 26/1, аптека " АНЦ" , а саме: - грошові кошти в сумі 14 грн. 50 коп. , які були вилучені та були запаковані до спецпакету PSP1271967, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: 40009, м. Суми, вул. Маґістратська, буд. 21, - звернути в рахунок погашення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 ;

- майно, а саме: - кросівки фірми "Bona" зі штучної шкіри, чорного кольору, із вставками спереду та ззаду, червоного кольору, зі слідами зношення та розірвання в районі п`ятки, шнурки білого кольору, у брудному та запиленому стані, на підошві знизу наявний напис розміру "43" , які були вилучені та були поміщені до спецпакету PSP3255591, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: 40009, м. Суми, вул. Маґістратська, буд. 21, - знищити;

- мобільний телефон марки "T-Gstar" , чорного кольору, IMEI: НОМЕР_10 , із сім-карткою оператора "Водафон" № НОМЕР_11 та номером телефону НОМЕР_12 , у робочому стані без пошкоджень, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: 40009, м. Суми, вул. Маґістратська, буд. 21, - знищити;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_13 , виданий 19.02.2009 року Білопільським РВ УМВС України в Сумській області на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; картка платника податків № НОМЕР_14 , видана 05.03.2013 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 ; - банківська картка "Укргазбанк" № НОМЕР_15 ; - банківська картка "Укргазбанк" № НОМЕР_16 із кодом 746; - зв`язка ключів в кількості 3 шт. , які в присутності понятих були оглянуті та були поміщені до спецпакету WAR0025811, повернуті підозрюваному 16.02.2023 року підозрюваному ОСОБА_5 під охоронну розписку, - вважати йому повернутими;

- вилучену в ході огляду місцевості 16.02.2023 року сумку жіночу зі штучної шкіри, помаранчевого кольору, розмірами 15 х 25 см, із ремінцем через плече та металевою защіпкою у виді петлі із вмістом наступних речей: - два металеві ключі з металу срібного кольору; - зв`язка ключів в кількості 2 шт. ; - пластинка пігулок в кількості 9 шт. з написом на зворотній стороні "Анаприлін-Здоров`я 40 мг" ; - пластинка пігулок в кількості 3 шт. з написом на зворотній стороні "Дарниця" ; - аркуш паперу формату А5 з написом "Виписка із медичної карти амбулаторного хворого № 351/139" , поміщені до спецпакету WAR1634515, повернуті 23.03.2023 року потерпілій ОСОБА_11 під охоронну розписку, - вважати їй повернутими;

- вилучені в ході здійснення тимчасового доступу до речей і документів державної установи "Сумський слідчий ізолятор" , розташованої за адресою: 40002, м. Суми, проїзд Гайовий, буд. 19, а саме: паперовий конверт білого кольору із вмістом грошових коштів у сумі 1970 грн. 00 коп. , купюрами номіналами: - 500 грн. в кількості 1 шт. серії УЖ № 9575763; - 200 грн. в кількості 6 шт. серії УБ № 3607883, серії СК № 3819829, серії КЛ № 1658371, серії СЛ № 1253201, серії ЗЕ № 3111774, серії СГ № 6294698; - 100 грн. в кількості 2 шт. серії КП № 6412741, серії УЛ № 3673683; - 50 грн. в кількості 1 шт. серії ТБ № 3630418; - 20 грн. в кількості 1 шт. серії ЮД № 1019698, який був опечатаний печатками "Для пакетів державна установа "Сумський слідчий ізолятор" , - звернути в рахунок погашення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-23/1909-ТВ від 14.02.2023 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 566 грн. 34 коп. , стягнути на користь держави в дольовому порядку з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ураховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан засуджених, а саме: стягнути з ОСОБА_5 документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 377 грн. 56 коп. , стягнути з ОСОБА_6 документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 188 грн. 78 коп. , а в разі відсутності у неповнолітньої ОСОБА_6 самостійного заробітку або майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, документально підтверджені процесуальні витрати стягнути з його законної представниці - ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1