Справа № 461/4479/23
Провадження № 1-в/461/76/23
УХВАЛА

14.06.2023 року,Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «ЛУВП № 19» ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Львові подання начальника ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, раніше судимого, останній раз вироком Жовківського районного суду Львівської області від 27.01.2021 за ч.3 ст.185 України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,-

В С Т А Н О В И В:

02.06.2023 року до Галицького районного суду м. Львова надійшло подання начальника ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подання обґрунтоване тим, що останній фактично відбув більше 2/3 призначеного судом покарання, і наявні підстави для застосування відносно нього положень ст. 81 КК України.

ОСОБА_5 , в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про слухання подання без його участі та без участі захисника. Подання просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів. передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. Крім того, раніше суди двічі призначаючи покарання ОСОБА_5 , звільняли його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, однак останній на шлях виправлення не став.

Представник ДУ «ЛУВП № 19» в судовому засіданні просив подання задовольнити, оскільки є наявні, передбачені ст. 81 КК України підстави для умовно дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 .

Заслухавши думку прокурора, представника , вивчивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий, зокрема 14.05.2012 Жовківським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.1 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки; 05.06.2018 Жовківським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки.

Останній раз ОСОБА_5 засуджений: 27.01.2021 Жовківським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково було приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 05.06.2018 і за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.06.2021 вирок був змінений, а саме виключено ч.4 ст. 70 КК України та вирішено вважати засудженим ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України та на підставі ч.1 ст.71 КК України було приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 05.06.2018 року. Остаточно було призначено покарання ОСОБА_5 у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Вирок набув законної сили 04.06.2021.

Початок строку відбування покарання- 27.01.2021 р. Кінець строку - 27.07.2024 р. На момент розгляду клопотання, тобто станом на 14.06.2023 року ОСОБА_5 відбув 2/3 частини строку покарання.

Також встановлено, що за час відбуття покарання в державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно: порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не має. За добру поведінку та сумлінне ставлення до праці заохочувався адміністрацією установи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Крім того, судом враховуються, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання це дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування призначеного йому покарання за умови, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частина 1 ст. 81 КК України встановлює вичерпний перелік покарань, при відбуванні яких можливе умовно-дострокове звільнення. Загальним для них є те, що всі вони є строковими. Умовно-дострокове звільнення можливе лише стосовно покарань у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі. Це звільнення умовне тому, що воно здійснюється під певною, встановленою у законі умовою, недодержання якої тягне за собою часткове або повне відбування тієї частини строку покарання, від якої особа була умовно-достроково звільнена.

В розумінні ст.81 КК України підставами застосування умовно-дострокового звільнення є:

1) доведеність виправлення засудженого (матеріальна підстава);

2) фактичне відбуття ним не менше половини, двох третин, трьох чвертей встановленого вироком суду строку покарання (формалізована підстава).

Засуджений може бути достроково звільнений судом тільки у разі, якщо він довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно з рекомендаціями постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність.

Проте суд враховує, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в розумінні ч.2 ст.81 КК України, може бути застосовано у випадку коли засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на всебічному вивченні даних особи засудженого, даних про його поведінку та відношення до праці за весь період перебування в установі виконання покарань, а не за період перед розглядом подання. Умовно-дострокове звільнення можливе при обов`язковій та одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, участь в самодіяльних організаціях, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці, потреба в наданні допомоги при обранні місця проживання і в працевлаштуванні

При цьому слід враховувати, що сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема, в прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин, а сумлінне ставлення до праці - постійна усвідомлена участь в суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків, дорученої роботи і т.п.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше був неодноразово засуджений за вчинення тяжких умисних злочинів, зокрема за вчинення крадіжок, поєднаних з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище. Суди неодноразово, зокрема звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, надавали засудженому можливість виправитись в умовах не пов`язаних з ізоляцією від суспільства. Однак останній на шлях виправлення не став, та вчинив злочин під час іспитового строку. Сама по собі сумлінна поведінка засудженого під час відбування покарання у вигляді позбавлення волі не свідчить про безумовне виправлення особи.

Враховуючи вищезазначене та тяжкість кримінального правопорушення, особу засудженого, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки засуджений не довів своє виправлення, а відтак і надалі залишається небезпечним для суспільства.

З урахуванням викладеного, у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання начальника ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1