печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000414 від 04.04.2022 року та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000414 від 04.04.2022 року та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги адвокат вказує наступне.

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2022 справа № 757/10782/22-к) у кримінальному провадженні № 0000414 від 04.04.2022, за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 361 КК України, 17.05.2022, було проведено обшук житла, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке належить ОСОБА_5 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_4 , за результатами якого старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України капітаном поліції ОСОБА_6 був складений протоколу обшуку від 17.05.2022.

Відповідно з описом вилучених речей і документів до протоколу обшуку від 17.05.2022, було тимчасово вилучене майно, а саме: 1) ноутбук «Dell» 64304, s/n 7994441; 2) жорсткий диск «WD Elements», s/n WY11A18C1LLTH; 3) ноутбук «HP» ZBook, s/n CND428SVOK; 4) мобільний телефон «XIAOMI» 11 Lite 5G NE; 5) Wi-Fi роутер «XIAOMI».

Так, на вимогу володільця особа, яка здійснює тимчасове вилучення комп?ютерних систем або їх частин, залишає йому копії інформаий з таких комп?ютерних систем або їх частин (за наявності технічної можливості здійснення копіювання) з використанням матеріальних носіїв володільця комп?ютерних систем або їх частин. Копії інформації з комп?ютерних систем або їх частин, які вилучаються, виготовляються з використанням технічних засобів, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів володільця із залученням спеціаліста. Проте, підчас обшуку та вилучення майна копії інформації з ноутбуку «Dell» 64304, s/n 7994441; жорсткого диску «WD Elements», s/n WY11A18C1LLTH; ноутбуку «НР» ZBook, s/n CND428SVOK та мобільного телефону «XIAOMI» 11 Lite 5G NE, володільцю майна, не зважаючи на обґрунтовану його вимогу та наявність технічних засобів, залишено не було. Що спричинило шкоду професійної діяльності володільця майна, оскільки він є системним адміністратором який працює віддалено, а також є адміністратором кількох доменів, а інформація з вилучених ноутбуків, жорсткого диску та телефону використовувалась ним у професійній діяльності.

Разом з тим, згідно з відповіддю Печерського районного суду м. Києва від 23.01.2023 за №362/23 на адвокатський запит від 17.01.2023 за №17/01-01, повідомляється що проведеною перевіркою даних комп?ютерної програми «Діловодство-3», з 17.05.2022 по 23.01.2023, надходження в провадження суду клопотань органу досудового розслідування про арешт майна у кримінальному провадженні №0000414 від 04.04.2022 відносно майна скаржника ОСОБА_4 не встановлено.

На теперішній час, ОСОБА_4 , крім як статусу «володілець майна», жодного іншого процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000414 від 04.04.2022, не має. Жодної слідчої дії, крім обшуку проведеного 17.05.2022 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2022, в цьому кримінальному провадженні за його участю не проводилося.

Таким чином, продовження безпідставного утримання тимчасово вилученого майна, неправомірно обтяжує право власності скаржника ОСОБА_4 володіти та використовувати зазначене майно, зокрема в професійної діяльності, оскільки він є системним адміністратором який працює віддалено, а також є адміністратором кількох доменів. Відповідно, дане тимчасово вилучене майно є засобом забезпечення існування (заробітком) для нього та його родини.

У судове засідання адвокат не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебуваються матеріали кримінального провадження № 0000414 від 04.04.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суд м. Києва від 10.05.2022 року у справ № 757/10782/22-к надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_2 , право власності на яку відповідно до відомостей із КП КМР «КМ БТІ» зареєстроване за ОСОБА_5 , де проживає ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення, а саме:

- комп`ютерної техніки (системних блоків), ноутбуків, планшетів, серверного обладнання, магнітних та електронних накопичувачів інформації усіх типів (флеш-пам`яті, зовнішніх жорстких дисків, інших портативних носіїв інформації), мережеве обладнання, комутаторів та маршрутизаторів різних типів та інше обладнання, що задіяні для здійснення протиправної діяльності, мобільні термінали та інші засоби зв`язку, сім-картки операторів мобільного зв`язку, грошові кошти (у національній та іноземній валюті), у значних розмірах джерело походження яких не встановлене, банківські кредитні картки, інші засоби доступу до рахунків, на які або з яких перераховуються такі грошові кошти, у тому числі кредитні картки які використовуються у злочинній сфері;

- записів, паролів, логінів, ключові слова, або інші види доступу (у паперовому та електронному виді) до комп`ютерної техніки (системних блоків), ноутбуків, планшетів, серверного обладнання, віддаленого доступу та адміністративних панелей, а також інших предметів і документів, які можуть бути використані у якості доказів причетності до вказаної вище протиправної діяльності та які мають значення для розслідування даного кримінального провадження.

- чорнових записів, блокнотів, щоденників, зошитів, журналів із збереженими на них даними про обставини вчинених кримінальних правопорушень та зв`язки із іншими фігурантами кримінального провадження.

17.05.2022 року на підставі вищевказаної ухвали проведено обшук у квартирі АДРЕСА_2 у ході здійснення якого виявлено та вилучено майно про повернення якого просить заявник, а саме: ноутбук «Dell» 64304, s/n 7994441; жорсткий диск «WD Elements», s/n WY11A18C1LLTH; ноутбук «HP» ZBook, s/n CND428SVOK; мобільний телефон «XIAOMI» 11 Lite 5G NE; Wi-Fi роутер «XIAOMI».

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Виходячи із цих положень, можна зробити висновок про два види тимчасово вилученого майна: (1) майно, яке відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, і (2) вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Разом з тим, речі і документи, які вилучаються під час обшуку, в залежності від зазначення їх в ухвалі на обшук, можуть мати різний статус. Це обумовлює різницю в його подальшому процесуальному оформленні у кримінальному провадженні і, відповідно, відмінність в питанні повернення власнику.

Так, майно, щодо якого ставиться питання про повернення, заначено в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а отже, таке майно не має правового статусу тимчасово вилученого майна і, на перший погляд, щодо нього не має ставитися питання про арешт.

Разом з тим, у відповідності до ст. 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Очевидно, що ухвала, якою надається дозвіл на обшук, таким судовим рішенням, спрямованим на обмеження права власності, не є. Адже відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою: виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Положення ст. 235 КПК України встановлюють вимоги до ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи. В такій ухвалі, серед іншого, мають зазначатися речі, документи або осіб, для виявлення (прим.: а не вилучення) яких проводиться обшук.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз. В свою чергу, тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном можливе внаслідок арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт може застосовуватися до майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Отже, норми КПК України передбачають єдиний вид судового рішення, спрямованого на обмеження права власності особи під час досудового розслідування, - ухвалу про арешт майна (ч. 5 ст. 173 КПК України).

Так, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

За таких обставин судовий контроль під час розгляду клопотання про дозвіл на проведення обшуку не може одночасно поширюватися і на вирішення питання про обмеження права власності особи, у якої цей обшук буде проведений. Адже предметом судового контролю в першому випадку є легітимність, необхідність і пропорційність втручання у право особи на приватність (в першу чергу, недоторканність житла чи іншого володіння особи), в той час як обмеження права власності потребує окремого судового вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися на умовах, передбачених законом, має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Так, власник майна, вилученого під час обшуку, якщо дозвіл на відшукання відповідних речей і документів прямо наданий слідчим суддею в ухвалі позбавлений можливості відновити своє законне право на мирне володіння майном, адже КПК України містить лише три процесуальні механізми, за допомогою яких володілець може ставити перед слідчим суддею питання про обґрунтованість обмеження права власності: 1) заперечення арешту майна при розгляді відповідного клопотання і обґрунтування своєї позиції в судовому засіданні; 2) звернення з клопотанням про скасування арешту майна з доведенням того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано; 3) оскарження бездіяльності щодо повернення тимчасово вилученого майна.

Отже, якщо прийняти нормативно запропоновану концепцію, що речі, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, не є тимчасово вилученим майном, і для подальшого утримання їх органом досудового розслідування не потрібне застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження, власник цих речей залишається без належної правової процедури для захисту свого права власності в межах кримінального провадження.

Вважаю, що це суперечить завданням кримінального провадження, крім того, досудове розслідування є динамічним процесом, в рамках якого актуальність та необхідність перебування вилученого на законних підставах майна може змінюватись. Враховуючи викладене, на вилучене під час обшуку майно, дозвіл на відшукання якого прямо наданий слідчим суддею, необхідно поширювати режим тимчасово вилученого майна з відповідними наслідками - накладення арешту або повернення особі, у якій воно було вилучене.

Так, ухвалою слідчого судді надано дозвіл на обшук з метою, в тому числі, вилучення майна. В світлі конкретних обставин цієї справи, вирішуючи питання про повернення майна слідчому судді належить визначити чи наявні в органу досудового розслідування підстави для подальшого утримання цього майна не лише з огляду на наявність правової підстави - ухвали слідчого судді (адже вона формально наявна), а виходячи з відношення вилученого майна до кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000414 від 04.04.2022 року.

В свою чергу вилучене майно утримується вже понад рік.

Слідчий про розгляд скарги повідомлений належним чином, проте в судове засідання не з`явився, доказів, які б свідчили, що таке майно має хоч якесь відношення до розслідуваного кримінального провадження не надав, крім того, суду не надано доказів щодо проведено жодної дії, спрямованої на дослідження вилученого майна з метою доведення причетності такого майна до кримінального провадження. Вказане свідчить про те, що вилучення та утримування такого майна немає жодного значення для розслідування кримінального провадження, в межах якого проводився обшук та його вилучення.

У відповідності до КПК України обмеження прав власника щодо належного йому майна можуть мати місце у зв`язку з тим, що відповідні речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Відповідні обмеження мають бути розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження. З урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні станом на час надання дозволу на проведення обшуку потреби досудового розслідування, можливо, виправдовували саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що утримання слідчими речей, правомірно належних особі на праві приватної власності, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Водночас зважаючи на непідтвердження подальшої необхідності утримання вилученого під час обшуку майна, скарга представника власника майна є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню

Що стосується вимоги скарги про визнання бездіяльності уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки таке оскарження не передбачене ст. ст. 303-306 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 167, 169, 170 234-236, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000414 від 04.04.2022 року повернути володільцю майна ОСОБА_4 , тимчасово вилучене майно, згідно з протоколу обшуку від 17.05.2022, а саме: ноутбук «Dell» 64304, s/n 7994441; жорсткий диск «WD Elements», s/n WY11A18C1LLTH; ноутбук «HP» ZBook, s/n CND428SVOK; мобільний телефон «XIAOMI» 11 Lite 5G NE; Wi-Fi роутер «XIAOMI».

В решті вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1