Справа №932/1048/21
Номер провадження №1-кс/932/1922/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання представника територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2023 року до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання, яке було розподіллено, для розгляду, слідчому судді ОСОБА_1 , в якій заявник просив слідчого суддю:

-Скасувати арешт майна накладений на підставі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2016 (справа 201/13113/16-к провадження№1-кс/201/7952/2016) на нежитлове приміщення розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Моніторна, 2 приміщення 72.

В обґрунтуванні клопотання зазначає, що арешт накладено за клопотанням слідчого поданого в рамках кримінального провадження №0000798 від 13.09.2016, за ознаками ч.2 ст.364 КК України. Кримінальне провадження №0000798 об`єднано з кримінальним провадженням №0000777, крім того під час досудового розслідування 28.07.2017 з кримінального провадження №0000777 виділено матеріали кримінального провадження №0000948 за ч.2 ст.364 КК України, в якому 25.03.2021 визнано підслідність Дніпровським РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2022 вбачається, що постанова слідчого від 14.12.2021 року, кримінальне провадження № 0000948 від 28.07.2017 року було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.384 КПК України, а ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2017 (справа №200/12835/17) кримінальне провадження №0000777 закрито на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України, проте під час закриття кримінальних проваджень питання щодо скасування арештів вирішено не було.

Представник поліції та Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явились, були сповіщені належним чином, причини неявки не повідомили.

Оглянувши матеріали клопотання приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Враховуючи, що кримінальне провадження закрито, слідчий своїх заперечень щодо заявленого клопотання не надав, тому слідчий суддя вважає, що потреби у застосуванні такого запобіжного заходу як арешт майна відпал, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2016 року, справа № 201/13113/16-к, в межах кримінального провадження № 0000798 від 13.09.2016 року, а саме на нежитлове приміщення розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Моніторна, 2 приміщення 72.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1