21.02.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/104/23
Провадження № 1-кп/533/33/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000712 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Винники Козельщинського району Полтавської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не судимий, освіта загальна середня, не одружений, не працюючий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, статусу учасника АТО не має, групи інвалідності не має,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 18 травня 2022 року № 341/2022 , від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023 неодноразово продовжувався, тривав станом на дати вчинення кримінальних правопорушень, й триває на даний час на теперішній час.

На початку грудня 2022 року (точного часу не встановлено) ОСОБА_4 , маючи прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов на територію домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , уважаючи, що його дії непомітні для сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи на території домоволодіння у селі Винники, шляхом пиляння, за допомогою ручної пилки, спиляв дерев`яний паркан у кількості 9 секцій, завдавши матеріальних збитків на суму 3410,01 гривень.

У подальшому викраденим майном ОСОБА_4 , розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (КК України).

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, необхідних для вирішення долі речових доказів.

Обвинувачений погодився з думкою прокурора.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення визнаних обставин.

Ураховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та правильно розуміє зміст обставин, зазначених в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження всіх доказів і обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням наявних доказів що містяться в матеріалах справи, а також дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі; від надання пояснень відмовився після роз`яснення йому судом права, наданого ст. 63 Конституції України; обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не заперечував; просив суд призначити йому випробувальний строком на 1 рік. Пояснив свій вчинок тим, що хотів їсти та викрав паркан у сусідки, щоб потім виміняти його у неї ж на їжу.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про проведення усіх судових засідань без її участі, при призначенні міри покарання покладалася на розсуд суду.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, дослідивши письмові докази, необхідні для вирішення долі речових доказів, уважає, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з досудовою доповіддю результати оцінки обвинуваченого ОСОБА_4 показали високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Орган пробації уважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів. Заходи роботи з громадянином ОСОБА_4 повинні бути спрямовані на формування його правослухняної поведінки, зміни кола для спілкування. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації уважає доцільним покладення на нього обов`язку відповідно до ч. 3 ст. 796 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, - відсутні.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

- класифікацію кримінального правопорушення, згідно зі статтею 12 КК яке відноситься до тяжкого злочину (ч. 4 ст. 185 КК України);

- ураховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, відшкодування матеріальної шкоди);

- особу винного - його молодий вік, стан здоров`я (на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває), матеріальний та сімейний стан;

- відсутність обставин, які обтяжують покарання, та наявність обставин, які пом`якшують покарання;

- відсутність судимостей в минулому;

- зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, та яка має рекомендаційний характер, яку суд може врахувати виходячи зі своїх дискреційних повноважень.

У зв`язку з цим суд доходить висновку, що є всі підстави призначити обвинуваченому покарання у межах найнижчої межі санкції статті закону, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, враховуючи, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого (ч. 2 ст. 50 КК України), думку прокурора, висновок органу пробації, а також те, що обвинувачений каявся та визнав свою вину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання, суд уважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, і тому до нього слід застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. ст. 76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Документально підтверджені процесуальні витрати в даному кримінальному проваджені становлять 220,00 гривень витрати на залучення експерта, які слід стягнути з обвинуваченого на користь держави у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 1 ст. 127, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70, 75, 76 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно зі ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта та проведення експертизи у сумі 220,00 гривень.

Речові докази:

- ножівку для випилу деревини (пилу), передану на зберігання до приміщення камери схову у СПД № 1 ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, - конфіскувати;

-дев`ять секцій дерев`яного паркану, переданих на зберігання до приміщення камери схову у СПД № 1 ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, - повернути власниці ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому у порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити учасникам право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1