печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2034/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000043 від 16.07.2021 прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000043 від 16.07.2021 прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

Власник майна або його представник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000043 від 16.07.2021 за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст.190, ч. 3 ст. 358 КК України за фактом складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, на підставі яких, здійснено надання та отримання вихідних даних на проектування об`єктів містобудування, підготовку проектів та прийняття рішень про затвердження містобудівних умов та обмежень, видачу будівельного паспорта на забудову земельної ділянки на території міста Винники Львівської області, заволодіння грошовими коштами громадян під приводом продажу квартир у м. Винники.

Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.12.2020 Виконавчий комітет Львівської міської ради прийняв рішення №947 «Про видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки на проектування та будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 :07:007:0315), з присвоєнням проектованому індивідуальному житловому будинку поштової адреси: АДРЕСА_2 .

17.12.2020 видано будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку у АДРЕСА_1 :07:007:0315). Реєстраційний номер №143/20.

В подальшому, на підставі виданого будівельного паспорта Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку (реєстраційний номер: ЛВ72).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Аналогічні вимоги до об`єктів, які будуються на підставі будівельного паспорта, в частині максимально допустимої кількості наземних поверхів - не вище двох поверхів (без урахування мансардного) визначено, у п. 1.2. Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України 05.07.2011 №103 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.02.2013 № 66).

Згідно п. 24 Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 06.11.2017 №289, будівництво садибних (котеджних) житлових будинків, дачних та садових будинків загальною площею до 300 кв. м з числом надземних поверхів не більше двох (без урахування мансардного поверху), в тому числі з господарськими будівлями та спорудами, індивідуальними гаражами, що визначається будівельним паспортом забудови земельної ділянки здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень.

За даними порталу Єдиної Державної електронної системи у сфері будівництва 05.10.2021 Державною інспекцією архітектури та містобудування України зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта - індивідуального житлового будинку збудованого на ділянці кадастровий номер :07:007:0315 (реєстраційний номер декларації: ІУ46).

Згідно техніко-економічних показників, оприлюднених на порталі Єдиної Державної електронної системи у сфері будівництва загальна площа будинку 476 кв.м., клас наслідків об`єкта - СС1, згідно Державного класифікатора будівель та споруд будинок садибного типу (код 1110.3), складається з 2 поверхів та цоколя.

За даними порталу Єдиної Державної електронної системи у сфері будівництва адреса об`єкта: Львівська обл., Львівський район, Львівська територіальна громада, м. Винники (станом на 01.01.2021), АДРЕСА_2 .

27.10.2021 під час проведення огляду земельної ділянки кадастровий номер :07:007:0315 у м. Винники, за участю спеціаліста Інспекції ДАБК у м. Львові, на забудову якої видавався будівельний паспорт встановлено, що на ділянці знаходиться частина багатоквартирного будинку, 4 поверхи. На час проведення огляду проводились будівельні роботи.

13.11.2021 державним реєстратором Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району, Львівської області проведено державну реєстрацію та зареєстровано право власності на житловий будинок площею 476 кв.м. заадресою: Львівська обл., Львівський р., м. Винники, вулиця Сагайдачного, будинок 32В. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060.

Власник- ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Встановлено, що в мережі інтернет на веб-сайтах https://lun.ua/uk, https://www.zl00.com.ua розміщена інформація про продаж квартир у багатоквартирному будинку, зокрема на АДРЕСА_2 і кадастровий номер земельної ділянки :07:007:0315).

08.12.2021 слідчим прийнято рішення про визнання житлового будинку загальною площею 476 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що з огляду на викладене, а також те, що невідомими службовими особами внесені неправдиві відомості в офіційні документи, на підставі яких, здійснено надання та отримання вихідних даних на проектування об`єкту містобудування, підготовку проектів та прийняття рішень про затвердження містобудівних умов та обмежень, видачу будівельного паспорта на забудову вищевказаної земельної ділянки, а тому з метою забезпечення збереження речових речових доказів, яким являється предмет протиправних дій - об`єкт нерухомого майна, з метою запобігання подальшого його відчуження, в тому числі підставного розпорядження та/або користування таким, заволодіння грошовими коштами громадян під приводом продажу квартир у м.Винники зникла необхідність у накладенні арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження. Крім того, необхідність накладення арешту на вище вказаний об`єкт нерухомого майна, включаючи заборону його використання та відчуження, викликана також потребами забезпечення проведення досудового розслідування, унеможливлення подальшого відчуження третім особам, проведення його поділу, перебудови, настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором в клопотанні наведені доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування, та збереження об`єктів нерухомості у первинному вигляді, недопущення здійснення відносно них будь-якої діяльності як б загрожувала їх знищенню, пошкодженню або перетворенню до кінця досудового розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 98, 107, 117, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 476 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060 за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власник - ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заборонити будь-яким фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії пов`язані із перебудовою, добудовою, виділом, поділом об`єкта, переходом права власності, зокрема продажу через електронні торги вказаного майна, а також заборонити суб`єктам державної реєстрації або нотаріусам вчиняти реєстраційні дії щодо вказаного майна, у тому числі вчинення державної реєстрації прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, а також інших дій, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1