Справа № 758/1814/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого під час проведення обшуку майна.

Скарга мотивована тим, що 09.02.2022 на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , та під час обшуку безпідставно вилучено ноутбук та зарядний пристрій до ноутбука, що не передбачено ухвалою слідчого судді про надання дозволу на обшук. Крім того, всупереч положенням ст. 171 КПК України, сторона обвинувачення не зверталась до суду із клопотанням про арешт вказаного майна та враховуючи викладені обставини, таке майно, на думку скаржника, вважається тимчасово вилученим та підлягає поверненню власнику.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримав у повному обсязі та просила задовольнити з підстав, у ній наведених.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, та відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та долучених до неї документів,заслухавши учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст. 171, ч.6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 31.01.2022 задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , із вичерпним переліком речей та документів, які підлягають виявленню та вилученню, серед яких комп`ютерна техніка, ноутбуки, ПЕОМ тощо.

09.02.2022 уповноваженими особами проведено обшук за вказаною адресою та вилучено, зокрема, ноутбук «Lenovo», який належить ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_6 , та вилучення такого майна прямо санкціоновано слідчим суддею в ухвалі про надання дозволу на обшук.

22.02.2023 представник власника майна звернувся до Подільської окружної прокуратури м. Києва із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, однак, таке клопотання уповноваженою особою залишено без відповіді. Крім того, 16.05.2022 сторона захисту повторно звернулась до органу досудового розслідування із аналогічним клопотанням, на що отримано відповідь за підписом заступника керівника Поідльської окружної прокуратури м. Києва, з якої вбачається, що вказане майно тимчасово вилученим не вважається, а тому відсутні підстави для його повернення.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, аналізуючи вказані положення, предмети, які не зазначені слідчим суддею в ухвалі про дозвіл на обшук та вилучені під час його проведення, вважаються тимчасово вилученим майном, на яке, з метою його збереження, необхідно накладати арешт шляхом подання клопотання до слідчого судді, або ж таке майно має бути повернуто власникам.

Разом із тим, хоч законодавець і не дає чіткого визначення правового статусу майна, щодо якого прямо надано дозвіл на вилучення в ухвалі слідчого судді, керуючись зворотнім принципом, суд дійшов висновку, що у даному випадку дане майно не матиме статусу «тимчасово вилученого», тому, відповідно, необхідності накладення повторного арешту на вказане майно немає, а тому твердження захисника щодо відсутності заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є безпідставними.

Крім того, вказане майно є об`єктом дослідження та проведення експертизи у кримінальному провадженні та його повернення може зумовити порушення ефективності проведення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна відмовити.

Керуючись ст. 170-173,174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1