Номер провадження: 11-кп/813/2069/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 року м. Одеса

колегія суддів судової палати у кримінальних справах Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одеса кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000735 від 24.08.2021 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду міста Одеси від 12.09.2022 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст.186 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахується з моменту його фактичного затримання, а саме з 25.08.2022 року.

Відповідно до ст.72 КК України в строк відбуття покарання, ОСОБА_8 зараховано строк його попереднього ув`язнення у період з 25.08.2022 року по дату набрання вироком законно сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено до дати набуття вироком законної сили, а у разі відбуття покарання до цього строку - звільнити.

Питання з речовими доказами вирішено.

Згідно вироку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про військову агресію Збройних Сил Російської Федерації та впровадженням на території України воєнного стану, введеного у зв`язку з агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (дію якого продовжено з 26.03.2022 Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ; з 25.04.2022 Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ; з 25.05.2022 Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ,; з 23.08.2022 Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ), 25.08.2022 близько о 10 годині 20 хвилин, перебуваючи біля автозаправки «ОККО» за адресою: м. Одеса, просп. Добровольского, 108, побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2103» в кузові жовтого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_9 . Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 визначив об`єктом свого злочинного умислу майно ОСОБА_9 , яке знаходилось в салоні вищевказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_8 підійшов до вищевказаного автомобілю та скориставшись відсутністю ОСОБА_9 в автомобілі, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, відчинив незакриті на замок двері автомобіля, тим самим проник до нього звідки таємно намагався викрасти автомагнітолу модель HS - MP 4255 BT, вартістю 700 гривень.

В цей час дії ОСОБА_8 були помічені потерпілим ОСОБА_9 , який відразу почав переслідувати ОСОБА_8 з вимогою повернення викраденого майна. Проте ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що його злочинні дії були помічені та не бажаючи повертати викрадене майно, намагався втекти з місця вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином ОСОБА_8 свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як залишити місце вчинення кримінального правопорушення йому завадив потерпілий.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить змінити вирок суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання за своєю суворістю тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначити ОСОБА_8 покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

В мотивування своїх доводів зазначає, що судом не було враховано наявність у ОСОБА_8 пом`якшуваних обставин, як щире каяття, та сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обтяжувальних обставин та безпосереднє відношення до вчиненого.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Вислухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційні вимоги адвоката залишити без задоволення, заслухавши прокурора в судових дебатах, під час яких вона залишились на попередніх позиціях, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 ст. 409 КПК України - підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 413 КПК України - неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення ухвалюється іменем України, завдяки чому воно сприймається як воля держави, а вирок, зокрема, визнається засудженим як правова оцінка державою його діяння.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, за які він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, висновки суду є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, у своїй сукупності з письмовими доказами, про що у вироку наведено докладні мотиви у відповідності до ст. 374 КПК України.

На думку суду апеляційної інстанції покарання призначене ОСОБА_8 за своїм видом та розміром, є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, вважає, що суд першої інстанції з наведенням достатніх мотивів та посиланням на норми закону обґрунтував своє рішення щодо призначення покарання, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимоги адвоката в апеляційній скарзі щодо зміни вироку в частині призначеного покарання ОСОБА_8 , через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину, що покарання є занадто тяжким.

За змістом ст. 50 КК України - покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів. Відповідно до ст.65 КК України - суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання, судом першої інстанції в дотримання вимог ст. 65 КК України, роз`яснень чинного законодавства «Про практику призначення судами кримінального покарання», додержано принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, призначеного ОСОБА_8 , враховано характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, з дотриманням принципу розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок чи ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ВасиленкоТ.В., яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, з дня вручення йому копії судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: _________________ ___________________ __________________

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13