Справа № 513/187/23
Провадження № 1-кп/513/41/23
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000101 від 09.12.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Родинське Красноармійського району Донецької області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, одруженого, який проходив військову службу за контрактом на посаді командира бойової машини-командира 2 відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні сержант, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді командира бойової машини-командира відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні сержант, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися віл виконання обов`язків військової служби, о 08 годині 00 хвилин 28 жовтня 2019 року, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та по 16 годину 00 хвилин 23 листопада 2022 року, тобто до моменту добровільного з`явлення до місця служби, ухилявся від проходження військової служби, обов`язків військової служби не виконував, проводивши службовий час на власний розсуд, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

26 січня 2023 року між прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості.

За змістом даної угоди, підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у повному обсязі повідомленої йому підозри, щиро покаявся у скоєному злочині та активно сприяв розкриттю злочину. Сторони дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодили призначення ОСОБА_5 , основного покарання за ч. 4 ст. 407 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та на підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України, щиро розкаявся, визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд роз`яснив обвинуваченому положення ч.2 ст.473 КПК України, відповідно до яких наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Суд також переконався у добровільності укладення угоди та в тому, що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання.

Вислухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, перевіривши угоду на відповідність нормам КПК України, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду.

За частинами 4, 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості визначені статтею 472 КПК України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст. 407 КК України за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Перевіривши укладену між сторонами угоду на відповідність вимогам КПК України, суд установив, що її зміст відповідає положенням 472 КПК України, угода про визнання винуватості укладена у провадженні щодо тяжкого злочину, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони уклали угоду добровільно; фактичні підстави для визнання винуватості наявні; обставин, які б свідчили про неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, судом не встановлено; узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України. Суд не встановив передбачених ч. 7 ст. 474 КПК обставин, які могли би слугувати підставою для відмови в затвердженні угоди.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з`явлення із зізнанням, безпосередня участь у антитерористичній операції на території Донецької області.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , встановлених ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Суд установив, що сторони узгодили покарання з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особи винного ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, а також обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, беззастережного визнання своєї винуватості, безпосередньої участі у антитерористичній операції на території Донецької області, беззастережного визнання своєї винуватості, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового розгляду.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , а також вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, як це узгоджено сторонами в угоді про визнання винуватості.

На переконання суду таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При затвердженні угоді суд враховує, що Європейський суд з прав людини у пункті 90 рішення у справі "Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії" від 29.04.2014 (заява № 9043/05) зазначив, що не може бути нічого неналежного в самому процесі укладення угод щодо обвинувачень або міри покарання… У цьому зв`язку Суд дотримується думки про те, що угоди про визнання провини не лише надають такі вагомі переваги, як прискорений розгляд кримінальних справ і зменшення навантаження на суди, прокурорів і адвокатів, але можуть також за умови їх правильного застосування стати успішним інструментом у боротьбі з корупцією та організованою злочинністю і сприяти скороченню кількості призначених покарань, а внаслідок цього і кількості ув`язнених.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

У зв`язку з чим, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Керуючись ст. ст. 469, 472, 314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 січня 2023 року між прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 під час іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Захисник має право отримати копію вироку в Саратському районному суді Одеської області.

Суддя ОСОБА_1