ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1193/23 Справа № 192/1607/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 року за ч.3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року відмовлено засудженому ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки своєю поведінкою він не довів своє виправлення.

В апеляції:

- засуджений просить переглянути ухвалу та прийняти об`єктивне рішення.

В обґрунтовування зазначає на позитивну характеристику, що він раніше не судимий.

Вважає необґрунтованим висновок суду про його необережне ставлення до майна та предметів, якими він користується при виконанні робіт.

Заслухавши засудженого, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці

За приписами ч. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_5 , його поведінку та відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання, та дійшов до законного та обґрунтованого висновку, що засуджений не довів своє виправлення в повній мірі.

Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, який набрав законної сили.

Початок строку відбування покарання 21.05.2020 року, кінець строку - 21.11.2023 року.

За час перебування у слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 11.06.2020 року. Працевлаштований на виробництві установи, до праці ставиться добре. За час відбування покарання характеризується посередньо.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначеннями. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, програмах диференційованого виховного впливу не приймає. Не входить до складу ради колективу засуджених. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, бере участь у роботі самодіяльних організацій. Підтримує зв`язки з рідними.

21.05.2021 року комісією установи відмовлено у застосуванні зміни умов тримання відповідно ст. 101 Кримінально-виконавчого кодексу України.

25.02.2022 року комісією установи відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням, згідно ст.82 Кримінального кодексу України, як особі, що не довела свого виправлення.

07.10.2022 року комісією установи відмовлено в направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення як особі, що не довела свого виправлення.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що за час відбування покарання засуджений характеризується посередньо, позитивні зміни в його особистості не знайшли відображення в характеристиці ОСОБА_5 адміністрацією установи. Стягнень не має, має 2 заохочення 19.10.2021 та 13.10.2022 відповідно за підсумками 3-кварталу року, зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Сама по собі посередня характеристика засудженого та фактичне відбуття 2/3 строку призначеного судом покарання не є достатньо переконливими важелями для ствердження доведеності засудженим свого виправлення навіть з огляду на відсутність дисциплінарних стягнень, оскільки звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період його відбування покарання та у сукупності між собою.

Дотримання засудженим порядку та умов відбування покарання в установі є його обов`язком та окремо дана обставина не може слугувати підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.

За наведених обставин, виходячи з матеріалів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 року, оскільки засуджений на даний час не досить переконливо довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а дані про особу ОСОБА_5 в сукупності не може бути оцінена судом як його готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а тому він має стати на шлях виправлення та потребує нагляду в умовах відбування покарання.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4