Справа № 379/261/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2023 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі суду присяжних під головуванням судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження № 0000066 від 21.02.2017 р. відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого: 23.05.2005 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 28.12.2007 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 13.10.2010 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 23 дні, 17.05.2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, строк покарання відбув повністю, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.9,12, 185 ч.3 КК України,

У С Т А Н О В И В:

доведеним, що ОСОБА_9 маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності та злочин проти життя і здоров`я особи за наступних обставин.

21.02.2017 близько 15 год. ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Біла Церква, спілкувався із знайомим ОСОБА_11 . У ході цієї розмови ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_11 викрасти майно з будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у якому проживав наглядно знайомий йому ОСОБА_12 для того, щоб продати, а кошти обернути на свою користь з метою придбання для особистого вживання наркотичних засобів. ОСОБА_11 на таку пропозицію ОСОБА_9 погодився, вступивши таким чином з ним у злочинну змову.

21.02.2017 приблизно о 16 годині ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з метою реалізації раніше обговореного злочинного задуму на маршрутному автобусі «Біла Церква Тараща» прибули в центр с. Чернин Таращанського району, де разом вжили наркотичний засіб «Метадон», який мали при собі, після чого вирушили до домоволодіння ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 . Рухаючись по дорозі, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 склали спільний план вчинення злочинних дій, направлених на таємне викрадення майна ОСОБА_12 , згідно з яким вони мали пройти на подвір`я вказаного домоволодіння, ОСОБА_11 повинен був проникнути через вікно до будинку, відшукати будь-яке майно, що має цінність, та викрасти його, а ОСОБА_9 , в свою чергу, знаючи наглядно потерпілого ОСОБА_12 , знаходячись неподалік його господарства, мав спостерігати за обстановкою та в разі появи потерпілого дати знак ОСОБА_11 , шляхом здійснення дзвінка зі свого мобільного телефону на мобільний телефон останнього.

Приблизно о 16 годині 30 хвилин цього ж дня ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, прибули до господарства ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний задум, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись відсутністю власника та інших осіб, ОСОБА_9 залишився неподалік господарства ОСОБА_12 , де спостерігав за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_11 , вийнявши скло з віконної рами будинку, таємно проник в середину.

В цей час ОСОБА_9 помітив як з центру села до будинку рухається ОСОБА_12 та з метою попередження ОСОБА_11 декілька разів зі свого мобільного намагався зателефонувати на мобільний телефон останнього, але мобільний пристрій ОСОБА_11 був вимкнений. У зв`язку з цим ОСОБА_9 намагався розпочати розмову з ОСОБА_12 і таким чином відвернути його увагу від будинку, проте це в нього не вийшло та останній попрямував до будинку, зайшовши всередину. Приблизно через 2 чи 3 хвилини після цього ОСОБА_11 вибіг з будинку та побіг в ліс. За ним побіг ОСОБА_12 , який в руках тримав сокиру. В цей момент ОСОБА_9 також направився за останніми. Наздогнавши їх, він помітив, як ОСОБА_11 лежав спиною до землі, а ОСОБА_12 сидів на ньому зверху та наносив удари кулаками. ОСОБА_11 в свою чергу також наносив удари по ОСОБА_12 ОСОБА_9 , наблизившись до них, відштовхнув ОСОБА_12 руками від ОСОБА_11 . Останній, користуючись тим, що ОСОБА_9 своїм поштовхом вивів ОСОБА_12 з рівноваги, вхопив сокиру, що лежала на землі поряд та наніс даною сокирою близько 5-7 ударів по голові ОСОБА_12 , спричинивши відкриту черепно-мозкову травму з переломом кісток черепа та забоєм головного мозку, яка, спричинили його смерть.

Після того як ОСОБА_12 перестав чинити опір, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 , завершуючи свої злочинні дії, спрямовані за крадіжку чужого майна, повернувся та повторно, таємно проник спільно з останнім до будинку ОСОБА_12 , після чого, діючи умисно, повторно, з метою збагачення за рахунок чужого майна, викрав належні ОСОБА_12 бензопилу марки «OLEO-МАС» вартістю 2850 грн., монітор марки «ACER AL2016W В» вартістю 1425 грн., електрорубанок «Einhell BT-PL900» вартістю 1080 грн. та електрофрезер «DWT OF-2100 VE» вартістю 1183 грн. 70 коп. Після цього із вказаним майном ОСОБА_9 залишив разом з ОСОБА_11 місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Згідно з висновком товарознавчої експертизи від 02.03.2017 ринкова вартість раніше використовуваних бензопили марки «OLEO-МАС», монітора марки «ACER AL2016W В», електрорубанка «Einhell BT-PL900» та електрофрезера «DWT OF-2100 УЕ», станом на 21.02.2017 складає 6538 грн.70 коп.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_11 завдали майнову шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 6538 грн. 70 коп.

Крім цього, ОСОБА_9 маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний злочин проти життя і здоров`я особи за наступних обставин.

Так, встановлено, що 21.02.2017 близько 15 години ОСОБА_9 перебуваючи в м. Біла Церква спілкувався із знайомим ОСОБА_11 . У ході цієї розмови ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_11 викрасти майно з будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , у якому проживав наглядно знайомий йому ОСОБА_12 , для того, щоб продати, а кошти обернути на свою користь з метою придбання для особистого вживання наркотичних засобів. На таку пропозицію ОСОБА_9 погодився ОСОБА_11 , вступивши таким чином з ним у злочинну змову.

21.02.2017р. приблизно о 16 години ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з метою реалізації раніше обговореного злочинного задуму на маршрутному автобусі «Біла Церква - Тараща» прибули в центр с. Чернин Таращанського району, де разом вжили наркотичний засіб «Метадон», який мали при собі, після чого вирушили до домоволодіння ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 . Рухаючись по дорозі, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 склали спільний план вчинення злочинних дій, направлених на таємне викрадення майна ОСОБА_12 , згідно з яким вони мали пройти на подвір`я вказаного домоволодіння, ОСОБА_11 повинен був проникнути через вікно до будинку, відшукати будь-яке майно, що має цінність, та викрасти його, а ОСОБА_9 , в свою чергу, знаючи наглядно потерпілого ОСОБА_12 , знаходячись неподалік його господарства, мав спостерігати за обстановкою та в разі появи потерпілого - дати знак ОСОБА_11 шляхом здійснення дзвінка зі свого мобільного телефону на мобільний телефон останнього.

Приблизно о 16 годині 30 хвилин цього ж дня ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, прибули догосподарства ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний задум, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок чужого майна, користуючись відсутністю власника та інших осіб, ОСОБА_9 залишився неподалік господарства ОСОБА_12 , де спостерігав за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_11 , вийнявши скло з віконної рами будинку, таємно проник в середину.

В цей час, приблизно о 17 годині ОСОБА_9 помітив як з центру села до будинку рухається ОСОБА_12 та з метою попередження ОСОБА_11 декілька разів зі свого мобільного намагався зателефонувати на мобільний телефон останнього, але мобільний пристрій ОСОБА_11 був вимкнений. У зв`язку з цим ОСОБА_9 намагався розпочати розмову з ОСОБА_12 і таким чином відвернути його увагу від будинку, проте в нього це не вийшло та останній попрямував до будинку, зайшовши всередину. Приблизно через 2-3 хвилини після цього ОСОБА_11 вибіг з будинку та побіг в ліс. За ним побіг ОСОБА_12 , який в руках тримав сокиру. В цей момент ОСОБА_9 також направився за останніми. Наздогнавши їх, він помітив, як ОСОБА_11 лежав спиною до землі, а ОСОБА_12 сидів на ньому зверху та наносив удари кулаками. Сокира у той час лежала на землі поряд. ОСОБА_11 в свою чергу також наносив удари по ОСОБА_12 .

У цей час, приблизно у період часу з 17 години до 18 години ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вирішили з метою приховання вчинення крадіжки та полегшення завершення цього корисливого злочину позбавити життя ОСОБА_12 , при цьому діючи спільно та без будь-якого супротиву один одному або відмови від вчинення своїх протиправних дій. Домовленість про вчинення умисного вбивства досягнуті ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в момент виголошення останнім слів про намір позбавлення життя ОСОБА_12 , тобто вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я іншої особи.

Реалізуючи свій спільний злочинний задум, спрямований на умисне заподіяння смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , щоб припинити фізичний супротив потерпілого та створити умови ОСОБА_11 для безпосереднього позбавлення життя вказаної особи, двома руками відштовхнув потерпілого від ОСОБА_11 .

В результаті таких дій ОСОБА_9 , ОСОБА_12 замешкався, а ОСОБА_11 в цей час, користуючись таким станом потерпілого, підняв сокиру із землі та, діючи умисно, за спільною мовчазною згодою з ОСОБА_9 , який перебував поблизу та спостерігав за діями ОСОБА_11 , при цьому жодним чином не намагаючись перешкодити останньому, тобто діючи з ним за попередньою змовою групою осіб, з метою приховати вчинення крадіжки та полегшити завершення вчинення цього злочину, передбачаючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою позбавлення життя ОСОБА_12 , наніс йому близько 5-7 ударів обухом зазначеної сокири в життєво важливий орган, а саме по голові, в результаті чого заподіяв тілесне ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа та забоєм головного мозку, які і спричинили його смерть.

Після того як ОСОБА_12 перестав чинити опір, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , завершуючи свої злочинні дії, спрямовані на крадіжку чужого майна, повернувся та, діючи умисно, повторно, таємно, проник разом з останнім до будинку ОСОБА_12 , звідки повторно викрав належні ОСОБА_12 бензопилу марки «OLEO-МАС» вартістю 2850,00 грн., монітор марки «ACER AL2016W В» вартістю 1425,00 грн., електрорубанок «Einhell ВТ- PL900» вартістю 1080,00 грн. та електрофрезер «DWT OF-2100 VE» вартістю 1183,70 грн. Після цього з викраденим майном ОСОБА_9 залишив разом з ОСОБА_11 місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Згідно з висновком судово-медичних експертиз № 32 та 24/д від 15.05.2017 смерть ОСОБА_12 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа та забоєм головного мозку. Дані тілесні ушкодження утворилися від не менше 7 впливів металевого тупого предмета з обмеженою поверхнею, від дії обуха сокири. Описана травма має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для життя в момент спричинення. Після отриманої травми потерпілий не мав змоги до активних дій, оскільки смерть настала через короткий проміжок часу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України визнав, у вчинені злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.9,12 КК України вину не визнав та пояснив, що до його затримання у лютому 2017 р. він був залежний від наркотичних засобів. Перед слідчим експериментом з ним, оперативні працівники давали йому наркотичні засоби, казали, що йому треба говорити. Ініціатором поїздки у с. Чернин вчинити крадіжку був він. Він запропонував це здійснити ОСОБА_13 . Він сказав, що є хата, де можна вкрасти речі, на виручені речі купити наркотики. Коли саме він запропонував це вчинити, дати не пам`ятає. Вони зустрілися у с. Логвин і він ОСОБА_13 запропонував зазначене. У ОСОБА_14 поїхали під вечір на маршрутці. Поїхали на Леваневського у Білій Церкві, сіли на маршрутку і поїхали до с. Чернин. Маршрутка приїхала у ОСОБА_14 приблизно о 15-16 годині. Знав хату, т.я. жив у дядька у с. Чернин. Декілька разів заходив до цього до хати ОСОБА_15 , брав там воду. Коли заходили до хати ОСОБА_15 набирати воду то бачив у будинку речі: комп`ютер, бензопилу, фрезер, мотокосу, багато речей було, усі не пам`ятає. Коли прибули до будинку ОСОБА_15 з ОСОБА_13 , то домовились, що він буде стояти на шухері, а ОСОБА_13 залізе через вікно у будинок. Котелянець витягнувши скло вікна, через нього заліз у будинок. Зложив монітор, бензокосу, рубанок до сумки, яку привезли з собою у рюкзаці. У цей час він побачив ОСОБА_15 . Повідомити про наближення потерпілого ОСОБА_13 не зміг. Підійшовши до будинку ОСОБА_15 обійшов будинок, так як були сліди на снігу. Після впустив у хату собаку, взяв сокиру. Коли ОСОБА_13 вибіг з будинку у напрямку лісу, ОСОБА_15 побіг за ним із сокирою в руці. Котелянець стояв біля хати коли його побачив ОСОБА_15 . Сумовський думав, що ОСОБА_13 вибіг з хати. Сумовський його в хаті не бачив. ОСОБА_16 спочатку кинулася на нього, але він собаку завів до кухні і закрив у кухні. Щоб собака вибігала із хати не бачив. Він зразу взяв сумку, комп`ютер і пішов через двері з хати. З собою ніс: фрезер, монітор, рубанок, бензопилу. З цими речами пішов до зупинки. Котелянця не дочекався біля будинку тому, що злякався. Котелянець наздогнав його приблизно через 10-15 хвилин тоді коли він був на зупинці. Котелянець йому не розповідав, що сталося. Коли він запитав ОСОБА_13 що там, було, той йому відповів усе нормально. Після цього він з ОСОБА_13 сіли у маршрутку і поїхали до ОСОБА_17 Церкви. Приїхавши на ОСОБА_18 у Білій Церкві, у ломбарді заклали речі, які викрали. Скільки отримали грошей не пам`ятає. Здавали речі на документи ОСОБА_13 . Гроші потратили, основну частину на наркотики, які купили після цього. Іншу частину поділили між собою. Купували на них продукти харчування, оплатили проживання у готелі. Вчинення крадіжки речей не заперечує та підтверджує, що вона дійсно була вчинена у день, час та місці зазначеному у обвинувальному акті. Злочин, передбачений ст. 115 КК не визнає, т.я. нічого не вчиняв і не бачив як хто вчиняв. Про повідомлене і показане ним на слідчому експерименті, він розповідав і показував за пропозицією працівників поліції, кого саме, їх прізвищ не знає, але це були ті хто його затримував. Вони застосовували до нього заходи фізичного і психологічного впливу, передавали йому наркотичні засоби. Повідомляли, що він має розповідати і показувати. Він це робив і за це отримував наркотики від них. Про ці дії працівників поліції він захиснику, слідчому не повідомляв. Самостійно із заявами до прокурора, інших правоохоронних органів про зазначені дії працівників поліції не звертався, їм про не це повідомляв так, як боявся, що йому буде гірше.

Крім визнання обвинуваченим своє винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, незважаючи на невизнання обвинуваченим своє винуватості у вчинені злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.9,12 КК України, його винуватість у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 115 ч.2 п.9,12 КК України підтверджується доказами дослідженими судом:

показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що він є братом вбитого. Він був запрошений для залучення до проведення слідчих дій. Він був на місці події. Це було у лютому 2017 р. На місці події бачив на лісній дорозі червону воду. Було багато крові. Стати потерпілим вирішив він. З братом був у дружніх, братніх стосунках. Зізвонювалися 1-2 рази на місяць Останній раз зізвонювалися 19 чи у двадцятих числах лютого 2017 р. Брат його закінчив військове інженерне училище. Був офіцером запасу. Був порядним. Займався спортом. Останні роки займався йогою, практиками кругосвіту, допомогав іншим людям по господарству, був доброю чуйною людиною. Брат був не конфліктним. Про борги брата йому нічого не відомо. Брат жив сам. Після продажу квартири брат поділив кошти між дітьми. Сам поїхав жити до села Чернин. У брата був комп`ютер. Про знайомство брата з обвинуваченим йому стало відомо від знайомих. Брат йому розповідав, що йому хтось допомагав, але хто саме не може сказати. Можливо і обвинувачений. Про золоті вироби наявні у брата нічого не знає. Про те, що сталося з братом йому відомо із матеріалів справи після ознайомлення з ними. Позов не пред`являв. Покарання винному просить призначити саме суворе;

показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що у лютому 2017 р. більш точно не пам`ятає до готелю «Рось» у якому вона працювала на той час прийшло поселитися двоє чоловіків. Вони вели себе нормально, ввічливо. Розмовляв з нею один з них, інший стояв поруч. Вона їх поселила у № 807. Поселилися на один паспорт, документ був упорядку. На чий саме паспорт відбулося поселення не пам`ятає. Підозрілого з їх боку нічого не було, усе було спокійно. Чи були при них якісь речі не пам`ятає. Коли здавала зміну змінщиця ОСОБА_20 їй сказала, що підходив хлопець із № 807 і просив викликати швидку, т.я. комусь погано. Хто саме викликав швидку допомогу не пам`ятає. Що саме там сталося не знає. В номер вона не підіймалася. Пізніше від співробітників готелю вона взнала, що один із вказаних чоловіків у номері помер;

показаннями свідка ОСОБА_21 про те, що 22 лютого 2017 р. вона прийшла на зміну у готель «Рось» де вона на той час працювала. Прийняла зміну. Через певний час до неї підійшов чоловік і сказав, що він з № 807 і йому потрібно викликати швидку допомогу і попросив телефон стаціонарний для цього. Сказав, що його другові погано. Швидка допомога коли приїхала повідомила їй, що усе нормально, зробили укол. Вона розмову цього чоловіка з працівниками швидкої допомоги не чула. Потім цей чоловік ще доплатив за півдоби перебування у готелі. Потім цей чоловік знову підійшов до неї і сказав, що необхідно викликати швидку. Коли швидка знову приїхала, прибулі працівники швидкої піднялися до номеру, а потім коли спустилися то сказали їй, що померла людина. Вона так зрозуміла, що ці чоловіки щось перепили перед цим. Потім була викликана поліція. Перший і другий раз швидку допомогу викликав той чоловік, що проживав із померлим. Цей чоловік сказав, що потрібно викликати швидку, вона сказала, викликай, набирала номер телефону і передавала трубку для розмови цьому чоловіку, т.я. швидкій потрібно повідомляти дані про людину, до якої викликається швидка. Особа, яка викликала швидку була у нормальному стані, не помітила щоб щось було з її боку неадекватне. Швидка коли приїхала 2-й раз, сказала, що коли вони зайшли в номер. чоловік був мертвий, на столі лежав його паспорт. Не може сказати, чи була ця особа у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Вона не запам`ятала обличчя цієї особи;

показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що був запрошений на місце події як працюючий тоді сільським головою села Чернин Таращанського району. Де був будинок загиблого знав, на околиці села. Про сварки і бійки потерпілого не знає. На місці події він побачив мертву людину. На місці події працювали співробітники поліції, був судмедексперт. Тіло лежало у колії дороги. На голові трупа була кров, були рани. Інших тілесних ушкоджень він не бачив. Предметів біля трупа не було, їх не бачив. Працівники поліції оглядали будинок загиблого. Після його огляду закрили і опечатали будинок. За який рахунок загиблий ОСОБА_15 жив не знає. Очевидцем подій злочинів, смерті ОСОБА_15 він не був;

показаннями свідка ОСОБА_23 про те, що на той час ОСОБА_24 він знав. Він його племінник, син його рідної сестри. Про загибель сусіда взнав від дільничного поліцейського, який показав йому фото розшукуваних осіб, у т.ч. його племінника. У році у якому це сталося, за 3-4 місяці до цього, обвинувачений жив у нього. Його сестра, мати обвинуваченого хотіла, щоб він доглядав за ним, що обвинувачений не спілкується зі своїми друзями. Обвинувачений може щось взяти чуже, але вчинити щось більше вважає не здатний. Обвинувачений жив за рахунок того, що йому давала мати (його сестра) та за рахунок того, що обвинувачений працював з ним. Коли обвинувачений жив у нього, до нього друзі не приїжджали. З боку обвинуваченого мало місце те, що коли він зник то він виявив, що з його будинку зникли певні речі. Він з обвинуваченим ходив до лісу по гриби, на рибалку поряд хати загиблого (відстань 100 м.). Він не розповідав обвинуваченому хто жив у тому будинку. У обвинуваченого був мобільний телефон, номера він не пам`ятає. Після зникнення ОСОБА_24 і речей із його будинку, він телефонував ОСОБА_24 , але той не відповідав, телефон був вимкнений;

показаннями свідка ОСОБА_25 про те, що вбитий є його батьком. Він перебував з батьком у гарних стосунках, він приїздив до нього у с. Чернин. Останній раз він був у батька у січні 2017 р. Коли батьки розлучилися, то батько жив спочатку на квартирі у Білій Церкві, потім на дачі у Білій Церкві у ОСОБА_26 , а звідти переїхав жити у с. Чернин. Батько жив за рахунок підробітків у м. Києві та роботі на людей у селі. Його батько допомагав його матері у міру можливості. Про конфлікти його батька з іншими громадянами йому невідомо. Батько жив сам. Сусіди добре характеризували батька. Він бачив у батька в хаті електроінструменти: бензопила, великий лобзик. Він не був очевидцем події, що сталася з батьком. Сокири у хаті у батька були. Батько алкогольні напої і наркотичні засоби вживав. Але не був залежним від них. Про борги батька йому нічого не відомо. Про смерть батька взнав із телефонної розмови по телефону батька з поліцейським, який йому повідомив, що сталося з його батьком. Після смерті батька він був у його хаті, речі у будинку були розкидані. Він не бачив після смерті батька у його будинку монітора, бензопили. Відносно інших речей сказати не може;

показаннями свідка ОСОБА_27 про те, що у 2017 р. він працював водієм мікроавтобуса ОСОБА_28 в ПП «Ікарус» по маршруту руху Біла Церква Чернин Тараща, було три рейси. Обвинуваченого знає після того що сталося. До цього він його не знав. Вперше він його побачив на виїзді із ОСОБА_29 . Обвинувачений був разом із іншим чоловіком. Це було зимою 2017 р. Вони зайшли до автобуса, приблизно 16.15 +5-7 хвилин. До ОСОБА_14 їхати 50 хвилин. Вони були у стані сп`яніння. Один із них зайшов і не побачив, що пройшов по речах інших громадян, які їхали в автобусі. Після того як вони зайшли, попрямували у кінець салону мікроавтобуса. Вони не платили гроші. Він зробив зауваження. Обвинувачений розрахувався після цього за себе і показав на іншого посвідчення УБД. Чи були з ними речі, не пам`ятає. Тілесних ушкоджень на них не бачив. У селі ОСОБА_14 вони вийшли. Обвинувачений запитав коли він буде повертатися назад. Він йому відповів. Коли він їхав назад, на тому ж місці де він висадив цих чоловіків, лише з іншого боку дороги, побачив, що один із них стоїть, другий вискочив з кущів у цей час. Ці особи чекали мікроавтобус. Він побачив у обвинуваченого у руках телевізора і бензопилу. Другий зайшов у салон м/автобуса із сумкою в руках, яка була закрита, що було всередині не було видно. Також у нього був рюкзак. Коли він запитав чи не крадені речі, він пам`ятає, що саме обвинувачений відповів йому, що везуть речі в ремонт. Коли їхали назад вони пройшли у самий кінець салону. Поклавши речі, обвинувачений повернувся до нього розрахувався за проїзд лише за себе. У ОСОБА_30 на зупинці дев`яте училище вони вийшли. Виходили вони з речами. Так само обвинувачений ніс телевізор і бензопилу, а інший ніс сумку. Одягнуті вони були в темні куртки, у обвинуваченого коричневі брюки були. Чи був одяг чистий не звернув увагу. Коли він приїхав на кінцеву, то він під час прибирання салону автобуса виявив забутий рюкзак і зрізані дві штори у салоні, штори були відсутні. Він не пам`ятає коли вони заносили рюкзак у салон автобуса. Ранком наступного дня приблизно о 7.45 - 8 годині до нього прийшов обвинувачений і сказав, що вони забули у автобусі речі. Він йому відповів, що віддасть рюкзак з речами тоді коли прийде власник автобусу. Він рюкзак обвинуваченому не віддав. Коли вилучали працівники поліції рюкзак з його вмістом, поняті були присутні. ОСОБА_31 розкривали, всередині були зарядки і щось інше, що саме він зараз точно не пам`ятає. Чим була наповнена сумка, яка була у одного із цих чоловіків не може сказати. Він точно може стверджувати, не помиляється, що до нього підходив обвинувачений і спілкувався з ним. Другий за весь час з ним не говорив. Говорить суду правду. Одним із пасажирів салону його мікроавтобусу коли він здійснював рейс з ОСОБА_17 Церкви до села ОСОБА_14 і назад із села Чернин до ОСОБА_17 Церкви був саме обвинувачений. Він не помиляється;

показаннями свідка ОСОБА_32 про те, що він не пам`ятає дати і часу затримання ОСОБА_24 . Він на той час працював начальником сектору відділення поліції Миронівського ВП. Затримання ОСОБА_24 відбувалося у ОСОБА_33 у одному із будинків. Разом з ним у затриманні приймали участь працівники поліції ОСОБА_34 і ОСОБА_35 . При затриманні до ОСОБА_24 будь-якого фізичного чи психічного впливу не застосовували. Тілесних ушкоджень йому ніхто не завдавав. Не пропонував і не забезпечував ОСОБА_24 наркотичними чи іншими забороненими засобами. Затримання відбувалося наступним чином. Зайшли на подвір`я будинку. Відкрили двері у будинок. Зайшли у будинок. ОСОБА_24 сам до них вийшов. Вивели ОСОБА_24 із будинку. До ОСОБА_24 спецзасоби не застосовувалися. Затримували ОСОБА_24 у зв`язку із тим, що керівник ОСОБА_34 сказав, що їдемо на затримання особи, яка вчинила злочин, який саме він не пам`ятає. Він особисто стояв біля дверей. Інші двоє працівників поліції зайшли у веранду будинку. Після цього вийшов ОСОБА_24 . Він стояв біля нього. Затриманого ОСОБА_24 було доставлено до слідчого у ОСОБА_36 . Чи складався документ про затримання не пам`ятає. Більш точно не пам`ятає про обставини затримання ОСОБА_24 ;

показаннями свідка ОСОБА_37 про те, що він на той час працював слідчим Таращанського ВП, складав протокол про затримання ОСОБА_24 . Не пам`ятає, щоб ОСОБА_24 скаржився що до нього застосовували фізичне чи психічне насилля. На затриманому не було видимих тілесних ушкоджень. Він допит ОСОБА_24 не проводив. При затриманні ОСОБА_24 був забезпечений захисником-адвокатом. Чи висловлював ОСОБА_24 заяви, зауваження при затриманні не пам`ятає. Але якби такі він висловлював, то він вніс би їх до протоколу. Не підписав ОСОБА_24 протокол затримання, т.я. його стан здоров`я різко погіршився через вживання ним перед цим і перебуванням на час затримання у стані наркотичного сп`яніння. До ОСОБА_24 вимушені були викликати через це карету швидкої медичної допомоги, оскільки після складання ним протоколу затримання, ОСОБА_24 втратив свідомість, він просто сидячи на стільці похилився і впав на стільці. У ОСОБА_24 була ломка, йому було зле. Це відбувалося у присутності адвоката ОСОБА_24 , двох понятих. Протокол про затримання ОСОБА_24 ним складався у м. Тараща. До ОСОБА_38 де відбулося фактичне затримання ОСОБА_24 він особисто не їздив. Час фактичного затримання ОСОБА_24 ним був зазначений у протоколі затримання зі слів працівників поліції, які здійснювали його затримання. Не пам`ятає чи був ОСОБА_24 у кайданках коли його доставили до нього після затримання. Але думає, що він був у кайданках. Через те, що ОСОБА_24 стало зле була метушня, викликали карету швидкої допомоги, яка забрала його. Він не здійснював досудове розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_24 , це здійснював слідчий ОСОБА_39 . Чи були з боку захисника якісь зауваження, заяви не пам`ятає. Але якщо були вони мають бути зазначені у протоколі затримання. Довбишу він роз`яснював, що він затриманий за крадіжку і вбивство;

показаннями свідка ОСОБА_40 про те, що він на той час працював старшим слідчим Таращанського ВП Миронівського ВП і здійснював досудове розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_24 . Ця подія мала місце у лютому-березні. При допиті ОСОБА_24 було з`ясовано його бажання давати показання у присутності захисника. ОСОБА_24 погодився. Він був забезпечений адвокатом. Він був як підозрюваний допитаний. Протокол допиту ОСОБА_24 перечитував і власноручно на ньому робив записи. Після цього ним було запропоновано ОСОБА_24 провести слідчий експеримент з місця де він разом з іншим учасником вживали наркотичні засоби. Він погодився. Показання ОСОБА_24 під час його допиту і проведеного з ним слідчого експерименту, надавав добровільно у присутності захисника. На слідчому експерименті були співпадіння з раніше наданими ним показаннями та ним показаний механізм та обставини подій, які також співпадали із його раніше наданими показаннями. Чи були на тілі ОСОБА_24 під час допиту і на слідчому експерименті видимі тілесні ушкодження не пам`ятає. Він особисто не застосовував до ОСОБА_24 будь-які заходи фізичного чи психологічного характеру. При затриманні ОСОБА_24 він участі не приймав. В ході слідчого експерименту ОСОБА_24 себе вів адекватно. Якби у ОСОБА_24 була ломка він би не зміг усе детально розказати і показати із залученням статистів як відбувалися злочини. Про те, щоб ОСОБА_24 до його допиту як підозрюваного чи до проведення слідчого експерименту хтось щось заборонене для вживання давав, чи рекомендував щось йому говорити, такого не було. Він особисто такого також не здійснював. Наркотики не давав йому ніхто. Про таке з боку інших йому не відомо. Про таке йому не повідомляв ні сам ОСОБА_24 , ні його захисник. У нього ніхто із працівників поліції не запитував дозвіл на роботу з ОСОБА_24 як особою яка тримається під вартою і рахується за ним. Він такого дозволу нікому не надавав. В ході досудового розслідування було з`ясовано, що інший учасник ОСОБА_13 , мертвий, був виявлений мертвим у готелі «Рось». Під час слідчого експерименту ОСОБА_24 розповідаючи розставляв статистів на ті місця як вони перебували під час вчинення злочинів. При цьому розповідав, що відбувалося на цих місцях, хто що вчиняв, що він бачив і де саме він був у цей час, тобто з якої відстані усе бачив. Розповів що ОСОБА_13 виліз із будинку. За ОСОБА_13 біг потерпілий. ОСОБА_24 сказав, що бачив, що потерпілий наздогнав ОСОБА_13 і почав наносити йому удари. Довбиш повідомив і показав, що він підійшов і штовхнув потерпілого, показав як саме, давши таким чином ОСОБА_13 встати, взяти сокиру, завдати потерпілому удари сокирою. Про це ОСОБА_24 розповів і показав на статистах. Довбиш чітко відповідав на усі запитання судово медичного експерта, який приймав участь у слідчому експерименті. Це є на відео слідчого експерименту. Він повідомив ОСОБА_13 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.9,12 КК оскільки ОСОБА_24 вчиняв активні дії стосовно потерпілого, з можливістю ОСОБА_13 вивільнитись, звільнитися від потерпілого, піднятися, взяти знаряддя злочину сокиру і нею нанести удари потерпілому, від яких настала смерть потерпілого. Під час досудового розслідування були виявлені і вилучені із ломбарду речі потерпілого, які ОСОБА_24 і ОСОБА_13 викрали з будинку потерпілого. Він впевнений, що ОСОБА_24 давав показання як підозрюваний, так і в ході слідчого експерименту добровільно і безпосередньо так як лише він сприймав, і у них приймав безпосередню участь. ОСОБА_41 не був на місці події, безпосередньо не вчиняв зазначені ним дії, не сприймав безпосередньо як події відбувалися, що здійснювалося насправді, він не міг би із такою ретельною деталізацію, яка мала місце з його боку при слідчому експерименті, розповісти, відтворити їх на місці події. Він би не міг відтворити ці обставини, які мали місце за його, ОСОБА_13 , потерпілого участі. Він переконаний, що в ході слідчого експерименту ОСОБА_24 правдиво відтворював події вчинених злочинів. Відповідність повідомленого і показаного ОСОБА_24 на слідчому експерименті, і механізму можливого отримання тілесних ушкоджень за таких обставин потерпілим, що спричинило смерть останнього, підтверджена висновком судово-медичного експерименту, встановленим їх співпадінням. Суду говорить правду;

письмовими доказами, дослідженими судом:

протоколом огляду місця події від 21.02.2017 р. з ілюстративною таблицею, план-схемою, відповідно до якого місце огляду є ділянка дороги, яка проходить серед лісу зі сторони вул. Канівщина с. Чернин Таращанського району Київської області в напрямку шлагбаума, який встановлений на в`їзді обходу № 4 лісництва, де виявлено труп ОСОБА_12 зі слідами насильницької смерті, слідами речовини схожої на кров навколо та одязі трупа;

протоколами огляду і додаткового огляду місця події від 21,22.02.2017 р. з ілюстративними таблицями, відповідно до яких місцем огляду є місце проживання ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 , де на одному з вікон будинку відсутня частина скляної вставки;

протоколом огляду трупа від 22.02.2017 р. з ілюстративною таблицею, відповідно до якого у морзі Таращанського відділення МЕ КОБ СМЕ оглянуто труп ОСОБА_12 , при огляді виявлені рани на трупі, вилученні з трупа біологічні зразки: зрізи нігтів з пальців правої і лівої рук трупа, змиви рук, зразки волосся з голови;

висновками експерта № 32 від 15.05.2017 р., № 24/д від 15.05.2017 р., відповідно до якого смерть ОСОБА_12 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа та забоєм головного мозку. Виявлені відкритий втиснутий осколковий перелом кісток черепа зліва, лінійний перелом кісток основи черепа, осередкові субарахноїдальні крововиливи; забій головного мозку лівої скроневої частки, кров в шлуночках мозку; забиті рани на голові, синці та садна на обличчі. Вищазазначені ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_12 утворилися від не менше 7 впливів металевого тупого предмета (предметів) з обмеженою поверхнею, можливо від обуха сокири. Описані травми, що спричинили смерть ОСОБА_12 мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя в момент заподіяння. Згадані пошкодження утворилися від дії металевого предмета з обмеженою поверхнею, яким міг бути обух сокири. Смерть потерпіло настала через короткий проміжок часу після заподіяння тілесних ушкоджень. Після нанесення тілесних ушкоджень потерпілий не міг здійснювати активні дії, про що свідчить характер пошкоджень. Вищеописані ушкодження могли утворитися в строк і обставинах, вказаних ОСОБА_9 при слідчому експерименті 01.03.2017р.;

протокол огляду місця події від 22.02.2017 р., з ілюстративною таблицею, відповідно до якого місцем огляду є територія лісу, дорога, що знаходиться на відстані близько 350 м від будинку № 28 по вул. Канівщина у с. Чернин Таращанського району Київської області. На дорозі з боків якої маються насадження, виявлено слід бурого кольору. В напрямку с. Чернин праворуч від дороги за горбком між насадженнями в снігу виявлено сокиру. Від сокири до дороги виявлено три сліди взуття. Сокира вилучена;

протоколом обшуку від 27.02.2017 р., відповідно до якого у приміщенні «Найкращий ломбард» ОСОБА_42 , розташованого у АДРЕСА_3 виявлено та вилучено: бензопилу марки «OLEO-МАС», монітор марки «ACER AL2016W В», електрорубанок «Einhell BT-PL900», електрофрезер «DWT OF-2100 VE», які до ломбарду здав 21.02.2017 р. ОСОБА_11 , копії договорів №№ …1688 від 21.02.2017 р., …1685 від 21.02.2017 р.;

заявою ОСОБА_27 від 25.02.2017 р., відповідно до якої він видав рюкзак з речами, який залишили два невідомих чоловіка 21.02.2017 р. близько 18.45 у маршрутному таксі сполученням м. Тараща-Біла Церква через Чернин. Та надання дозволу про їх огляд та вилучення;

протоколом огляду від 25.02.2017 р., відповідно до якого у м. Тараща, вул. Володимира Великого, 29 в приміщенні Таращанського ВП в присутності ОСОБА_27 у виданому ним рюкзаку виявлені плоскогубці, лейкопластир, ізолююча стрічка чорного кольору, викрутка синього кольору, три зарядні пристрої, мотузка, поліетиленовий мішок;

протоколами огляду місця події від 26.02.2017 р., від 01.03.2017 р., відповідно до яких у приймальному відділенні КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 1, в якій знаходиться ОСОБА_9 у нього вилучено одяг і взуття; в кабінеті № 26 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, розташованого за адресою м. Тараща, вул. Володимира Великого, 28 оглянуто вилучені у ОСОБА_9 светр, камуфляжну куртку, штани, картуз, футболку, мобільний телефон Моторола;

постановою про визнання речовим доказом та передачу на зберігання тимчасово вилученого майна від 26.02.2017 р: 22.02.2017 р. виявлену і вилучену в лісі: сокиру; зошиту із записами цифр, чотирьох аркушів паперу із запасами, трьох курток, чобіт чорного, чобіт коричневого кольору вилучених 22.02.2017 р. за місцем проживання ОСОБА_43 ; вилучених 25.02.2017 р. за адресою АДРЕСА_4 речі, належні ОСОБА_9 : мобільний телефон Нокіа, фотоапарат, чек № …0920, мобільний телефон Бравіс та мікро-СД, мобільний телефон Нокіа-5230, мобільний телефон Моторола; 25.02.2017 р. у ОСОБА_27 отримані: рюкзак, плоскогубці, пластир, ізолюючу стрічку, викрутку, зарядні пристрої, дві мотузки, поліетиленовий мішок; 26.02.2017 р. у ОСОБА_9 вилучені: куртку, кофту, штани, туфлі, футболку, мобільний телефон Моторола; 21.02.2017 р. вилучених за адресою АДРЕСА_2 : речовину рослинного походження, пристрій для куріння, паперовий згорток з вмістом речовини; 23.02.2017 р. вилучених за адресою АДРЕСА_5 одягу ОСОБА_11 : джинс, куртки, чобіт, мобільного телефону марки «Білайн»; 27.02.2017 р. вилучених в приміщенні відокремленого підрозділу № НОМЕР_1 Повного товариства «Найкращий ломбард Богдан Ю.М. і компанія»: бензопилу, монітор, електрорубанок, електрофрезер, докуме6нтів, які підтверджують придбання ломбардом вказаних речей від ОСОБА_11 ; зразків крові, букального епітелію та зразків нігтів ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ;

договорами 1,2 №№ 090171688, 090171685 від 21.02.2017 р. між кредитодавцем Повне товариство «Найкращий ломбард» ОСОБА_44 і Компанія і ОСОБА_11 предмет застави монітор «ACER AL2016», сума кредиту 270 грн.; бензопила «OLEO-МАС», сума кредиту 585 грн.;

висновком судової товарознавчої експертизи від 02.03.2017 р., відповідно до якого станом на 21.02.2017 р. ринкова вартість бувших у використанні: бензопили марки «OLEO-МАС», становить 2850 грн., монітора марки «ACER AL2016W В», становить 1425 грн., електрорубанка «Einhell BT-PL900», становить 1080 грн., електрофрезера «DWT OF-2100 УЕ», становить 1183 грн. 70 коп., а всього на загальну суму 6538 грн.70 коп.;

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.02.2017 р., відповідно до якого свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_19 на фото № 2,4 вони впізнали ОСОБА_11 , як особу яка в готелі «Рось» м. Біла Церква була мертвою, пред`явила свій паспорт під час реєстрації до готелю «Рось»;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.02.2017 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_27 на фото № 2 впізнав ОСОБА_11 , як особу яку він 21.02.2017 р. на маршрутному таксі підвозив з м. Біла Церква до с. Чернин Таращанського району і цього ж дня підвозив з с. Чернин до м. Біла Церква. При вказаній особі була сумка (рюкзак) та інструменти;

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.02.2017 р., відповідно до якого свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_19 на фото № 4,3 вони впізнали ОСОБА_9 , як особу яку бачили в готелі «Рось» м. Біла Церква, коли він просив викликати швидку допомогу для свого товариша, бачила під час реєстрації в готелі «Рось» 21.02.2017 р. близько 21 години 40 хвилин;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.02.2017 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_27 на фото № 3 впізнав ОСОБА_9 , як особу яку він 21.02.2017 р. підвозив з м. Біла Церква до с. Чернин Таращанського району та цього ж дня підвозив з с. Чернин до м. Біла Церква . Коли дана особа їхала з м. Біла Церква до с. Чернин то при ній бензопили та електроінструментів не було, а коли вказана особа їхала з с. Чернин до м. Біла Церква то вже при ній були вказані речі;

відеозаписом камер спостереження за 21.02.2017 р. приміщення «Найкращий ломбард», розташований за адресою Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 59, зафіксований на ДВД-Р диску, відповідно до яких зафіксовано ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які рухаються по приміщенню біля вказаного ломбарду із речами.

Судом в судовому засіданні переглянутий вказаний відеозапис;

висновком судово-психіатричного експерта № 128 від 27.02.2017 р., відповідно до якого ОСОБА_9 в період з 26.02.2017 р. по 27.02.2017 р. перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ КОР «ОПНМО» з приводу стану відміни метадону Після проведення дезінтоксикації був виписаний з покращенням з діагнозом: «Психічні та поведнкові розлади внаслідок вживання ПАР (канабіоїди, первентин кокаїн, опіати). Синдром залежності від канабіоїдів та первентину. Абстинентний синдром». ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. Під час їх скоєння міг усвідомлювати свої дії та керувати ними Під час обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_9 не виявлено. В даний час він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує. ОСОБА_9 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин (наркоманія). Він потребує лікування від наркотичної залежності. Протипоказань такого лікування у нього не виявлено. ОСОБА_9 притаманні такі індивідуально-психологічні особливості як нещирість, ухильність, зниження морально-етичного рівня. Егоцентричність, намагання виставити себе жертвою у складних життєвих ситуаціях, наявність нездоланного потягу до наркотиків, які здійснюють суттєвий вплив на його поведінку в поточному житті та здійснили вплив на мотивацію його поведінки під час інкримінованих йому дій. ОСОБА_45 під час скоєння інкримінованих йому дій міг правильно сприймати обставини, що мають значення в кримінальному провадженні та давати щодо них правильні показання. ОСОБА_45 не потребує в проведенні стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи;

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 25.02.2017 р., . відповідно до якого ОСОБА_9 25.02.2017 р. о 16 годині 5 хвилин затриманий у приміщенні будинку за адресою АДРЕСА_4 . У протоколі зазначено, що затриманий ОСОБА_9 за станом здоров`я не може підписати протокол затримання. Потребує госпіталізації. Підписи понятих, адвоката ОСОБА_46 ;

протоколом проведення слідчого експерименту від 01.03.2017 р., з фотаблицею, відеозаписом на ДВД+Р диск вказаної слідчої дії за участі підозрюваного ОСОБА_9 у присутності захисника ОСОБА_46 , судово-медичного експерта ОСОБА_47 , відповідно до якого ОСОБА_9 детально і послідовно розказав і детально показав місце вчинення злочинів, на місці злочинів показав як саме вчинили крадіжку речей із будинку потерпілого, та що саме здійснювали він та ОСОБА_11 . Вказав місце де між ОСОБА_11 і ОСОБА_12 розпочалася сутичка, бійка. Розказав і показав як ОСОБА_11 впав на землю. У якому положенні знаходився ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Продемонстрував як він ( ОСОБА_45 ) відштовхнув ОСОБА_12 від ОСОБА_11 . Як упав ОСОБА_12 від його ( ОСОБА_9 ) поштовху. Розповів як ОСОБА_11 взяв сокиру і продемонстрував як ОСОБА_11 наносив удари, якою частиною сокири і у які частини тіла ОСОБА_12 . Положення ОСОБА_12 при нанесенні йому ударів ОСОБА_11 . ОСОБА_9 повідомив і показав з якого місця він бачив зазначені дії ОСОБА_11 та кількість нанесених ОСОБА_11 сокирою ударів по голові ОСОБА_12 . Показав де на дорозі ОСОБА_11 після цього наздогнав його, як вони пішли разом з лісу до будинку ОСОБА_12 . Вказав і показав будинок по АДРЕСА_2 , куди він і ОСОБА_11 прийшли, двері через які зайшли у будинок. Показав вікно через яке до цього ОСОБА_11 проникав у цей будинок. Розказав і показав як вийшов він і ОСОБА_11 з викраденим майном та куди саме попрямували з викраденими речами.

Судом у судовому засіданні переглянутий відеозапис вказаної слідчої дії, зафіксований на ДВД+Р диску;

висновком експерта № 30-мк від 10.05.2017 р., відповідно до якого на клапті шкіри з трупа ОСОБА_12 виявлено дев`ять пошкоджень, з яких: пошкодження № 1 з ознаками забитого утворилось від дії предмета, що має контактуючу частину, утворену сходженням трьох граней з формуванням трьох ребер та трьохгранного об`ємного кута; пошкодження №№ 2,4 та 7-9 з ознаками рубаних утворились від п`яти дій предмету (предметів) з рубаючими властивостями з зануренням носка чи п`ятки його; пошкодження № 3,5 та 6 з ознаками рубаних утворилися від трьох дій предмету (предметів) з рубаючими властивостями. Виникнення виявлених на клапті шкіри пошкодження № 1 від дії обуха та пошкоджень №№ 2-9 від дій клина наданої на дослідження сокири, не виключається;

речовими доказами, дослідженими у судовому засіданні: сокирою, монітором марки «ACER AL2016W В», електрофрезером «DWT OF-2100 VE», електрорубанком «Einhell BT-PL900», бензопилою марки «OLEO-МАС».

Суд вказані надані прокурором докази визнає належними та допустимими.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_9 передбачена ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) можливість представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Суд в ході судового розгляду кримінального провадження, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мітрофанов проти Республіка Молдова» розглянувши доводи обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , наведені на захист обвинуваченого щодо недоведеності вчинення ним злочину, передбаченого ст.115 ч.2 п.9,12 КК України, застосування до ОСОБА_9 недозволених методів при здійсненні досудового слідства, у т.ч. перед та під час слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_9 , дачі ОСОБА_9 показань під час слідчого експерименту, перебування його у хворобливому стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, оцінивши їх відповідно до вимог ст. 94 КПК України у сукупності із іншими дослідженими судом доказами, дійшов висновку необхідності їх відхилення, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_48 , ОСОБА_37 , ОСОБА_49 , належними та допустимими письмовими доказами, речовими доказами, дослідженими судом, які вищенаведені у цьому вироку.

Суд не знаходить законних підстав для відхилення показань потерпілого ОСОБА_8 , вищезазначених свідків обвинувачення в частині обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.9,12, 185 ч.3 КК України. При цьому суд також враховує, що при допиті в у судовому засіданні свідка обвинувачення ОСОБА_48 (слідчий, який здійснював досудове розслідування кримінального провадження), обвинувачений ОСОБА_9 жодного запитання свідку ОСОБА_50 не задав.

Суд визнає, що вказані доводи обвинуваченого, захисника є способом обраного захисту від обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.9,12, 185 ч.3 КК України, яке судом було забезпечено обвинуваченому в ході судового розгляду кримінального провадження, відповідно до ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 62 ч.1,2 Конституції України, ст. 17 ч.2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Суд зазначає, що доказування тих чи інших обставин кримінального правопорушення може грунтуватися не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі сукупності усіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення кримінального правопорушення конкретною особою.

Переконання суду про скоєння ОСОБА_9 злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.9,12 КК України відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» грунтується на сукупності вищенаведених належних і допустимих доказів, які з урахуванням обставин цього кримінального провадження та висунутих на свій захист непослідовних версій/доводів обвинуваченим ОСОБА_9 щодо обставин смерті ОСОБА_12 , які не узгоджуються із вказаними доказами.

Висновок суду присяжних про вчинення ОСОБА_51 злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.9,12 КК України умисне вбивство: з метою приховати інше кримінальне правопорушення та полегшити його вчинення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, грунтується на достовірно встановлених судом присяжних обставин:

об`єднаність ОСОБА_9 і ОСОБА_11 єдиним спільним умислом, його та ОСОБА_11 причетності до злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та їх дії, які мали при здійсненні вказаного злочину; подолання ОСОБА_9 опору потерпілого ОСОБА_12 , наданні ОСОБА_9 конкретної допомоги ОСОБА_11 у приведенні громадянина ОСОБА_12 до стану, яким ОСОБА_11 скористався, заподіявши ОСОБА_12 смерть.

Суд визнає висунуті обвинуваченим ОСОБА_9 на свій захист версії про те, що стосовно нього застосовувалися недозволені методи: психологічний, фізичний вплив, йому надавалися психоактивні препарати, щоб він дав такі показання, які він дав при проведенні з ним слідчого експерименту, неспроможними.

Оскільки зазначене спростовується доказами наданими прокурором, дослідженими судом.

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

доведеності «поза розумним сумнівом» вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечних дій, які містять склад злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 9,12, 185 ч.3 КК України.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст. 115 ч.2 п.9,12, 185 ч.3 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних дій вчинені ОСОБА_9 , дійшов висновку про їх відповідність.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфікує за:

ст. 115 ч.2 п.9,12 КК України умисне вбивство: з метою приховати інше кримінальне правопорушення та полегшити його вчинення, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникнення у житло.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_9 за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисні особливо тяжкий і тяжкий злочини.

Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованого йому злочинів ОСОБА_9 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 24 ч.2 КК України, при вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.9,12, 185 ч.3 КК України.

ОСОБА_9 раніше судимий: 23.05.2005 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 28.12.2007 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 13.10.2010 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 23 дні, 17.05.2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі (згідно вироку злочини вчинені 06.05.2015 р., 11.07.2015 р.).

Він за місцем проживання характеризується задовільно, скарг на його поведінку не надходило.

ОСОБА_9 до вчинення інкримінованих йому дій, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.9,12, 185 ч.3 КК України не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра. Водночас суд враховує, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 128 від 27.02.2017 р., ОСОБА_9 в період з 26.02.2017 р. по 27.02.2017 р. перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ КОР «ОПНМО» з приводу стану відміни метадону. Після проведення дезінтоксикації був виписаний з покращенням з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання ПАР (канабіоїди, первентин кокаїн, опіати). Синдром залежності від канабіоїдів та первентину. Абстинентний синдром».

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає його осудним, тобто особою, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії і керувати ними ст. 19 ч.1 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнається: визнання винуватості у вчинені інкримінованого злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого судом визнаються: рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів п.1,13 ч.1 ст. 67 КК України.

Суд при призначенні покарання ОСОБА_9 враховує положення ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд констатує, що протиправні дії ОСОБА_9 мають незворотні наслідки: позбавлення найціннішого життя громадянина ОСОБА_12 , 1970 року народження.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, обставини кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно не працює, раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, після звільнення не став на шлях виправлення, вчинив нові умисні кримінальні правопорушення, що свідчить про вперте його не бажання стати на шлях виправлення, стійку і тривалу злочинну спрямованість поведінки, обставину, яка пом`якшує покарання, обставини, які обтяжують покарання, думку потерпілого щодо покарання обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_9 представляє підвищену суспільну небезпеку, його виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, тобто призначення йому покарання у виді позбавлення волі у ближче до верхньої межі санкції статті 115 ч.2 п.9,12, статті 185 ч.3 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_9 більш м`якого покарання в частині строку покарання, передбаченого санкцією ст.ст. 115 ч.2 п.9,12, 185 ч.3 КК України, на переконання суду, буде явно не справедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують покарання.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69,75 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_9 більш суворого покарання, а саме довічного позбавлення волів, передбаченого санкцією ст. 115 ч.2 п.9,12 КК України, в частині строку позбавлення волі, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на переконання суду, буде явно несправедливим через суворість, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, задовільну характеристику за місцем проживання.

Відповідно до вимог ст. 70 ч.1 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Суд присяжних при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 ч.1 КК України принцип необхідно застосувати при призначенні ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів, враховуючи данні про особу ОСОБА_9 , який на час вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень офіційно не працював, раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, після звільнення не став на шлях виправлення, вчинив нові умисні кримінальні правопорушення, що свідчить про його вперте не бажання стати на шлях виправлення, стійку і тривалу злочинну спрямованість поведінки, обставини, які обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до умисних особливо тяжкого і тяжкого злочинів, мотиви вчинення кожного із них, посягання на найвищу соціальну цінність України: людину, її життя і здоров`я, недоторканність і безпеку та незворотні наслідки від злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.9,12 КК України: позбавлення найціннішого життя громадянина ОСОБА_12 , 1970 року народження, роль і безпосередні дії ОСОБА_9 при вчинені кримінальних правопорушень, вид сукупності - реальна сукупність злочинів, дійшов висновку необхідності застосування при призначенні ОСОБА_9 остаточного покарання за сукупністю злочинів, передбачених ст. 115 ч.2 п.9,12 КК України і ст. 185 ч.3 КК України принципу часткового складання призначених покарань, а при застосуванні положень ст. 70 ч.4 КК України принципу визначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов відсутній.

Відповідно до ст.174 ч.4 КПК України суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Зважаючи на вимоги ст. 174 ч.4 КПК України суд вважає необхідним скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 23.02.2017 р., 24.02.2017 р., 28.02.2017 р., 01.03.2017 р., 02.03.2017 р. про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме:

вилучену 22.02.2017 в лісі неподалік вул. Канівщина, с. Чернин сокиру, яка передана у камеру зберігання речових доказів Таращанського ВП, слід знищити; вилучені 22.02.2017 в АДРЕСА_6 , за місцем проживання ОСОБА_43 зошит із записами цифр; чотири окремі аркуші паперу із записами цифр; куртку чорного кольору з червоними вставками та замками синього кольору; куртку чорного кольору із пошкодженнями у вигляді розривів; куртку чорного кольору з плямами бурого кольору; чоботи чорного кольору; чоботи коричневого кольору, які передані у камеру зберігання доказів Таращанського ВП, слід повернути ОСОБА_52 ; вилучені 25.02.2017 за адресою: вул. Армійська, 2, с. Логвин Володарського району Київської області речі, мобільний телефон «Nokia*3» сім-картками «Київстар» та «Vodafon»; фотоапарат «Olympus»; мобільний телефон «Bravis» з сім-карткою «Київстар» та micro-CD Transcend 4Gb; телефон «Nokia-5230» з сім-карткою «лайфселл»; мобільний телефон «Motorola» іМг.і з сім-карткою «Київстар», які передані у камеру зберігання речових доказів Таращанського ВП, слід повернути ОСОБА_9 ; чек № , виданий ПТ «Найкращий ломбард» по договору 090171732 від 22.02.2017, який переданий у камеру зберігання речових доказів Таращанського ВП, слід знищити; вилучені 25.02.2017 у ОСОБА_27 рюкзак чорного кольору, плоскогубці з ручками світло-рожевого кольору, пластир білого кольору, ізолюючу стрічку чорного кольору, викрутку синього кольору, зарядний пристрій «MEIZU», зарядний пристрій «SAMSUNG», мотузку білого кольору, мотузку чорного кольору, поліетиленовий мішок чорного кольору, які передані до камери зберігання речових доказів Таращанського ВП, слід знищити; вилучені 26.02.2017 у ОСОБА_9 куртку кольору «хакі», кофту світлого відтінку, штани чорного кольору, туфлі чорного кольору, футболку сірого кольору, мобільний телефон марки «Motorola», які передані до камери зберігання речових доказів Таращанського ВП, слід повернути ОСОБА_9 ; вилучені 21.02.2017 за адресою: вул. Канівнщина, 28, с. Чернин Таращанського району речовину рослинного походження темно-зеленого кольору, пристрій для куріння, який виготовлений із двох фрагментів пляшок з полімерного матеріалу з наперстком до нього, паперовий згорток з вмістом речовини рослинного походження темно-зеленого кольору, та пристрій для куріння, які передані до камери зберігання речових доказів Таращанського ВП, слід знищити; вилучені 23.02.2017 за адресою: вул. Вишнева, 16, (Піонерська), с. Пустоварівка Сквирський район Київської області джинси з поясом, куртку чорного кольору, чоботи чорного кольору, мобільний телефон марки «Білайн» з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , які передані до камери зберігання речових доказів Таращанського ВП, слід повернути ОСОБА_53 ; вилучені 27.02.2017 в приміщенні Відокремленого підрозділу №9 Повного товариства «Найкращий ломбард Богдан Ю.М. і Компанія» бензопилу, монітор, електрорубанок, електрофрезер, які передані до камери зберігання речових доказів Таращанського ВП, слід повернути ОСОБА_8 ; копії двох договорів, укладених 21.02.2017 між ломбардом та ОСОБА_11 , які зберігаються в матеріалах провадження, слід залишити в справі; зразки біоматеріалу ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , які зберігаються в матеріалах провадження, слід залишити в справі.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 100 ч. 12 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Суд витрати на залучення експерта підтверджені документально у розмірі 31469 грн. 49 коп. стягує із обвинуваченого.

В ході досудового розслідування ОСОБА_9 25 лютого 2017 р. затриманий, 27 лютого 2017 р. стосовно нього застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду від 25.04.2017 р. продовжений до 25.05.2017 р.

Відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 17.05.2017 р. ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. У вироку зазначено: строк відбуття покарання рахувати з 17 травня 2017 р. (т.2 а.с.п.10-12).

Відповідно до ухвали апеляційного суду Київської області від 27.03.2018 р. кримінальне провадження № 0000066 від 21.02.2017 р. відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.9,12, 185 ч.3 КК України, надійшло 03.04.2018 р. до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (т.1 а.с.п.75,76).

20.06.2018 р. ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області засудженого 17.05.2017 р. вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, ОСОБА_9 тимчасово переведено з ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» МЮ України до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для розгляду в суді кримінального провадження № 0000066 від 21.02.2017 р. відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.9,12, 185 ч.3 КК України (т.1 а.с.п.105,106).

20.09.2018 р. за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_9 про розгляд кримінального провадження судом присяжних, ухвалою колегії суддів Білоцерківського міськрайонного суду призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_9 судом присяжних (т.1 а.с.п.120-124).

13.05.2020 р. у зв`язку із закінченням відбування ОСОБА_9 строку покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 17.05.2017 р., стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою (т.2 а.с.п.83,84). При цьому суд зазначає, що покарання за вироком суду від 17.05.2017 р. ОСОБА_9 відбув повністю, а саме з 17 травня 2017 р. по 17 травня 2020 р.

Суд присяжних звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, доказів, наданих, досліджених під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд уважає у вироку наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом розглянуті: докази, клопотання, вислухані і вирішені доводи сторін, потерпілого, цим забезпечено їх право на змагальний процес.

Прийняте судом присяжних рішення за доводами обвинуваченого, його захисника, доказами, доводами прокурора, потерпілого, доволі як фактично так і юридично, у вироку вмотивовано (п.48,26,30 рішень Європейського суду з прав людини у справах «Мітрофанов проти Республіки Молдова», Гарсія Руїс проти Іспанії», «Гарвісаарі проти Фінляндії»).

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд присяжних,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.9,12, 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання за:

ст. 115 ч.2 п.9,12 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років;

ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеного ОСОБА_9 цим вироком і вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 17.05.2017 р., призначити ОСОБА_9 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня вступу вироку в законну силу.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_9 відбуте ним повністю покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 17.05.2017 р. з 17 травня 2017 р. по 17 травня 2020 р.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_9 строк досудового та під час судового розгляду цього кримінального провадження тримання його під вартою з 25 лютого 2017 р. до 16 травня 2017 р. та з 18 травня 2020 р. до дня вступу цього вироку в законну силу із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити попередній у виді тримання під вартою.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 23.02.2017 р., 24.02.2017 р., 28.02.2017 р., 01.03.2017 р., 02.03.2017 р. про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Речові докази: вилучену 22.02.2017 в лісі неподалік вул. Канівщина, с. Чернин сокиру, яка передана у камеру зберігання речових доказів Таращанського ВП - знищити; вилучені 22.02.2017 в АДРЕСА_6 , за місцем проживання ОСОБА_43 зошит із записами цифр; чотири окремі аркуші паперу із записами цифр; куртку чорного кольору з червоними вставками та замками синього кольору; куртку чорного кольору із пошкодженнями у вигляді розривів; куртку чорного кольору з плямами бурого кольору; чоботи чорного кольору; чоботи коричневого кольору, які передані у камеру зберігання доказів Таращанського ВП - повернути ОСОБА_52 ; вилучені 25.02.2017 за адресою: вул. Армійська, 2, с. Логвин Володарського району Київської області речі, мобільний телефон «Nokia*3 сім-картками «Київстар» та «Vodafon»; фотоапарат «Olympus»; мобільний телефон «Bravis» з сім-карткою «Київстар» та micro-CD Transcend 4Gb; телефон «Nokia-5230» з сім-карткою «лайфселл»; мобільний телефон «Motorola» іМг.і з сім-карткою «Київстар», які передані у камеру зберігання речових доказів Таращанського ВП - повернути ОСОБА_9 ; чек № , виданий ПТ «Найкращий ломбард» по договору 090171732 від 22.02.2017, який переданий у камеру зберігання речових доказів Таращанського ВП - знищити; вилучені 25.02.2017 у ОСОБА_27 рюкзак чорного кольору, плоскогубці з ручками світло-рожевого кольору, пластир білого кольору, ізолюючу стрічку чорного кольору, викрутку синього кольору, зарядний пристрій «MEIZU», зарядний пристрій «SAMSUNG», мотузку білого кольору, мотузку чорного кольору, поліетиленовий мішок чорного кольору, які передані до камери зберігання речових доказів Таращанського ВП - знищити; вилучені 26.02.2017 у ОСОБА_9 куртку кольору «хакі», кофту світлого відтінку, штани чорного кольору, туфлі чорного кольору, футболку сірого кольору, мобільний телефон марки «Motorola», які передані до камери зберігання речових доказів Таращанського ВП - повернути ОСОБА_9 ; вилучені 21.02.2017 за адресою: вул. Канівнщина, 28, с. Чернин Таращанського району речовину рослинного походження темно-зеленого кольору, пристрій для куріння, який виготовлений із двох фрагментів пляшок з полімерного матеріалу з наперстком до нього, паперовий згорток з вмістом речовини рослинного походження темно-зеленого кольору, та пристрій для куріння, які передані до камери зберігання речових доказів Таращанського ВП - знищити; вилучені 23.02.2017 за адресою: вул. Вишнева, 16, (Піонерська), с. Пустоварівка Сквирський район Київської області джинси з поясом, куртку чорного кольору, чоботи чорного кольору, мобільний телефон марки «Білайн» з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , які передані до камери зберігання речових доказів Таращанського ВП - повернути ОСОБА_53 ; вилучені 27.02.2017 в приміщенні Відокремленого підрозділу №9 Повного товариства «Найкращий ломбард Богдан Ю.М. і Компанія» бензопилу, монітор, електрорубанок, електрофрезер, які передані до камери зберігання речових доказів Таращанського ВП - повернути ОСОБА_8 ; копії двох договорів, укладених 21.02.2017 між ломбардом та ОСОБА_11 , які зберігаються в матеріалах провадження - залишити в справі; зразки біоматеріалу ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , які зберігаються в матеріалах провадження - залишити в справі.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта підтверджені документально в розмірі 31469 грн. 49 коп.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суд присяжних Білоцерківського міськрайонного суду

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5