Провадження №1-кп/523/1589/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

01.11.2022 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого, розглянувшиу відкритому підготовчому судовому засіданні, в приміщенні суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000515 від 04 серпня 2022 року із звинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Виноградівці, Болградського р-ну, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, утримує малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, засудженого вироком апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2004 року за п.п.7,12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років, звільненого 29 лютого 2016 року у зв`язку із відбуттям строку покарання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , в порушення вимог постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», пунктів 1-4, 9,15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, без передбаченого дозволу, у невстановленому місці та часі самостійно виготовив визнаний в якості контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, металевий кастет, став зберігати його за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_2 , а також носити його при собі, до часу вилучення співробітниками правоохоронного органу о 19 годині 26 хвилин 03 серпня 2022 року біля буд. АДРЕСА_3 .

12 жовтня 2022 року між ОСОБА_5 та прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої сторони погодились на визнання першою особою вини у вміненому йому діянні та призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки, а також, із застосуванням ст.75 КК України, на звільнення винуватої особи від відбування покарання з випробуванням.

ОСОБА_5 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого ОСОБА_5 заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди.

Оскільки укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, не суперечить інтересам суспільства та не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також вимоги матеріального і процесуального законів, за відсутності заперечень прокурора та захисника обвинуваченого, суд вважає можливим її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

При цьому суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 , в порушення вимог постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», пунктів 1-4, 9,15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, без передбаченого дозволу, у невстановленому місці та часі самостійно виготовив визнаний в якості контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, металевий кастет, став зберігати його за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_2 , а також носити його при собі, до часу вилучення співробітниками правоохоронного органу о 19 годині 26 хвилин 03 серпня 2022 року біля буд. АДРЕСА_3 .

Зазначені дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.263 КК України, як незаконне виготовлення та носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Процесуальні витрати в сумі 377,56 грн, пов`язані з проведенням у справі судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого в повному розмірі.

При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_5 як про судиму особу, яка не перебуває на спеціалізованих обліках в медичних установах, не офіційно працює в сфері будівництва, має власну сім`ю, з обов`язком утримання малолітньої дитини, а також те, що з часу його звільнення з місця відбування покарання за попереднім вироком сплив шестирічний календарний строк.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого діяння, а також позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання у виді обмеження волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до останнього необхідно застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Долю долученого до матеріалів кримінального провадження речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на нього арешту.

Керуючись ст.ст.374,474-475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 жовтня 2022 року між ОСОБА_5 та прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 та пункту 2 ч.3 ст.76 цього ж кодексу, зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на суму 377 (триста сімдесят сім) грн 56 коп.

Після набрання вироком законної сили визнаний в якості речового доказу металевий кастет конфіскувати та знищити встановленим порядком.

Арешт, накладений на вищезазначений металевий кастет скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1