Ухвала

іменем України

11 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 204/3992/23

провадження № 51-1882 впс 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , та подання Дніпровського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000032 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 111; частиною 3 статті 27, частиною 1 статті 258-3; частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 258-5; частиною 1 статті 366; частиною 3 статті 209 Кримінального кодексу України (далі - КК), в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду в порядку статті 34 КПК надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , та подання Дніпровського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000032 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 111; частиною 3 статті 27, частиною 1 статті 258-3; частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 258-5; частиною 1 статті 366; частиною 3 статті 209 КК, із Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська до Шевченківського районного суду м. Києва.

Клопотання захисника мотивовано тим, що ОСОБА_6 постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності, є власником декількох суб`єктів підприємницької діяльності, які знаходяться у різних містах України (м. Київ, м. Харків, м. Дніпро), але управління ними здійснює з території м. Києва, в тому числі, МГО «Академія безпеки відкритого суспільства» (яка зареєстрована у вказаній квартирі). При цьому, зазначає про те, що діючи від імені МГО «Академія безпеки відкритого суспільства», ОСОБА_6 , за версією слідства, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 111 КК, яке є більш тяжким злочином серед всіх йому інкримінованих злочинів у м. Києві.

Одночасно, вказує на те, що в обвинувальному акті чітко не вказано місце вчинення жодного інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчено в межах територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, а не в межах територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, до якого і було направлено обвинувальний акт.

Вважає, що відповідно до обвинувального акту, події за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні більш тяжкого злочину, передбаченого частиною 1 статті 111 КК, відбулись у м. Києві, зокрема, припускає, що на території Печерського або Шевченківського районів м. Києва.

Крім того, зазначає про те, що всі свідки сторони захисту знаходяться в м. Києві, що значно ускладнює їх допит на території м. Дніпро.

Подання обґрунтовано тим, що в підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_7 заявлено клопотання про направлення подання до Верховного Суду для визначення підсудності кримінального провадження № 0000032 щодо ОСОБА_6 , яке перебуває в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

При цьому, у поданні зазначено про те, що згідно з обвинувальним актом, інкриміновані ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, передбачені частиною 3 статті 27, частиною 1 статті 258-3, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 258-5, частиною 1 статті 366, частиною 3 статті 209 КК, вчинено за адресою: АДРЕСА_2 , де проводились обшуки, вилучались документи, які є речовими доказами у кримінальному провадженні. А тому, на думку апеляційного суду, вказані кримінальні правопорушення вчинено на території Індустріального району в м. Дніпро.

Також, вказано на те, що ОСОБА_6 було затримано за місцем його проживання: АДРЕСА_3 . У квартирі вилучено мобільні телефони та комп`ютерну техніку, за результатами огляду якої ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111 КК. З огляду на зазначене, на думку апеляційного суду, це кримінальне правопорушення вчинено на території Оболонського району м. Києва.

До того ж, у поданні акцентовано увагу на тому, що з обвинувального акту встановлено, що ані місце вчинення кримінальних правопорушень, ані місцезнаходження органу, що закінчив досудове розслідування, не відноситься до територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Окрім того, зазначено про те, що у провадженні СВ Криворізького ВП перебувають матеріали кримінального провадження № 0000081, у якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 4 статті 190, частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 209, частиною 1 статті 255, частиною 3 статті 27, частинами 2 і 4 статті 358 КК. Вказано на те, що ці кримінальні правопорушення також вчинено за адресою: вул. Воронежська, 4 у м. Дніпрі, тобто на території Індустріального району, та у разі направлення даного кримінального провадження, досудове розслідування в якому ще триває, до будь-якого із судів м. Дніпра виникне необхідність об`єднання кримінальних проваджень.

Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду клопотання. В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 , перевіривши наведені у клопотанні та подані доводи та вивчивши наявні матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити не можливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно з частиною 1 статті 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Вказаний перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, зазначеною нормою закону передбачено, до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Як вбачається з інформації, наданої Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, в провадженні цього суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 . Судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не розпочато.

У своєму клопотанні захисник, як на підставу для направлення вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, посилається на те, що відповідно до обвинувального акту, події за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні більш тяжкого злочину, передбаченого частиною 1 статті 111 КК, відбулись у м. Києві, зокрема, припускає, що на території Печерського або Шевченківського районів м. Києва.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 111; частиною 3 статті 27, частиною 1 статті 258-3; частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 258-5; частиною 1 статті 366; частиною 3 статті 209 КК. При цьому, в обвинувальному акті зазначено про те, що місце вчинення кримінальних правопорушень не встановлено.

Зокрема, зі змісту обвинувального акту вбачається, що більш тяжке інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 111 КК, вчинено за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 , діючи умисно, на виконання завдань представника ГУ ГШ ЗС Російської Федерації, у тому числі ОСОБА_8 , у 2019 році, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості, оброноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, діючи від імені підприємства МГО «Академія безпеки відкритого суспільства» (), організував та брав участь разом із членами правління МГО «Академія безпеки відкритого суспільства» () ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими невстановленими особами, в перемовинах з делегацією Ісламської Республіки Афганістан (надалі ІРА), стосовно можливості відновлення льотної придатності літаків типу Ан-12, Ан-32, Ан-26, Л-39, та вертольотів типу Мі-17, Мі-35, які належать Міністерству оборони ІРА. Також, афганській стороні були представлені БПЛА моделей «Raybird-3», «RAM», «Фурія», резервуари та контейнери автозаправних станцій.

За результатами перемовин, 06 листопада 2019 року в м. Києві, сторони у складі ОСОБА_20 - Перший заступник Віце-спікера Сенату ІРА, ОСОБА_19 - Сенатор, Голова комітету з питань впровадження технологій Сенату ІРА, ОСОБА_21 - Сенатор, Голова комітету з питань розвитку Сенату ІРА, ОСОБА_22 - Сенатор, Голова комітету з фінансових та економічних питань Сенату ІРА, ОСОБА_23 - Сенатор ІРА, генерал -лейтенант ОСОБА_18 - Заступник командувача ВПЗ ЗС ІРА, ОСОБА_24 - В.о. голови Офісу міжнародних зав`язків Сенату ІРА, ОСОБА_25 - Голова офісу Першого заступника Сенату ІРА, ОСОБА_6 - Голова правління МГО «Академія безпеки відкритого суспільства» (), ОСОБА_9 - Члена правління МГО «Академія безпеки відкритого суспільства» (), ОСОБА_10 - члена правління МГО «Академія безпеки відкритого суспільства» (), та за участю представників ДК «УКРСПЕЦЕКСПОРТ» Вадима Кожевніка - В.о. Генерального директора, ОСОБА_11 - Директор регіонального департаменту № 4, ОСОБА_12 - Начальник ВРК № 1 РД № 4, ОСОБА_13 - Заступник начальника ВРК № 1 РД № 4, погодились, що у разі прийняття рішення керівництвом ІРА про реалізацію літаків типу Ан-12, Ан-32, Ан-26, Л-39, та вертольотів типу Мі-17, Мі-35 на зовнішньому ринку без проведення ремонту, афганська сторона проінформує українську сторону про можливість придбання зазначеної техніки, а також обговорили можливість придбання кулеметів калібру 12,7 мм, автоматичних гранатометів калібру 30 мм, 40 мм для потреб Міністерства оборони ІРА.

Отже, ОСОБА_6 , 14 грудня 2020 року о 13:05, використовуючи власний мобільний телефон невстановленого зразка, з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , в мессенджері «WhatsApp» здійснив відправлення повідомлення фотозображення протоколу перемовин з делегацією ІРА в Україні, одному з учасників вказаних перемовин, громадянину ОСОБА_9 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_2 .

Так, ОСОБА_6 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, 15 вересня 2021 року о 11:08, використовуючи власний мобільний телефон невстановленого зразка, з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , в мессенджері «WhatsApp» здійснив відправлення повідомлення наступного змісту: «Вертушки» разом з посиланням про технічні характеристики вертольотів стосовно яких здійснювались перемовини з делегацією ІРА в Україні, співробітнику ГУ ГШ МО Російської Федерації ОСОБА_8 , який використовує номер мобільного зв`язку НОМЕР_3 .

В подальшому, ОСОБА_6 16 вересня 2021 року у проміжок часу з 19:03 по 19:20, використовуючи власний мобільний телефон марки Iphone 12 Pro, imei: НОМЕР_4 , з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , в мессенджері «WhatsApp» здійснив відправлення повідомлення наступного змісту: «МИ 35 - 15 штук, АН - 32 5-8 штук, АН-24 и АН-27 по 7-10 штук каждых. Итого 34-43 единицы», «более точные цифры дадим до 25.09» та «И документация тоже будет к этому времени» співробітнику ГУ ГШ МО Російської Федерації ОСОБА_8 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_3 .

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи вчиняти протиправну діяльність, 25 вересня 2021 року о 10:53, використовуючи власний мобільний телефон марки Iphone12 Pro, imei: НОМЕР_4 , з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , в мессенджері «WhatsApp» здійснив відправлення з фотозображеннями технічної документації та кількості літаків типу Ан-12, Ан-32, Ан-26, Л-39, та вертольотів типу Мі -17, Мі-35, стосовно яких здійснювались перемовини з делегацією ІРА в Україні, співробітнику ГУ ГШ МО Російської Федерації ОСОБА_8 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_3 , з метою недопущення зміцнення обороноздатності України.

Так, ОСОБА_6 , бажаючи довести злочинний намір до кінця, 17 жовтня 2021 року о 16:18, використовуючи власний мобільний телефон марки Iphone 12 Pro, imei: НОМЕР_4 , з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , в мессенджері «WhatsApp» здійснив відправлення з фотозображеннями технічної документації, стосовно яких здійснювались перемовини з делегацією ІРА в Україні, співробітнику ГУ ГШ МО Російської Федерації ОСОБА_8 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_3 , з метою недопущення зміцнення обороноздатності України.

В свою чергу, ОСОБА_6 під кураторством ГУ ГШ МО та ФСБ Російської Федерації з метою недопущення зміцнення обороноздатності України та надання переваги представникам Російської Федерації в закупівлі зазначеної авіаційної техніки, навмисно затягував перемовини та вживав належних заходів, направлених на недопущення реалізації вказаного договору українською стороною з делегацією ІРА шляхом надання інформації та змісту договору (фото матеріалів, технічних характеристик та стану військової літальної техніки), та, одночасно, організовував візит перемовин з аналогічного питання російської делегації в інтересах Міністерства оборони Російської Федерації, оскільки 18 вересня 2021 року на власний мобільний телефон ОСОБА_6 марки Iphone 12 Pro, imei: НОМЕР_4 з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 в мессенджері «WhatsApp» отримав повідомлення від ОСОБА_8 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_3 , з фотозображеннями паспортів громадян Російської Федерації ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 з метою подальшого організування вказаного візиту представників Російської Федерації.

Разом з тим, з огляду на вищевикладене, колегія суддів не може погодитися з позицією захисту про те, що зі змісту обвинувального акту вбачається конкретне місце вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому більш тяжкого діяння, передбаченого частиною 1 статті 111 КК, у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Крім того, досудове розслідування кримінального провадження здійснювалось старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складено та затверджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури.

Тобто, досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні також було закінчено не у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва. При цьому, що стосується посилання захисника на те, що досудове розслідування закінчено в межах територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, то клопотання захисника не містить вимоги про направлення кримінального провадження до цього суду.

Водночас, колегія суддів вважає, що доводи захисника про те, що всі свідки сторони захисту знаходяться в м. Києві, не є підставою для направлення кримінального провадження до іншого суду, оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається місце проживання всіх свідків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про направлення кримінального провадження № 0000032 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 111; частиною 3 статті 27, частиною 1 статті 258-3; частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 258-5; частиною 1 статті 366; частиною 3 статті 209 КК, із Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська до Шевченківського районного суду м. Києва слід відмовити.

Разом з тим, до Верховного Суду надійшло подання Дніпровського апеляційного суду про вирішення питання щодо зміни підсудності кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 .

Подання мотивовано тим, що інкриміновані ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, передбачені частиною 3 статті 27, частиною 1 статті 258-3, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 258-5, частиною 1 статті 366, частиною 3 статті 209 КК, вчинено на території Індустріального району в м. Дніпро, а кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 111 КК, - на території Оболонського району м. Києва. Водночас, зазначено про те, що з обвинувального акту встановлено, що ані місце вчинення кримінальних правопорушень, ані місцезнаходження органу, що закінчив досудове розслідування, не відноситься до територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Однак, колегія суддів не може погодитися з позицією, викладеної у поданні, про те, що зі змісту обвинувального акту вбачається конкретне місце вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому більш тяжкого діяння, передбаченого частиною 1 статті 111 КК, на території Оболонського району м. Києва.

При цьому, у частині 3 статті 34 КПКпередбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Крім того, за змістом вказаної норми Кримінального процесуального закону Верховний Суд не наділений повноваженнями визначати підсудність кримінального провадження, а вирішує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого суду за наявності підстав, передбачених статтею 34 КПК.

З огляду на викладені обставини та з урахуванням положень кримінального процесуального закону, порушене у поданні питання про визначення підсудності не є предметом розгляду Верховного Суду, тому у задоволенні подання слід відмовити.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу на те, що у поданні хоча і зазначається про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, однак фактично порушується питання про необхідність об`єднання у майбутньому кримінальних проваджень щодо ОСОБА_6 , що у відповідності до статті 34 КПК не є підставою для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого.

Водночас, порядок вирішення питання щодо об`єднання кримінальних проваджень визначений у статтях 217, 334 КПК.

Таким чином,враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що клопотання захисника та подання Дніпровського апеляційного суду слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , та подання Дніпровського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000032 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 111; частиною 3 статті 27, частиною 1 статті 258-3; частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 258-5; частиною 1 статті 366; частиною 3 статті 209 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3