Справа № 442/889/23
Провадження № 1-кс/442/201/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2023 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНГІ у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дрогобич, Львівської області, громадянину України, українцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонеру, не військовозобов`язаному, не депутату, не адвокату, раніше не судимому,

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.121 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

У провадження слідчого судді надійшло слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНГІ у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000105 від 09.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.121 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у ході досудового розслідування встановлено, що 09 лютого 2023 року, приблизно о 19 год 30 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , де в кухонній кімнаті за столом розпивав спирані напої зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , у ході чого, на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вступив у словесну суперечку з ОСОБА_7 , під час якої вирішив заподіяння йому тяжкі тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_5 , в цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер і наслідки своїх злочинних дій та бажаючи їх настання, переслідуючи мотив, спрямований на протиправне заподіяння шкоди здоров`ю іншої людини, підвівся із-за столу, пішов до ванної кімнати, взяв там сокиру, повернувся з нею в кухонну кімнату, підійшов ззаду до ОСОБА_7 та умисно наніс гострою металевою частиною сокири один удар в ділянку життєво-важливого органу - голову та ще один удар в ділянку променевої кістки правої руки, тим самим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, відкритого перелому м`яної кістки черепа справа із зоною імпресійного вдавлення та лінійним переломом склепіння черепа справа, забою головного мозку та забійно- рубленої рани тім`яної ділянки голови справа, які в сукупності відносяться до латегорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що с небезпечними для життя в момент їх заподіяння. .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному заподіянні ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень життєво-важливого органу - голови, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставинами, що дають підстави обгрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є належно зібрані докази у ході досудового розслідування, а саме: протокол невідкладного обшуку від 10.02.2023, під час якого виявлено та вилучено знаряддя злочину - сокиру з плямами речовини бурого ,кольору на робочій металевій поверхні, протокол допиту потерпілого, ОСОБА_7 , протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 09.02.2023, протокол допиту сві/іка ОСОБА_9 від 10.02.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 10.02.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 10.02.2023, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.02.2023, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 10.02.2023, актом оевідування ОСОБА_5 на стан алкогольного сп`яніння від 10.02.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження.

10.02.2023 в 01 год. 25 хв. слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ HУ у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_12 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.121 КК України затримано ОСОБА_5 про що 10.02.2023 в 03 год. 00 хв. слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_12 складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (в порядку ст.208 КІІК України).

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове розслідування прийшло до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; підозрюваний ОСОБА_5 на даний час притягається до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.І сг.121 КК України, у повсякденному житті не мас міцних соціальних зав`язків, проживає сам, пенсіонер, веде аморальний спосіб життя, тому після вчинення кримінального правопорушення має можливість залишити своє місце проживання, що може свідчити про його намір уникнути від відповідальності та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; у разі визнання винуватим ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_13 дозволяють застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 суспільно-корисною діяльністю не займається, не має міцних соціальних зв`язків, зловживає алкогольними напоями та веде антигромадський спосіб життя, він під страхом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тим самим буде ухилятись від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.І ст. 121 КК України, санкцією статті якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто наявний ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, у разі обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, він може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не перебував у безперервному полі зору свідків чи працівників поліції, після вчинення злочину деякий час перебував у своєму будинку, та на думку досудового слідства мав час заховати будь-який невстановлений на даний час речовий доказ, з метою уникнення відповідальності. В ході проведення досудового розслідування проводиться аналіз всіх зібраних доказів за результатами встановлених обставин справи, а тому наявний ризик, передбачений п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання, передбачену ч.І ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, які проживають з ним по-сусідству в одному будинку, потерпілого, експертів з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом умовлянь, підкупу, застосовуючи насильство, чи погрожуючи його застосуванням або іншим чином з метою надання останніми показів, які його виправдовуватимуть, оскільки йому відомо їх місце проживання, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може вчиняти нові кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав дане клопотання, просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, просять в задоволенні такого відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід. Крім того стороною обвинувачення ризики, передбачені ст.177 КПК України, належно не обґрунтовані, до матеріалів клопотання не долучено жодного доказу про наявність ризиків, які зазаначаються стороною обвинувачення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №№0000105 від 09.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.121 КК України.

10.02.2023р. старшим слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУНГІ у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 складено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 про те, він підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого кримінального правопорушення проти злоров`я особи, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000105 від 09.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.121 КК України, ОСОБА_5 , 09 лютого 2023 року, приблизно о 19 год 30 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , де в кухонній кімнаті за столом розпивав спирані напої зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , у ході чого, на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вступив у словесну суперечку з ОСОБА_7 , під час якої вирішив заподіяння йому тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий та прокурор.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відтак, слідчий суддя вбачає обґрунтованість підозри.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п"яти років до восьми років позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У п. 21 рішення Європейського суду з прав людини „Подвезько проти України від 12.02.2015 зазначено, що суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи „за і „проти звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 04.10.2005 у справі „Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldоva), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Так, згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Загальне правило в практиці ЄСПЛ особа, обвинувачена в правопорушенні, завжди має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе „відповідних і достатніх підстав для тримання цієї особи під вартою. Тобто саме держава в особі слідчого чи прокурора, які звертаються з клопотанням до суду, має довести необхідність тримання під вартою конкретної особи. Натомість суд вирішує питання про те, чи є достатні підстави тримати особу під вартою на основі принципу змагальності, та повинен обов`язково виходити з презумпції на користь свободи.

Будь-яке позбавлення волі має узгоджуватися з метою захисту особи від свавілля (рішення в справі „Вітольд Литва проти Польщі). У практиці ЄСПЛ поняття „свавілля для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції має більш широке значення, ніж просто недотримання національного законодавства. ЄСПЛ зауважує, що позбавлення волі може бути законним з точки зору внутрішнього права, проте свавільним у розумінні Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення в справах „Креанге проти Румунії, „А. та інші проти Сполученого Королівства).

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч.1 ст.181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч.5 ст.194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Враховуючи особу підозрюваного, його вік, що є особою похилого віку, його незадовільний стан здоров`я, має постійне місце проживання, матеріальний стан, а також те, що стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків під час досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання, що в даному випадку до підозрюваного ОСОБА_14 з урахуванням вимог ст.181 КПК України, можливо застосувати менш суворий запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, для запобігання ризиків, зазначених у ч.1 ст.177 КПК України, наведеному в клопотанні та з метою забезпечення виконання останньою покладених на нього процесуальних обов`язків. Вважаю, що саме такий запобіжний захід у повній мірі буде відповідати обставинам та обґрунтуванням поданого клопотання та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНГІ у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Строк домашнього арешту рахувати з 11 лютого 2023 року.

Строк дії ухвали до 11.04.2023р.

Домашній арешт підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

4) утриматись від спілкування зі свідками та експертами в даному кримінальному провадженні;

5) у разі спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні, таке повинно стосуватися виключно умов, способу та розміру відшкодування заподіяної шкоди;

6) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

У решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити Дрогобицькому ВП ГУНП у Львівській області.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий судя ОСОБА_1