Справа № 442/9104/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/207/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 лютого 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України та обрано їй покарання 7 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу її затримання з 20 год. 00 хв. 29.08.2021р.

Скасовано арешти, накладені на майно згідно ухвал слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2021р., 02.09.2021р. та 31.08.2021р..

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

За вироком суду, 29 серпня 2021 року, приблизно о 11 год. 45 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в кімнаті АДРЕСА_1 , у ході побутового конфлікту, який стався на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків через вживання спиртних напоїв зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно протиправно заподіяла останньому смерть (вчинила умисне вбивство).

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, спрямованим на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи та бажаючи настання тяжких наслідків у вигляді смерті людини, під час шарпанини з ОСОБА_9 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, обома своїми руками вихопила з рук останнього кухонний ніж, лезом якого умисно нанесла ОСОБА_9 один удар у ділянку грудної клітки з ліва, в результаті чого спричинила йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ліва з ушкодженням по ходу раневого каналу висхідного відділу дуги аорти, що призвело до гострої крововтрати крові та настання смерті потерпілого на місці події.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Не погоджуючись із даним вироком обвинувачена ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить скасувати вирок та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На підтримку своїх апеляційних вимог обвинувачена покликається, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим, винесений з порушенням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, з порушенням її Конституційних прав, презумпції невинуватості та права на захист. Вказує, що ухвалюючи оскаржуваний вирок, суд упереджено та необґрунтовано послався на докази, які були досліджені ним із порушенням вимог кримінального законодавства, та не мотивував своє рішення, обмежившись лише переліком цих доказів. Усі доводи сторони захисту під час судового розгляду були проігноровані і не знайшли свої відображення у вироку. Місцевим судом не дотримано вимог ст.ст. 84-90 КПК України та проігноровано ст.ст. 91-93 КПК України, що вплинуло на законність судового рішення та невідповідність його ст. 368 КПК України

Обвинувачена покликається, що викладене обвинувачення, яке суд вважав доведеним, процитовано у вироку з обвинувального акта. Фактичним обставинам справи не надано належної правової оцінки, а покази потерпілих використані лише частково і у тій частині, яка була вигідна для ухвалення обвинувального вироку.

Стверджує, що поза увагою суду залишилось клопотання сторони захисту про перекваліфікацію її дій з ст. 115 на ст. 121 КК України, враховуючи показання потерпілих, свідків та її показання.

Звертає увагу, що судом залишено без уваги і те, що вона має тісні соціальні зв`язки, має двоє синів, один з яких хворіє тяжкою хворобою та потребує постійного додаткового погляду та опіки матері, що є обставиною, яка пом`якшує покарання і яка не була врахована судом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 також просить скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Свої апеляційні доводи мотивує тим, що вирок щодо ОСОБА_6 є неправомірним та необґрунтованим, винесений з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається, що у вироку не наведено достатньо переконливих доказів, які б доводили вину обвинуваченої. Зокрема, не було доведено, що ОСОБА_6 свідомо і навмисно діяла з метою завдання смерті потерпілому. Вважає, що суд неправильно кваліфікував дії обвинуваченої та не правильно трактував наявність доказів, які були представлені в суді першої інстанції.

Вказує, що вирок було ухвалено без урахування альтернативних версій злочину, які були представленні під час судового розсліду, зокрема, версії щодо необхідної оборони обвинуваченої. Судом не враховано наявність тілесних ушкоджень на тілі та голові обвинуваченої. На халаті обвинуваченої знайдені сліди крові обох осіб: загиблого і обвинуваченої. На светрі обвинуваченої знайдені сліди крові, тільки обвинуваченої.

Стверджує, що не вірно враховано наявність тілесних ушкоджень у вигляді множинних саден з локалізацією на обличчі, шиї та в ділянці мечоподібного паростка на тілі трупа ОСОБА_9 , які виникли внаслідок більш ніж сорокаразової взаємодії із загостреними предметами, чи тупими твердими предметами, що мали обмежені діючі поверхні. Вказує, що вищевказані тілесні ушкодження виникли від нігтів обвинуваченої, що характерно для осіб, які обороняються від нападника. Дані тілесні ушкодження були залишені обвинуваченою, коли вона намагалася відштовхнути нападника ОСОБА_9 . Кровотеча на тілі обвинуваченої внаслідок ударів та побоїв, що були спричинені боротьбою з нападником. Переломи та ссадини на тілі ОСОБА_9 , також свідчать про боротьбу з обвинуваченою. Таким чином, вирок було прийнято необґрунтовано, ігноруючи сліди оборони та інші можливі варіанти подій, і суд не вірно застосував кваліфікацію злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки даний злочин має ознаки перевищення меж необхідної оборони, передбачений ст. 118 КК України.

Захисник зазначає, що не враховано обставини нападу на обвинувачену. Вказує, що коли обвинувачена ОСОБА_6 зайшла додому, на неї напав ОСОБА_9 та вдарив її палицею по голові, що спричинило відповідні тілесні ушкодження на її тілі. Після чого зав`язалася боротьба з потерпілим. Коли обвинувачена впала та намагалася піднятися, ОСОБА_9 напав на обвинувачену з ножем та тримаючи його біля її шиї намагався нанести їй тілесне ушкодження ножем в шию, що могло спричинити смерть обвинуваченої, на що ОСОБА_6 стримуючи нападника в боротьбі з ним, зуміла його відштовхнути, вихопити у нього ніж та нанеси йому тілесне ушкодження, щоб врятувати своє життя.

Крім цього, не враховано показання свідків, які підтвердили систематичне насильство потерпілого над обвинуваченою, а також те, що перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, потерпілий був дуже агресивним, що також підтверджує, що дії обвинуваченої могли бути спрямовані саме на захист від насильства.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачена та її захисник підтримали подані апеляційні скарги з наведених у них мотивів та просили такі задоволити.

Прокурор заперечив подані апеляційні скарги та зазначив про законність, обґрунтованість та вмотивованість оскаржуваного вироку.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційних скарг, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, встановила таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційних скаргах обвинувачена та захисник просять скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий розгляду у суді першої інстанції, покликаючись на недоведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. При цьому, захисник вказує, що дії обвинуваченої містять ознаки злочину, передбаченого 118 КК України.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У частині 1 статті 91 КПК України наведені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Серед іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, тощо.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання колегії суддів вказаних вимог закону місцевим судом при ухваленні вироку щодо ОСОБА_6 дотримано.

Колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст.94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях обвинуваченої ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тобто у вчиненні вбивства умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні місцевого суду пояснила, що 29.08.2021р. біля першої години дня зателефонувала сестра і сказала, що син ОСОБА_11 помер. Подзвонила внучці, щоб та пішла подивитися, що сталося з татом. Подзвонила ОСОБА_12 , а вона сказала, що ОСОБА_11 помер, але її вдома не було, вона була в сина. Зі слів сина обвинуваченої ОСОБА_13 знає, що мати просила піти подивитися чи помер ОСОБА_11 , чи живий. Зазначила, що у померлого було подряпане обличчя зліва, безладу в квартирі не було, тому вона подумала, що він справді помер сам. Ствердила, що бачила обвинувачену в той день бачила, але вона нічого не казала, вона була в стані алкогольного сп`яніння, розпатлана. Повідомила, що обвинувачена з померлим часом сварились, часом бились. Син одного разу викликав поліцію. Вказала, що два роки тому зламали ногу ( ОСОБА_12 з сином), потім руку, а десь в липні мав поламані ребра. Деколи син був агресивним, деколи бився. Часто обвинувачена з померлим сварились за гроші;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що 29.08.2021р. була неділя, йому зателефонував в обідній час ОСОБА_13 і повідомив, що прийшла мама і сказала, що помер вуйко ОСОБА_11 . Просив повідомити на 102 і йти до гуртожитку. Коли прибула слідчо-оперативна група, то повідомила, що є ознаки насильницької смерті. Зазначив, що обвинувачена не мала постійного місця проживання, підтримувала стосунки з особами, які зловживають алкоголем. Останнім часом проживала з ОСОБА_15 , всюди вони були разом. Вказав, що обвинувачена того дня перебувала в істериці, по голосу було чутно, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні місцевого суду пояснила, що 29.08.2021р. близько 11-12 год. дня бачила через вікно, як біля першого під`їзду по АДРЕСА_2 ішов сильно п`яний ОСОБА_17 та ніс із собою пляшку води і пляшку пива. Біля під`їзду впав і катулявся, але встав і пішов в свій під`їзд. Через 20 хв. бачила, як поверталась додому ОСОБА_18 ;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка у судовому засіданні місцевого суду пояснила, що 29.08.2021р. близько 13 год. їй зателефонувала їй бабця ОСОБА_10 і сказала, що помер тато. Приблизно через 40 хвилин вона з чоловіком прийшли до гуртожитку. Чоловік пішов подивитися до квартири, а коли вийшов, то повідомив, що тато помер. Тоді вони викликали поліцію. Незабаром прийшла ОСОБА_20 з двома хлопцями „з Куби (район в м.Стебник), була в стані алкогольного сп`яніння. Хотіла піднятись догори, але її не впустили. Стояла разом зі всіма, чекала поліцію, а потім раптово зникла, після того як відвела в сторону сина і щось йому сказала. О 15.40 год. приїхала поліція. Тоді ОСОБА_21 вже не було. Зазначила, що сиділа разом з бабцею та чоловіком на кухні та чекали поки вийшов до них поліцейський та повідомив, що тата зарізали. Вказала, що тато як не пив, то жив в квартирі на АДРЕСА_2 . Повідомила, що ОСОБА_22 у той день не мала тілесних ушкоджень;

- даними витягу з ЄРДР № 0000657 від 29.08.2021р. та рапорту (повідомленням) помічника чергового ЧЧ СМ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_23 від 29.08.2021р., згідно яких 29.08.2021р. о 13.52 год. надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_13 про те, що 29.08.2021р. о 13.51 його мати ОСОБА_6 одну годину тому виявила вдома свого співмешканця ОСОБА_24 мертвим. Алкозалежний, ознак насильницької смерті немає (т.1 а.с. 180, 181);

- даними протоколу обшуку від 29.08.2021р. з флеш картою із відеозаписами проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , в якій виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час обшуку виявлено та вилучено, зокрема чотири порожні скляні банки із етикеткою «Глоду настоянка» об`ємом 100 мл.; пластикова пляшка об`ємом 1,15 л. із етикеткою «Арсенал»; пластикова пляшка «Вода питна Кухарочка» об`ємом 2 л. ( т.1 а.с. 182-195, 196);

- даними фототаблиці до протоколу огляду місця події від 29.08.2021р. по факту виявлення трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі АДРЕСА_1 (т.1 а.с.197-206);

- даними протоколу затримання підозрюваної від 29.08.2021р., згідно якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано 29.08.2021р. о 20 год. 00 хв., під час чого вона пояснила, що 29.08.2021р. приблизно о 11.30 год. перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_9 , під час чого вживали алкоголь, між ними почалась сварка в ході якої ОСОБА_9 наніс їй удар по затилку голови ніжкою від журнального столика, вона його відштовхнула від себе рукою і від цього він упав на підлогу між диваном та ліжком, матюкнувся до неї та захрапів, після цього вона одразу вибігла з дому та побігла до сина. Під час затримання у ОСОБА_6 вилучено одяг та речі, в який вона була одягнена та мала при собі, а саме: жіноча куртка чорного кольору зі шкірзамінника; джинсові штани світлого синього кольору; чорні жіночі черевики, мобільний телефон марки «Самсунг» рожевого кольору; в`язаний светр бежевого кольору, які визнано речовими доказами, оглянуто та на які накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.08.2021р. (т. 1 а.с. 207-210, 211-217);

- даними протоколів про отримання зразків для експертизи від 29.08.2021р., згідно яких у ОСОБА_6 проведено відбірання біологічних зразків крові, змивів з рук, зрізів нігтьових пластин, зразків відбитків рук для проведення експертиз (т.1 а.с. 230-234);

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 246 від 29.08.2021р., згідно якого 29.08.2021р. ОСОБА_6 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,84% (проміле) (т.2 а.с. 22);

- даними протоколу огляду трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 30.08.2021р. та фототаблицями до протоколу, згідно яких на трупі ОСОБА_9 виявлено численні тілесні ушкодження та проведено відбірання біологічних зразків крові, змивів з рук, зрізів нігтьових пластин, зразків відбитків рук з трупа ОСОБА_9 для проведення експертиз. Згідно вказаного протоколу було виявлено та вилучено у трупа ОСОБА_9 сорочку на довгий рукав чорного кольору з орнаментом із смуг коричневого, жовтого, червоного кольорів; штани спортивні-камуфляжні із трикотажними манжетами; труси спортивні чорного кольору з орнаментом зелених бризг; шкарпетки чорного кольору з написом «Еліт», які постановою слідчого від 31.08.2021р. визнані речовими доказами та на які накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2021р. (т.1 а.с. 235, 237-243, 244, 245-246);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 31.08.2021р. та компакт-диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту, згідно якого ОСОБА_6 вказала, що 29.08.2021р. прийшла додому. Вони разом з померлим сиділи на дивані і пили настоянку глоду. Потім ОСОБА_15 став себе агресивно поводити, вдарив її, тому вона стала у відповідь його відштовхувати та подряпала. Коли вона встала попити води ОСОБА_15 впав з дивана на підлогу і захропів. Вона налякалась і втекла до сина. Звідки взявся ніж вона не знає. Яким чином ОСОБА_15 поранився вона не розуміє. Ножа вона в руки не брала і поранень померлому не наносила. Ніж побачила на столі вже після того як приїхала поліція.(т. 2 а.с. 1-6, 12);

- даними протоколу огляду від 31.08.2021р. з фототаблицею, відповідно до якого 31.08.2021р. у квартирі АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено дві дерев`яні ніжки від столика довжиною 50 см., та які постановою слідчого від 01.09.2021р. визнані речовими доказами та на які накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.09.2021р. (т.2 а.с. 7-9, 10, 11);

- даними висновку експерта № 272 від 30.09.2021р., згідно якого смерть ОСОБА_9 наступила внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з ушкодженням по ходу раневого каналу висхідного відділу дуги аорти, що привело до розвитку гострої крововтрати. На основі даних огляду трупа на місці події 29.08.2021р. о 20 годині 10 хвилин, коли він був на дотик холодним, трупне заклякання було добре виражене у жувальній мускулатурі та дещо слабше у інших групах м`язів, трупні плями при натисканні на них зникали і відновлювались через 30 секунд, враховуючи причину смерті, пору року, місце знаходження трупа, динаміку розвитку трупних явищ при дослідженні у морзі, можна припускати, що смерть його настала приблизно за 7-9 годин до огляду трупа на місці події.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження: - проникаюче колото-різане поранення грудної клітки із локазізацію рани на рівні першого міжребер`я зліва по білягрудинній лінії, ушкодженням по ходу раневого каналу підлеглих м`яких тканин, другого ребра зліва, зовнішнього листка серцевої сорочки та стінки висхідного відділу дуги аорти, із виливом крові в ліву плевральну порожнину та порожнину осердя, з крововиливами по ходу раневого каналу; - поверхневі різані рани лівої вушної мушлі та лівої китиці; - множинні садна з локалізацією на обличчі, а саме: в міжбрівній ділянці, в ділянках верхніх контурів обох очниць, на спинці, кінчику та крилах носа, на верхній губі зліва, в ділянках обох кутів рота, нижньої щелепи з обох сторін;? - на передньо-бокових поверхнях шиї, більше справа; в проекції мечоподібного паростка грудини.

Всі вищевказані ушкодження, судячи з їх характеру, виникли незадовго до настання смерті. При цьому, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки та різаних ран в ділянках лівої вушної мушлі і лівої китиці виникли внаслідок триразової взаємодії із гострим колюче-ріжучим знаряддям, що мав одне діюче гостре лезо та обушок, з достатньою для виникнення такого ушкодження силою. Морфологічні особливості колото-різаної рани в ділянці грудної клітки та раневого каналу свідчать про те, що клинок знаряддя мав довжину не менше 8 см, ширина його на рівні занурення в рану не більше 1,9 см, обушок клинка товщиною біля 0,1-0,2см. Враховуючи напрямок раневого каналу, можна судити про те, що травмуюче знаряддя діяло в напрямку згори донизу, спереду назад та злегка зліва направо (згідно вертикального положення тіла). Площина клинка була зорієнтована згори донизу та справа наліво, вістрям донизу, обушком догори, про що свідчать гострий характер нижнього кінця рани на передній поверхні грудної клітки та П-подібний верхнього. Тілесні ушкодження у вигляді множинних саден з локалізацією на обличчі, шиї та в ділянці мечоподібного паростка на тілі трупа ОСОБА_9 виникли внаслідок більш ніж сорокаразової взаємодії із загостреними предметами, чи тупими твердими предметами, що мали обмежені діючі поверхні. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва, виявлене на тілі трупа ОСОБА_9 , має ознаки тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя і перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. Інші виявлені на його тілі ушкодження мають ознаки легкого ступеня тяжкості. Окрім цього, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів третього-п`ятого ребер справа, які, судячи з відсутності видимих крововиливів в навколишні м`які тканини та на основі даних судово-гістологічної експертизи, виникли безпосереднього перед настанням смерті чи посмертно внаслідок взаємодії тупого твердого предмету чи предметів із передньо-боковою поверхнею грудної клітки справа, із достатньою для виникнення таких переломів силою і в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають.

На момент смерті ОСОБА_9 був нетверезим, на що вказують наявність алкогольного запаху від порожнин та органів його тіла при розтині, позитивний результат судово-токсикологічної експертизи на наявність спиртів його крові. Згідно із «Висновку експерта» № 3320/2021-т від 07 вересня 2021 року при судово-токсикологічній експертизі речового доказу - крові з трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості 3,66%о (проміле). Така кількість етилового спирту в крові у живих осіб може відповідати тяжкому отруєнню алкоголем.

Доступність ділянок з ушкодженнями на тілі ОСОБА_9 для дії власної руки не виключає можливості їх заподіяння власноруч.

Категорично судити про те, в якій саме позі знаходився ОСОБА_9 в момент спричинення йому кожного із тілесних ушкоджень за встановленими даними медичного характеру не можна.

За встановленими даними медичного характеру достовірно судити про взаєморозташування ОСОБА_9 та особи, яка заподіяла потерпілому тілесні ушкодження, не можна.?

В питанні про те, чи свідчать тілесні ушкодження про боротьбу чи самозахист, розуміється спосіб та обставини спричинення ушкоджень, а не механізм, що не відноситься до компетенції судово-медичного експерта.

Характер та особливості тілесного ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва, виявленого при експертизі трупа ОСОБА_9 , не суперечать тому, що одразу після його заподіяння протягом невеликого проміжку часу до настання смерті він міг вчиняти самостійні цілеспрямовані дії (т.1 а.с. 218-221);

- даними висновку експерта № 3320/2021-т від 30.08.2021р., згідно якого при судово-токсикологічній експертизі речового доказу крові з трупа ОСОБА_9 , 1973 р.н., виявлено етиловий спирт в кількості 3,66% (проміле) (т. 1 а.с. 222);

- даними висновку експерта № 1380/2021-ім від 30.08.2021р., згідно якого кров від трупа ОСОБА_9 , 1973 р.н., відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В, за ізосерологічною системою АВО (т.1 а.с. 223-224);

- даними висновку експерта № 2212/2021 від 30.08.2021р., згідно якого у трупа ОСОБА_9 , 1973 р.н., виявлено дифузний крововилив в пара аортальній жировій клітковині та вогнищеве накладання еритроцитів по одному з країв аорти, крововиливи гема томного типу в осерді та жировій клітковині епікарду з мінімальними реактивними змінами. Набряк головного мозку, осередковий набряк легень, гостре порушення гемомікроциркуляції в головному мозку, жировій клітковині епікарду, міокарді та легенях. Дистрофічні зміни печінки та нирок, нерівномірне наповнення внутрішніх органів (т. 1 а.с. 225);

- даними висновку експерта № 215/2021-мж від 30.08.2021р. із фототаблицею, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи клаптя шкіри з передньої поверхні грудної клітки від трупа ОСОБА_9 було виявлено одне наскрізне колото-різане ушкодження, яке утворилось від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух П-подібної форми (т.1 а.с. 226-228);

- даними висновку експерта № 300 від 31.08.2021р., згідно якого у ОСОБА_6 44-х років, мались тілесні ушкодження: садно в правій тім`яно-потиличній ділянці; синці в ділянках лівої вилиці та лівого плеча. Вказані ушкодження виникли внаслідок взаємодії з тупими твердими предметами різний термін: садно та синець в ділянці лівої вилиці - не виключено, в термін вказаний обстежуваною, тобто 29.08.2021р., синець в ділянці лівого плеча давністю біля 7-10 діб до огляду. Виявлені на тілі ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеня важкості (т.1 а.с. 229);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.10.2021р. та компакт-диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту, згідно якого ОСОБА_6 , за участю спеціаліста СМЕ ОСОБА_25 вказала, що 29.08.2021р. близько 10.30 год.-11.00 год. вона разом із ОСОБА_9 перебувала за місцем їх проживання у квартирі АДРЕСА_1 під час чого випивали настойку глоди, пізніше у них виник конфлікт, який вони залагодили випиваючи настойку глоди, після чого ОСОБА_9 сказав, щоб вона ще дала настойки глоди, на що ОСОБА_6 сказала, що більше такої немає, після чого ОСОБА_9 розізлився та вдарив двічі її палицею від журнального столика по голові справа, на що вона захищаючись подряпала йому обличчя, після чого, над нею лежачою погрожував ножем, вказуючи що заріже її, після чого вона захищаючись схопила його руки в яких був ніж, вивернула їх та направила лезо ножа в бік його грудей. Під час направлення нею леза ножа в сторону грудей ОСОБА_9 присів поруч з нею на диван, після чого вона побачила, що він пожовтів, захрапів, і після того вона одразу побігла до сина. Також вказала, що не бачила ножа встромленого в груди ОСОБА_9 та де після того подівся ніж не пам`ятає (т. 2 а.с. 23-28, 29);

- даними висновку експерта № 361 від 23.10.2021р., згідно якого при проведенні слідчого експерименту 13.10.2021р. за участю ОСОБА_6 нею була показана ділянка на грудній клітці статиста, яка приблизно відповідає локалізації рани проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки на тілі трупа ОСОБА_9 , проте положення травмуючого знаряддя (ножа), відносно ходу раневого каналу не було чітко показане. При проведенні даного слідчого експерименту не було показано механізм виникнення тілесних ушкоджень у вигляді поверхневих різаних ран в ділянках лівої вушної мушлі та лівої китиці, які були виявлені на трупі ОСОБА_9 . Тілесні ушкодження у вигляді множинних саден на обличчі, на шиї, в проекції мечоподібного паростка грудини могли виникнути за механізмом, показаним ОСОБА_6 , тобто при контактах з нігтями пальців рук ( т.2 а.с. 32-33);

- даними висновку експерта № 1494/2021-ім від 22.10.2021р. із таблицею, згідно якого на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено: 1. Кров ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО. 2. Кров від трупа ОСОБА_9 , 1973 р.н., відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. 3. В слідах на марлевому тампоні зі змивом з правої руки ОСОБА_6 (об`єкт №1) виявлена кров людини. Антигени А, В, Н та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО не виявлені, тому висловитись про групову приналежність крові неможливо. 4. В слідах на марлевому тампоні зі змивом з лівої руки ОСОБА_6 (об`єкт №2), крові не виявлено ( т.2 а.с. 35-38).

- даними висновку експерта № 1492/2021-ім від 29.09.2021р. із таблицею, згідно якого кров ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти А, анти В, за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.с. 40-42);

- даними висновку експерта № 1496/2021-ім від 20.10.2021р., згідно якого встановлено, що у слідах на парі черевик, на джинсових штанах, на куртці речах підозрюваної ОСОБА_6 крові не виявлено (т.2 а.с. 44-46);

- даними висновку експерта № 1493/2021-ім від 19.10.2021р. із таблицею, згідно якого кров від трупа ОСОБА_9 , 1973 р.н., відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АБО. Кров від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0. У слідах на 2-х фрагментах туалетного паперу (об`єкти №№1,2), слідах на фрагменті тканини світло-червоного кольору (об`єкти №№3,4), слідах на фрагменті тканини сірого кольору (об`єкти №№5,6) та слідах на підодіяльнику (об`єкти №№7,8,9,10,11) - предметах та речах, вилучених з місця події, виявлено кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, яка може походити від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від трупа ОСОБА_9 ( т.2 а.с. 48-52);

- даними висновку експерта № 495/2021ц. від 18.10.2021р., згідно якого кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АБО (згідно з «Висновком експерта» № 1380/21ім. від 31.08.2021року, судово-медичної експертизи, проведеної у відділенні судово-медичної імунології ЛОБСМЕ). Кров ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (згідно з «Висновком експерта»№ 1492/21 ім. від 29.09.2021року, судово-медичної експертизи, проведеної у відділенні судово-медичної імунології ЛОБСМЕ). При судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок з обох рук ОСОБА_6 встановлено наступне: в слідах піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок правої руки /об`єкт №/ виявлено кров людини, антиген А ізосерологічної системи АВ0, клітини плоского епітелію - статева належність яких не встановлена через відсутність ядер. Статева належність крові не встановлена через відсутність сегментоядерних лейкоцитів. Таким чином, дана кров, може походити від будь-якої особи /осіб/, крові якої /яких/ властивий даний антиген, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 . В слідах піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок лівої руки /об`єкт №/ виявлено клітини плоского епітелію - статева належність яких не встановлена через відсутність ядер. Крові та її клітинних елементів не виявлено (т.2 а/с 54-56);

- даними висновку експерта № 496/2021ц. від 18.10.2021р., згідно якого встановлено, що в слідах піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_9 виявлено клітини плоского епітелію статева належність яких не встановлена через відсутність ядер. Крові та її клітинних елементів не виявлено (т.2 а.с. 58-59);

- даними висновку експерта № 1495/2021-ім від 23.10.2021р. із таблицею, згідно якого кров ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров від трупа ОСОБА_9 , 1973 р.н., відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. В слідах на марлевих тампонах зі змивом з правої руки трупа ОСОБА_9 (об`єкт № 1), зі змивом з лівої руки трупа ОСОБА_9 (об`єкт №2)_ виявлена кров людини та антигени А і Н, що може походити від будь-якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від трупа ОСОБА_9 ( т.2 а.с.61-64);

- даними висновку експерта № 1505/2021-ім від 13.10.2021р. із таблицею, згідно якого кров від трупа ОСОБА_9 , 1973 р.н., відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. Кров ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до пупи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0. У слідах на рушнику, вилученому з місця події (об`єкт № 1,2) виявлено кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, яка може походити від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від трупа ОСОБА_9 ( т.2 а.с. 66-68);

- даними висновку експерта № СЕ-19/114/-21/16945-Д від 12.10.2021р. з ілюстрованою таблицею, згідно якого один слід пальця руки, максимальними розмірами 25x21мм, який виявлений на поверхні пластикової пляшки «Кухарочка», що була вилучена під час огляду місця події 29.08.2021р. по АДРЕСА_4 , придатний для ідентифікації особи, а два сліди пальців рук та один слід руки, максимальними розмірами 25x23мм, 21x17мм, 7x10мм, які виявлені там само, для ідентифікації особи непридатні.

На поверхні об`єктів дослідження, а саме: на скляному стаканчику, полімерній пляшці об`ємом 1,5 л. із етикеткою «Підбузька», двох дерев`яних ніжках від столика довжиною 50 см., упаковці від сигарет «Marvel» упаковці від сигарет «Фест»; чотирьох порожніх скляних банках із етикеткою «Глоду настоянка» об`ємом 100 мл., двох порожніх скляних банках етикеткою «Глоду настоянка» об`ємом 100 мл., пластиковій пляшці об`ємом 1,15 л. із етикеткою «Арсенал», деформованій пластиковій пляшці із слідами РБК, які вилучені під час огляду місця події 29.08.2021р. по вул. Симоненка, 23It м. С тебник, слідів папілярних ліній не виявлено.

Один слід пальця руки, максимальними розмірами 25x21мм, який виявлений на поверхні пластикової пляшки «Кухарочка», що була вилучена під час огляду місця події 29.08.2021р. по АДРЕСА_4 , залишений не ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , а іншою особою.

Порівняльне дослідження з двома слідами пальців рук та одним слідом руки, які виявлені на поверхні пластикової пляшки «Кухарочка», що була вилучена під час огляду місця події 29.08.2021р.по АДРЕСА_4 , не проводилося, оскільки дані сліди для ідентифікації особи непридатні (т. 2 а.с. 71-89);

- даними висновку судово-психіатричного експерта № 604 від 09.11.2021р., згідно якого на час проведення експертизи ОСОБА_6 психічним захворюванням не страждала, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованого правопорушення ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждала та не виявляла ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, а перебувала в стані простого алкогольного сп`яніння, що не позбавляло її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує.

Висновок судового експерта-психолога: ОСОБА_6 на момент, інкримінованих їй дій, у стані фізіологічного афекту не перебувала. Не перебувала вона також і в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на її свідомість та діяльність. Рівень та продуктивність психічних процесів ОСОБА_6 (пам`ять, увага, мислення) знаходяться в межах психічної норми. З особливостей особистості на першому плані, діагностується акцентуація характеру по емотивному типу, яка також находиться у межах психічної норми. Індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_6 : поверхневість критики, послаблений емоційно-вольовий контроль, схильність до агресивних реакцій, особливо під впливом алкоголю, чутливість, вразливість могли вплинути на її поведінку, на момент інкримінованих їй дій, але не суттєво (т.2 а.с. 90-92);

- даними постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 19.11.2021р. (т.2 а.с. 93-94);

- даними висновків експерта № СЕ-19/114-21/18261-БД від 28.12.2021р., № СЕ-19/114-21/18259-БД від 28.12.2021р. із таблицями до них (т.2 а.с. 107-111, 114-118);

- даними висновку експерта № СЕ-19/114-21/18262-БД від 29.12.2021р. із таблицями, згідно якого у слідах на наданому на дослідження клинку ножа виявлено кров людини, а у змивах з руків`я ножа виявлено кров людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки крові у слідах на клинку ножа, крові та клітини виявлених у змивах з руків`ї ножа, встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1).

Генетичні ознаки крові у слідах на клинку ножа збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові у слідах на клинку ножа та зразка крові ОСОБА_9 складає 6,64 х 10'34. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,505 децильйонів осіб.

Походження крові у слідах на клинку ножа від ОСОБА_6 виключається.

Генетичні ознаки крові та клітини виявлених у змивах з руків`я ножа є змішані, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (т.2 а.с. 121-127);

- даними висновку експерта № СЕ-19/114-21/18260-БД від 28.12.2021р. із таблицями до висновку та ілюстрованими таблицями, згідно якого у слідах на поверхнях наданих на дослідження светра (об`єкт № 1.1) та халата (об`єкти №№ 2.1, 2.2, 2.9, 2.12, 2.13, 2.15, 2.17, 2.19, 2.20, 2.22, 2.23) виявлено кров людини. У вирізках з поверхонь светра (об`єкти №№ 1.2-1.8) та у слідах на поверхнях халата (об`єкти №№ НОМЕР_1 , 2.10, 2.11, 2.14, 2.16, 2.18, 2.21) крові не виявлено.

Генетичні ознаки крові, виявленої у слідах на светрі (об`єкт № 1.1) та халаті (об`єкти №№ 2.1, 2.2, 2.9, 2.12, 2.13, 2.15, 2.19, 2.20, 2.22, 2.23), встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1).

Генетичні ознаки крові, виявленої у слідах на халаті (об`єкт № 2.17), встановлено, проте вони є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем (таблиця 1.1, дотаток 1).

Генетичні ознаки крові, виявленої у слідах на светрі (об`єкт № 1.1) та халаті (об`єкт № 2.20), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 (таблиця 3.1, додаток 3) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (таблиця 2.1, додаток 2).

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові, виявленої у слідах на светрі (об`єкт № 1.1) та халаті (об`єкт № 2.20), та зразка крові ОСОБА_6 (таблиця 3.1, додаток 3) складає 1,34 х 10'34. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 7,461 децильйонів осіб.

Походження крові, виявленої у слідах на светрі (об`єкт № 1.1) та халаті (об`єкт № 2.20), від ОСОБА_9 виключається.

Генетичні ознаки крові, виявленої у слідах на халаті (об`єкти №№ 2.1, 2.2, 2.9, 2.15, 2.19, 2.23), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (таблиця 2.1, додаток 2) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 (таблиця 3.1, додаток 3).

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові, виявленої у слідах на халаті (об`єкти №№ 2.1, 2.2, 2.9, 2.15, 2.19, 2.23), та зразка крові ОСОБА_9 (таблиця 2.1, додаток 2) складає 6,64 х10'34. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,505 децильионів осіб.

Походження крові, виявленої у слідах на халаті (об`єкти №№ 2.1, 2.2, 2.9, 2.15, 2.19, 2.23), від ОСОБА_6 виключається.

Генетичні ознаки (ДНК-профіль) особи, що домінує серед змішаних генетичних ознак крові, виявленої у слідах на халаті (об`єкт № 2.17), збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 (таблиця 3.1, додаток 3) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (таблиця 2.1, додаток 2).

Генетичні ознаки крові, виявленої у слідах на халаті (об`єкти №№ 2.12, 2.13, 2.22), є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 (таблиця 2.1, додаток 2) та зразка крові ОСОБА_6 (таблиця 3.1, додаток 3) (т.2 а.с. 130-140).

На переконання колегії суддів, сукупність зазначених вище та наведених у вироку доказів, які обґрунтовано визнано судом першої інстанції допустимими, належними, достатніми та достовірними, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, за встановлених місцевим судом обставин.

Згідно поданих апеляційних скарг, сторона захисту не заперечує, що саме обвинувачена ОСОБА_6 нанесла потерпілому ОСОБА_9 удар ножем у ділянку грудної клітки з ліва, що і призвело до смерті останнього. Однак вважає, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_6 мала умисел, спрямований саме на протиправне заподіяння смерті потерпілого.

Апеляційні доводи захисник про те, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 мають ознаки перевищення меж необхідної оборони, тобто кваліфікацію за ст. 118 КК України, колегія суддів визнає неспроможними.

Згідно матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції ретельно перевіривши зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_6 було пред`явлено обвинувачення, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку. При цьому констатував, що за встановлених фактичних обставин кримінального провадження дії ОСОБА_6 охоплюються складом злочину, визначеного ч. 1 ст. 115 КК України.

З такою позицією суду першої інстанції погоджується і колегія суддів. Суд першої інстанції у своєму вироку навів переконливі доводи на обґрунтування такого висновку, тому апеляційний суд визнає його правильним з огляду на таке.

Частина 1 статті 115 КК України, за якою пред`явлено обвинувачення ОСОБА_6 передбачає відповідальність за умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, тобто за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

З об`єктивної сторони цей злочин характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідком, а із суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (ст. 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно із ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч. 3 ст. 36 КК України).

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного із перебуванням особи в стані необхідної оборони, слід врахувати конкретні обставини справи, здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Всупереч апеляційним доводам захисника у матеріалах даного кримінального провадження відсутні об`єктивні дані, які би підтверджували те, що дії потерпілого ОСОБА_9 під час конфлікту із обвинуваченою ОСОБА_6 давали можливість останній відчувати реальну загрозу її життю та здоров`ю, а отже, дії потерпілого за своїм характером не могли бути розцінені обвинуваченою як акт суспільно небезпечного посягання та не могли викликали у неї стан необхідної оборони.

У судовому засіданні місцевого суду обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не визнала та повідомила про обставини, за яких вона та потерпілий безпосередньо перед подією вживали алкогольні напої. Коли вертались до дому, на прохання потерпілого вона пішла в аптеку за настоянкою глоду. Після цього повернулась до дому, де був потерпілий, який був дуже п`яний і почав її ображати і сваритись. Потім взяв ніжку від стола і вдарив її по голові, від чого вона впала на диван. Померлий вхопив ніж і впав зверху на неї, погрожував вбити. Вона намагалась тримати його руки і драпала його щоб оборонятись. Потім відштовхнула його, він сів на диван, а потім сповз на землю і захропів. Вона в той час пила воду, а коли підійшла до нього щоб підняти, то відчула трупний запах з рота. Злякалась і побігла до сина, щоб той викликав дільничного і швидку. Разом з сином, вони пішли до гуртожитку, де вже були донька, зять і мати померлого. Згодом вона захотіла в туалет і пішла до знайомого, де ще разом випили горілку. Коли і як стався удар ножем не розуміє, вважає, що не вбивала померлого, не хотіла його смерті.

Наведені показання обвинувачена підтримала і при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Водночас, колегія суддів погоджується з критичною оцінкою місцевим судом показань обвинуваченої у заперечення своє вини у вчиненні нею вбивства потерпілого, з огляду на досліджені місцевим судом докази.

При цьому, наведений у вироку аналіз досліджених доказів свідчить про те, що такі показання обвинуваченої ретельно перевірено місцевим судом, який у своєму рішенні навів достатні та обґрунтовані мотиви не врахування таких тверджень, що у свою чергу свідчить про те, що суд здійснив перевірку версії сторони захисту, зокрема і щодо наявності у діях обвинуваченої необхідної оборони.

Перевіривши апеляційні доводи захисника про те, що місцевий суд не врахував наявність тілесних ушкоджень в обвинуваченої, колегією суддів встановлено, що в оскаржуваному вироку наведено дані висновку експерта № 300 від 31.08.2021р., згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження: садно в правій тім`яно-потиличній ділянці; синці в ділянках лівої вилиці та лівого плеча. Вказані ушкодження виникли внаслідок взаємодії з тупими твердими предметами різний термін: садно та синець в ділянці лівої вилиці - не виключено, в термін вказаний обстежуваною, тобто 29.08.2021р., синець в ділянці лівого плеча давністю біля 7-10 діб до огляду. Виявлені на тілі ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеня важкості.

Водночас, згідно даних врахованого судом висновку експерта № СЕ-19/114/-21/16945-Д від 12.10.2021р. на двох дерев`яних ніжках від столика, що були вилучені під час огляду місця події, не виявлено слідів папілярних ліній.

Таким чином суд першої інстанції вірно врахував, що цей експертний висновок спростовує показання обвинуваченої про те, що потерпілий вдарив її ніжкою від стола.

Наведене також спростовує апеляційні доводи захисника про напад потерпілого на обвинувачену, а саме те, що коли ОСОБА_6 зайшла додому ОСОБА_9 напав на неї та вдарив її палицею по голові.

Крім цього в апеляційній скарзі захисник покликається, що про боротьбу обвинуваченої з потерпілим свідчить наявність кровотечі на тілі обвинуваченої внаслідок ударів та побоїв.

Разом з тим, згідно наведеного вище висновку експерта № 300 від 31.08.2021р. серед виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень лише садно та один синець в ділянці лівої вилиці виникли не виключено, в термін вказаний обстежуваною, тобто 29.08.2021р. Інші виявлені в обвинуваченої ушкодження, а саме синець в ділянці лівого плеча давністю біля 7-10 діб до огляду.

При цьому, колегія суддів враховує, що можливість факту певної боротьби між обвинуваченою та потерпілим, за відсутності доказів нападу ОСОБА_9 на ОСОБА_6 , само по собі не є свідченням того, що саме обвинувачена зазнала суспільно небезпечного посягання та змушена була захищатись від нього.

Наявність, виявлених під час експертизи слідів крові обвинуваченої та потерпілого на халаті обвинуваченої та слідів крові обвинуваченої на її светрі, як покликається захисник в апеляційній скарзі, у даному випадку також не свідчать, що потерпілий ОСОБА_9 здійснив напав на обвинувачену ОСОБА_6 , що змусило останню захищатись.

Також суд першої інстанції правильно встановив відсутність у потерпілого на час події фізичних можливостей вчиняти насильницькі дії, про які стверджує обвинувачена та які описує захисник у своїй апеляційній скарзі, оскільки на час події ОСОБА_9 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Такий висновок підтверджується показаннями свідка ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні місцевого суду ствердила, що безпосередньо перед подією бачила як біля будинку йшов потерпілий, який був сильно п`яний, падав, катулявся, ледве піднявшись пішов до дому.

Крім цього згідно даних висновків експерта № 3320/2021-т від 30.08.2021р. та № 272 від 30.09.2021р. потерпілий ОСОБА_9 був в стані сильного алкогольного отруєння з вмістом етилового спирту в крові в кількості 3,66%о.

При цьому, згідно матеріалів справи обвинувачена ОСОБА_6 у день події також перебувала у стані алкогольного сп`яніння з показником - 1,84%о.

Колегія суддів не приймає до уваги апеляційні доводи захисника про те, що судом не враховано показання допитаних свідків про систематичне насильство потерпілого ОСОБА_9 над обвинуваченою ОСОБА_6 , а також про те, що потерпілий, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, був дуже агресивний. При цьому у своїй апеляційній скарзі захисник не вказує який конкретно свідок і про які конкретно обставини насильства з боку потерпілого до обвинуваченої давав показання.

Згідно матеріалів справи у судовому засіданні місцевого суду було допитано свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_19 , наведені показання яких не містять даних про систематичне насильство потерпілого над обвинуваченою.

Згідно показань допитаної у судовому засіданні місцевого суду потерпілої ОСОБА_10 , матері потерпілого, обвинувачена з померлим часом сварились, часом бились. Син одного разу викликав поліцію. Вказала, що два роки тому зламали ногу ( ОСОБА_12 з сином), потім руку, а десь в липні мав поламані ребра. Деколи син був агресивним, деколи бився. Часто обвинувачена з померлим сварились за гроші.

Водночас, такі показання потерпілої свідчать лише про те, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 часом виникали сварки та бійки, проте хто був їх ініціатором невідомо. Такі свідчення потерпілої, на переконання колегії суддів, не свідчать про те, що у стосунках між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , саме обвинувачена систематично потерпала від насильницьких дій потерпілого.

При цьому колегія суддів враховує дані висновку судового експерта-психолога, який міститься у висновку судово-психіатричного експерта № 604 від 09.11.2021р., згідно якого ОСОБА_6 на момент, інкримінованих їй дій, у стані фізіологічного афекту чи в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на її свідомість та діяльність не перебувала. Серед індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_6 зазначено про її схильність до агресивних реакцій, особливо під впливом алкоголю.

Наведені захисником в апеляційній скарзі доводи про неврахування місцевим судом виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, які як стверджує захисник, свідчать про те, що обвинувачена фактично оборонялась від дій потерпілого, не знайшли свого підтвердження, оскільки місцевий суд у своєму рішенні навів аналіз виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, зокрема і у контексті показань обвинуваченої щодо обставин події.

Згідно матеріалів справи обвинувачена у судовому засіданні місцевого суду ствердила, що вона лиш кілька разів драпнула померлого, а решта подряпин, а також різані рани за вухом і перелом ребер виникли задовго до смерті.

Разом з тим, місцевим судом було враховано дані висновку експерта № 272 від 30.09.2021р., згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження, які судячи з їх характеру, виникли незадовго до настання смерті.

Експертизою встановлено, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки, яке перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті потерпілого, та у виді різаних ран в ділянках лівої вушної мушлі і лівої китиці виникли внаслідок триразової взаємодії із гострим колюче-ріжучим знаряддям, що мав одне діюче гостре лезо та обушок, з достатньою для виникнення такого ушкодження силою. Враховуючи напрямок раневого каналу, можна судити про те, що травмуючи знаряддя діяло в напрямку згори донизу, спереду назад та злегка зліва направо (згідно вертикального положення тіла).

Виявлені у потерпілого множинні садна з локалізацією на обличчі, шиї та в ділянці мечоподібного паростка виникли внаслідок більш ніж сорокаразової взаємодії із загостреними предметами, чи тупими твердими предметами, що мали обмежені діючі поверхні.

Також враховано, що виявлені при експертизі трупа ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів третього-п`ятого ребер справа, виникли безпосереднього перед настанням смерті чи посмертно внаслідок взаємодії тупого твердого предмету чи предметів із передньо-боковою поверхнею грудної клітки справа, із достатньою для виникнення таких переломів силою і в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають.

Враховуючи наведене вище у сукупності, а також відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів того, що потерпілий ОСОБА_9 вчинив напад на обвинувачену ОСОБА_6 , і що остання змушена була захищатись від його суспільно-небезпечного посягання, колегія суддів визнає неспроможними апеляційні доводи захисника про те, що виявлені у потерпілого множинні садна з локалізацією на обличчі, шиї та в ділянці мечоподібного паростка, які виникли внаслідок більш ніж сорокаразової взаємодії із загостреними предметами, чи тупими твердими предметами, що мали обмежені діючі поверхні, підтверджують, що обвинувачена саме оборонялась від дій потерпілого.

Крім цього, місцевий суд вірно встановив, що ніж, яким було завдано потерпілому тілесні ушкодження, перебував у рука ОСОБА_6 . Такий висновок підтверджується, даними висновку експерта № СЕ-19/114-21/18262-БД від 29.12.2021р., згідно якого виявлені у слідах на клинку дослідженого ножа генетичні ознаки крові збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 . Походження крові у слідах на клинку ножа від ОСОБА_6 виключається. Генетичні ознаки крові та клітини виявлених у змивах з руків`я цього ножа є змішані, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

Колегія суддів вважає, що завдаючи удар ножем потерпілому у грудну клітку, тобто в місце розташування життєво важливих органів, з достатньою силою, ОСОБА_6 усвідомлювала, що може заподіяти смерть потерпілому, свідомо припускала можливість настання таких наслідків, її дії співвідносилися з реальною ситуацією, носили достатньо послідовний характер, що свідчить про направленість умислу саме на позбавлення життя ОСОБА_9 .

При цьому, колегія суддів враховує, що характер та тяжкість тілесних ушкоджень, які були виявлені у самої ОСОБА_6 , у сукупності з іншими наведеним вище обставинами, не свідчать про реальну загрозу дій ОСОБА_9 по відношенню до життя і здоров`я обвинуваченої, а відтак слід вважати, що ОСОБА_6 не перебувала у стані необхідної оборони і не перевищувала її меж, оскільки в цей момент із боку потерпілого не було реальної загрози і не існувало суспільно-небезпечного посягання на її життя і здоров`я.

Враховуючи всі обставини вчиненого діяння у їх сукупності, у тому числі спосіб, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, зокрема у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки, поведінку винної і потерпілого, що передувала події, їх стосунки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про направленість умислу ОСОБА_6 саме на вбивство потерпілого та правильно кваліфікував її дії за ч. 1 ст. 115 КК України.

Отже, доводи захисника про наявність у діях ОСОБА_6 ознак злочину, передбаченого ст. 118 КК України, а саме умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оборони, є безпідставними.

З огляду на обґрунтованість висновку про направленість умислу ОСОБА_6 саме на вбивство потерпілого, колегія суддів також вважає неможливим кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_6 і за ст. 121 КК України, про що опосередковано зазначено у поданих апеляційних скаргах.

Апеляційні доводи обвинуваченої про те, що показання потерпілих повністю спростовують висунуте їй обвинувачення, і в ході судового розгляду показання потерпілих використані лише частково не заслуговують на увагу, оскільки допитана у судовому засіданні місцевого суду потерпіла ОСОБА_10 , яка була єдиною потерпілою, у своїх показання жодні відомості про фактичні обставині обставини справи, зокрема щодо нанесення ОСОБА_6 ушкоджень потерпілому не повідомляла, і не могла повідомити, оскільки не була очевидцем події.

При цьому, в апеляційній скарзі ОСОБА_6 взагалі не зазначає, які конкретно обставини повідомила потерпіла, чи інші особи, у судовому засіданні місцевого суду, і які не було враховано місцевим судом при ухваленні вироку.

У результаті перевірки матеріалів провадження встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, установлених судом і викладених у вироку, ґрунтуються на зібраних органами досудового розслідування та досліджених у судовому засіданні доказах, які отримали належну оцінку. Вирок відповідає вимогам ст. 374 КПК України, є законним та вмотивованим.

Зі змісту вироку місцевого суду вбачається, що суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, із достатньою конкретизацією встановив і зазначив місце, час, мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, зазначив дії і роль обвинуваченої.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження обвинуваченої про неконкретність обвинувачення і з тих підстав, що стороною захисту на стадії підготовчого судового провадження не подавались клопотання про повернення обвинувального акта з цієї підстави.

Апеляційній суд вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які судом першої інстанції встановлені повно, та підтверджуються вищенаведеними доказами у своїй сукупності.

Апеляційні доводи сторони захисту про недоведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин встановлених судом першої інстанції, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді.

Апеляційні доводи обвинуваченої про порушення її прав, у тому числі права на захист, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи. Впродовж усього провадження у справі ОСОБА_6 було забезпечено захисником.

В апеляційних скаргах обвинувачена та захисник ставлять питання про скасування вироку суду щодо ОСОБА_6 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, однак не наводять підстав, передбачених ст.415 КПК України, для призначення нового розгляду у суді першої інстанції, і такі підстави колегією суддів не встановлено.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_6 призначено згідно з вимогами статей 50, 65 КК України, таке відповідає принципам законності, індивідуалізації, справедливості і є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Твердження обвинуваченої про не врахування місцевим судом того, що вона має тісні соціальні зв`язки, має двоє синів, один з яких хворіє тяжкою хворобою та потребує постійного додаткового погляду та опіки матері, що є обставиною, яка пом`якшує покарання колегія суддів не приймає до уваги.

Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_6 не працює та не займається суспільно-корисною працею. Характеристика на обвинувачену за місцем проживання є формальною (т.2 а.с.13). Відомостей про те, що на утриманні чи під опікою ОСОБА_6 перебувають особи, у тому числі неповнолітні, чи ті, які потребують стороннього догляду, матеріали справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника не містять правових підстав для скасування оскаржуваного вироку суду, а отже такі визнаються судом апеляційної інстанції необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Крім того, за наслідками апеляційного перегляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: