Провадження № 1-кс/947/2413/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000265 від 23.06.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, українки, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000265 від 23.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням, встановлено, що наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18.09.2019 року за № 738 о/с ОСОБА_7 призначено на посаду поліцейської взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області.

Надалі, наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 25.01.2021 року № 76 о/с на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.07.2020 року до обліково-реєстраційних документів по управлінню патрульної поліції в Одеській області внесено зміни та прізвищем останньої прийнято надалі рахувати «Опалинська».

В ході досудового розслідування встановлено, що 23.06.2022 року о 15 годині 55 хвилин, наряд УПП в Одеській області ДПП НП України «ОКЕАН-0109», перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 1, під час патрулювання на службовому автомобілі TOYOTA PRIUS, д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні) отримав повідомлення на службовий планшет: «ГРАБІЖ» (ЄO № 8530 BП № 4 OPУП № 1 ГУНП в Одеській області).

Після отримання повідомлення, екіпаж на службовому автомобілі TOYOTA PRIUS, д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні) з ввімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольору та звуковим сигналом під керуванням поліцейської взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_5 з метою відпрацювання зазначеного повідомлення почав рух на виклик по вулиці Інглезі в сторону вулиці Академіка Корольова у м. Одесі.

Під час керування вказаним автомобілем поліцейський взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог пункту 3.1 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 року) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, здійснюючи рух по проїжджій частині вулиці Інглезі у місті Одесі на якій організований двосторонній дворядний рух, з боку вулиці Світанку в напрямку вулиці Академіка Корольова зі швидкістю близько 93…97 км/год та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу з подальшим наміром його проїзду, незважаючи на наявність включеного проблискового маячка та спеціального звукового сигналу, вкрай уважною не була, за дорожньою обстановкою та її зміною не слідкувала, не обрала швидкісного режиму руху свого автомобіля, який би дозволив переглянути проїзну частину на достатній відстані, не переконалася, що інші учасники дорожнього руху бачать автомобіль зі спецсигналами та виконують дії по наданню йому переваги в русі, проявила необережність у виді кримінальної протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, легковажно розраховувала на їх відвернення, не діяла таким чином, щоб не створювати небезпеку для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, в результаті чого, при проїзді зазначеного вище пішохідного переходу близько о 16 годині 00 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перетинала проїзну частину вулиці Інглезі справа наліво за ходом руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу, та яка внаслідок ДТП отримала політравму та була госпіталізована до Одеської клінічної лікарні № 11 у критичному стані, та в подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла у цій лікарні.

Отже, ОСОБА_5 в умовах події, шляхом належного виконання вимог пункту 3.1 Правил дорожнього руху України, мала технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 , тобто саме фактичні дії водія, перебувають у причинному зв`язку з фактом ДТП.

За вищевикладених обставин ОСОБА_5 23.02.2023 року було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому смерть.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно останньої не буде ефективним, у зв`язку із чим просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні

Прокурор оголосив клопотання, підтримав його у повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваної заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення. Зазначив, що ризики зазначені у клопотанні є необґрунтованими, так як його підзахисна з початку досудового розслідування, яке триває з червня місяця 2022 року, від органу досудового розслідування не переховувалася, на свідків не впливала та не намагалася знищити будь-які речі чи документи, що мають відношення до кримінального провадження та не має наміру робити це в подальшому. З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який є неумисним, має постійне місце роботи, де позитивно характеризується та заробляє кошти на утримання малолітньої дитини, яку утримує сама, захисник просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати відносно останньої запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрювана, підтримуючи думку свого захисника, просила відмовити стороні обвинувачення у задоволенні клопотання з огляду на те, що їй потрібно працювати та забезпечувати матеріально свою родину.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, приймаючи до уваги надані стороною захисту матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 23.02.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому смерть.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні нею інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: протоколом огляду місця ДТП; висновком автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 22-2884 від 25.07.2022 року; висновком транспортно-трасологічної експертизи №580-А від 03.11.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_8 № 2486 від 28.06.2022 року; протоколом огляду відеореєстратора від 03.08.2022 року; протоколом огляду вмісту мікро-СД картки від 03.08.2022 року; висновком судово-медичної експертизи трупа № 2486 від 27.06.2022 року; висновком комплексної комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи обставин наїзду автомобіля Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_2 на пішохода;іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 сторона обвинувачення вказує на існування ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з огляду на суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі особи, а також тяжкість покарання, яке загрожує останній у випадку подальшого визнання її винною у вчиненні такого кримінального правопорушення, враховуючи, що попри те, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження здійснюється з червня 2022 року, про підозру ОСОБА_5 повідомлено лише 23.02.2023 року, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Проте, аналізуючи вказаний ризик також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Розглядаючи ризик переховування підозрюваної ОСОБА_5 в контексті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на надані захисником характеризуючі дані на підозрювану, відповідно до яких вона має на утриманні малолітню дитину, яку забезпечує сама, має постійне місце роботи та постійне проживання, також визнає свою провину, вчинене правопорушення є не навмисним, відповідно до чого слідчий суддя приходить до висновку, що ризик переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду є мінімальним.

Посилання сторони обвинувачення на те, що підозрювана може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, на думку слідчого судді є також обґрунтованим, оскількиОСОБА_5 , будучи діючим працівником правоохоронного органу, та маючи у зв`язку із виконанням службових обов`язків міцні та сталі зв`язки із працівниками інших правоохоронних органів, з метою укриття своєї злочинної діяльності може спробувати впливати на свідків, у тому числі своїх колег, щоб ті утримались від спілкування з органом досудового розслідування та судом.

Проте, оскільки досудове розслідування триває з червня місяця 2022 року та з цього часу конкретних фактів негативної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 , які б вказували на вчинення останньою будь-яких дій, направлених на вплив на свідків прокурором не наведено, а тому слідчий суддя вважає, що встановлений ризик є незначним.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризиків передбачених п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрювана ОСОБА_5 може: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказані ризики не знайшли свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.

Також, сторона обвинувачення, попри встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді особистого зобов`язання.

Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також характеризуючі дані на підозрювану, відповідно до яких остання: раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні малолітню дитину, працює, тобто має постійне джерело прибутку, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, відповідно до наданої в судовому засіданні характеристики, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків у неї та про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи позитивні характеризуючі дані підозрюваної ОСОБА_5 та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, які є мінімальними.

Керуючись, ст. ст. 177, 178, 179, 194, 309, 374, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000265 від 23.06.2022 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 23.04.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, а саме:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений ними час;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1