Справа № 711/7526/20
Номер провадження 1-кп/711/111/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадженні № 0003209 від 29.08.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, уродженця м. Баку Азербайджанської Республіки, освіта вища технічна, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

із участю в судовому розгляді:

адвоката ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

представників потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 28.08.2020 року близько 18 години 24 хвилини керуючи технічно справним автомобілем марки Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , експлуатація якого, відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу №4/649 від 23.09.2020 заборонялася згідно з вимогами п. 31.4.5. г) Правил дорожнього руху України, оскільки на задню вісь автомобіля встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, та рухаючись в місті Черкаси по вулиці Надпільна зі сторони вулиці В`ячеслава Чорновола в напрямку до вулиці Різдвяна, біля перехрестя з вулицею Новопречистенська та поблизу будинку №344, що по вулиці Надпільна в місті Черкаси, проявив крайню неуважність та порушив вимоги:

- п. 1.7. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності;

- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 18.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Під час руху він, керуючи автомобілем Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в місті Черкаси по вулиці Надпільна зі сторони вулиці В`ячеслава Чорновола в напрямку до вулиці Різдвяна в середній смузі для руху, грубо порушуючи вказані правила дорожнього руху, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований по вулиці Надпільна перед перехрестям з вулицею Новопречистенська, поблизу будинку №344 (що по вулиці Надпільна в місті Черкаси), та позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» Правил дорожнього руху України, проявив крайню неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому в момент, коли перед вказаним пішохідним переходом почав зменшувати швидкість свого руху та потім зупинився автомобіль Suzuki SX4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , яка рухалась у попутному напрямку в сусідній лівій смузі руху, вчасно не застосував заходів для зменшення швидкості руху свого транспортного засобу та не зупинився, не переконавшись в тому, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух прямо, рухаючись з фактичною швидкістю руху 93,8…110,2 км/год, яка значно перевищує максимально дозволену в населеному пункті швидкість руху транспортних засобів 50 км/год, та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перетинав проїзну частину вулиці Надпільна по вказаному вище нерегульованому пішохідному переході, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий пішохід ОСОБА_12 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/933 від 08.10.2020 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток лівої гомілки в середній третині, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя.

Спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_12 відповідно до висновку судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи №4/724 від 19.10.2020 знаходиться в причинному зв`язку з порушенням водієм автомобіля Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_13 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та зазначив, що 28.02.2020 керував на автомобілем Мерседес, який належить товаришу. Рухався по вулиці Надпільна, яка має 3 смуги руху. Швидкість руху автомобіля не пам`ятає. На дворі було добре видно. Біля магазину Прем`єр є нерегульований пішохідний перехід, перед яким він почав гальмувати. За 10-15 метрів побачив двох дітей, які бігли через пішохідний перехід. Один з хлопчиків став, а інший продовжив бігти. Побачивши дітей, він почав гальмувати. На пішохідному переході він скоїв наїзд на хлопчика. Контакт з дитиною відбувся правою частиною автомобіля. За перехрестям він зупинив автомобіль та підійшов до хлопчика та чекав приїзду швидкої медичної допомоги і поліції. В подальшому надавав дитині матеріальну допомогу в розмірі 50-60 тис. грн. Вважає себе винним, щиро кається. Разом з тим, в судовому засіданні зазначив, що під час керування транспортним засобом дозволену швидкість не перевищував. Цивільний позов визнав частково.

Незважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доводиться зібраними по справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме:

- показами законного представника потерпілого ОСОБА_12 - ОСОБА_7 , яка пояснила зазначила, що 28.08.2020 близько 18 год. вона повернулась з роботи. Її восьмирічний син ОСОБА_14 гуляв із хлопчиками у дворі. Поробивши хатні справи виглянула у вікно, з якого побачила ОСОБА_14 , який лежав на стоянці для автомобілів біля магазину «Прем`єр». Коли вона підбігла до місця події, ОСОБА_14 був у свідомості. Поруч був винуватець ДТП та свідки, які викликали швидку медичну допомогу. Приїхала швидка медична допомога і ОСОБА_14 повезли в лікарню, де йому встановили діагноз: відкритий перелом обох кісток лівої ноги. Коли ОСОБА_14 лікувався, ОСОБА_15 підходив до них, провідував ОСОБА_14 , дуже вибачався, повністю оплатив його лікування та операції. Її думка щодо покарання обвинуваченого відібрати права водія та надати йому умовний термін, суворо не карати. Свій цивільний позов підтримує та просить стягнути з ОСОБА_15 на користь її неповнолітнього сина 100000 грн. моральної шкоди.

- показами свідка ОСОБА_11 , яка показала суду, що що 28.08.2020 ввечері керувала автомобілем «Сузукі» по вул. Надпільній від вул. Чорновола до вул. Різдвяна. Була світла пора доби, погода сонячна та суха. Перед перехрестям вулиць Надпільна-Сєдова, яке облаштоване знаком «Пішохідний перехід» та розміткою « ОСОБА_16 » з лівою сторони по ходу її руху стояло два хлопчики, віком близько 8-10 років. Вона зупинила свій автомобіль перед зеброю, що пропустити дітей. Машин поруч більше не було. Подивившись у праве дзеркало заднього виду побачила, що по середній полосі рухається автомобіль темного кольору, який швидко наближався. Діти в цей час перебували на пішохідному переході. Вона їм посигналила з метою попередження про небезпеку. Діти, реагуючи на сигнал, почали бігти. Вона від страху закрила очі і почула сильний крик. Транспортний засіб, який збив хлопчика, зупинився з правого боку не дуже близько від місця наїзду. Водій вийшов з автомобіля і підійшов дитини. Хлопчик кричав і стрибав на одній нозі та ледве дошкутильгав до тротуару та ліг на нього. ДТП відбулось безпосередньо на дорожній розмітці «Зебра». Коли рухався автомобіль, який збив хлопчика, перед перехрестям він не зупинявся, швидкість не зменшував. У хлопчика був відкритий перелом ноги в районі голіностопу, з рани стирчала кістка. Винуватець ДТП перебував на місці події, чекав працівників поліції.

- показами свідка ОСОБА_17 , який зазначив, що 28.08.2020 у світлий час доби він рухався на автомобілі дружини ВАЗ 2109 разом з дружиною по вул. Надпільна зі сторони вул. В. Чорновола в сторону вул. Чигиринська. Перед перехрестям вулиць Надпільна Новопричистенська він зупинився на стоянці біля магазину «Прем`єр». Виходячи з автомобіля подивився на перехрестя, перед яким є пішохідний перехід, та побачив, що автомобіль не пам`ятає марки ймовірно синього кольору зупинився перед перехрестям та пропускав двох пішоходів хлопчиків віком 9-10 років. Потім свідок почув сигнал автомобіля і відразу після нього побачив, що один з хлопчиків зупинився, а інший рвонув уперед і в цей час автомобіль «Мерседес», який рухався в середній полосі руху, правою частиною бампера вдарив по ногах дитини, проїхав уперед та зупинився за перехрестям справа. Хлопчик на одній нозі дострибав до тротуару, де перехожі викликали швидку медичну допомогу. Свідок перебував біля травмованого хлопчика і бачив, що в нього перелом ноги. Водій автомобіля «Мерседес» підійшов до травмованого хлопчика та чекав приїзду швидкої медичної допомоги та працівників поліції. Напрямок руху автомобіля «Мерседес» та його швидкість вказати не може, оскільки побачив автомобіль в момент наїзду на хлопчика. В судовому засіданні свідок вказав на ОСОБА_4 як на водія автомобіля «Мерседес»

- протоколом огляду місця події від 28.08.2020 року та додатками до нього, згідно якого в ході огляду встановлено що ДТП мала місце на перехресті вул. Надбільна-Новопречистенська в м. Черкаси, за участі автомобіля Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому були виявлені потертості переднього бампера в правому куті;

- постановою про визнання речовим доказом автомобіля Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- постановою про визнання речовим доказом змивів на марлеві тампони з ручок передніх лівої та правої дверцят автомобіля Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- постановою про визнання речовим доказом відеореєстратора «Globex HQ-2151080 H Full H0044» серійний номер 2 з флешкартою памяті «Micro SD», обємом 32 ГБ з автомобіля Suzuki SX4, д.н.з. НОМЕР_2 та CD-R-диск з відеозаписом ДТП від 28.08.2020;

- протоколом огляду предмету лазерного CD-R-диску з відображенням обставин дорожньо-транспортної пригоди від 29.08.2020 з таблицею зображень;

- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу автомобіля Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 від 23.09.2020 року, з якого вбачається, що до моменту ДТП деталі робочої гальмівної системи рульового керування та ходової частини автомобіля Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані. Оскільки на задню вісь автомобіля встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, тому згідно з вимогами п.31.4.5 г) Правил дорожнього руху України, експлуатація даного транспортного засобу заборонялась. Водій автомобіля Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер НОМЕР_1 мав можливість виявити вказані невідповідності шляхом огляду автомобіля перед виїздом;

- протоколом огляду предмету лазерного DVD-R-диску з відображенням обставин дорожньо-транспортної пригоди від 01.10.2020 з таблицею зображень;

- постановою про визнання речовим доказом лазерного DVD-R-диску з відображенням обставин дорожньо-транспортної пригоди від 01.10.2020 з таблицею зображень;

- висновком судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_12 №02-01/933 від 08.10.2020 року, згідно якого, у ОСОБА_12 згідно даних наданої на судово-медичну експертизу медичної карти мали місце ушкодження: відкритий перелом обох кісток лівої гомілки в середній третині. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів. Могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи, тобто під час дорожньо-транспортної пригоди та відносяться: до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя;

- висновком судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи №4/724 від 19.10.2020 року, згідно якого швидкість руху автомобіля Mercedes-Benz Е320 р.н. НОМЕР_1 до моменту наїзду на пішохода, згідно наданого відеозапису, становила близько 93,8. ..110,2 км/год. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди та за обставин, зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, водій автомобіля Mercedes-Benz Е320 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.4, 18.4 Правил дорожнього руху України. Для оцінки дій пішоходів спеціальних пізнань в галузі автотехнічних досліджень (спеціальних технічних знань) не потрібно, тому слідчий або суд в змозі самостійно оцінити дії пішохода ОСОБА_12 , у відповідності до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху України «Обов`язки і права пішоходів». У момент виникнення небезпеки для руху. Який вказаний у вихідних даних листа слідчого, водій автомобіля Mercedes-Benz Е320, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість своїми одноособовими діями уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_12 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди при обраній швидкості руху 93,8...110,2 км/год., і тим більше мав таку можливість при максимально дозволеній швидкості руху транспортних засобів у населених пунктах 50 км/год. В діях водія автомобіля Mercedes-Benz Е320, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди і для виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав.

Крім того, судом досліджено письмові матеріали справи долучені до цивільного позову та відзив на позову заяву.

Судом також досліджені характеризуючі данні обвинуваченого ОСОБА_4 .

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

За змістом п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо наявності пом`якшуючих покарання обставин слід врахувати таке.

У постанові від 18.09.2019 р. Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду (справа №166/1065/18) вказав, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Матеріалами провадження стверджується, що обвинувачений повністю відшкодував потерпілому матеріальні збитки, що підтверджено предстаками потерпілого. З огляду на наведене, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття. Суд враховує, що обвинувачений вину визнав, давав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення.

Тому, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_18 , відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, але з необережною формою вини; характеризується по місцю проживання виключно з позитивної сторони; раніше не судимий, та до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягався; його відношення до скоєного; наявність обставин, що пом`якшують покарання; те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; повне відшкодування завданої матеріальної шкоди; в момент ДТП був у тверезому стані; поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, і на підставі викладеного суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого надано довідку ФОП ОСОБА_19 від 17.03.2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_20 дійсно працює постачальником замовлень у ФОП ОСОБА_19 з 15.10.2022 року (наказ 15-к від 14.10.2022 року).

Суд не приймає вказану довідку як належний доказ працевлаштування обвинуваченого, оскільки вказана довідка належним чином не посвідчена, на ній відсутній відтиск печатки ФОП, а сама довідка видана раніше (17.03.2022 року) чим обвинувачений був прийнятий на роботу (14.10.2022 року).

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, суд приходить до висновку про можливість виправлення винного без реального відбування покарання, із звільненням від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд зазначає, що і прокурор і законний представник потерпілого наполягали на призначенні обвинуваченому такого виду покарання.

Разом з тим санкція ч. 2 ст. 286 КК надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати такого покарання до особи. Указане положення закону України про кримінальну відповідальність має альтернативний характер застосування і це питання, як визначив законодавець, суд вирішує на власний розсуд залежно від конкретних обставин кримінального провадження, характеру допущених особою порушень вимог Правил дорожнього руху, їх наслідків тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю може бути призначено на строк від одного до трьох років.

Так, з аналізу характеру та обсягу допущених порушень Правил дорожнього руху, враховуючи обставини кримінального правопорушення, враховуючи те, що злочин не було вчинено в стані алкогольного сп`яніння, характеризуючі дані на обвинуваченого та його поведінку після вчинення кримінального правопорушення (надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, очікування працівників поліції та швидкої медичної допомоги, перебування в лікарні та допомогу на лікування), позитивну характеристику, наявність на утриманні неповнолітнього сина та те, що для обвинуваченого та його сім`ї наявність права керування транспортним засобом є необхідним для отримання джерела доходу, суд приходить до висновку про можливість не застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Суд вважає вказане покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.

У вказаному кримінальному провадженні прокурором подано до суду цивільний позов, в інтересах держави в особі: Черкаської міської ради до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» про стягнення витрат на лікування.

Ухвалою суду від 24.03.2023 року вказаний цивільний позов залишено без розгляду.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , діючи в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Просила суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_12 21831 грн. матеріальних збитків та 100000 грн. моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_4 на її користь 1294,72 грн. матеріальних збитків та 20000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою суду від 24.03.2023 року цивільний позов ОСОБА_7 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_12 21831 грн., матеріальних збитків, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 1294,72 грн. матеріальних збитків та 20000 грн. моральної шкоди залишити без розгляду.

У відзиві на позов ОСОБА_7 , представник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просить вказаний позов задовольнити частково.

При вирішенні даного позову суд керується вимогами ст.ст.128, 129 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Суд вважає, що цивільний позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно зі статтею 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступеня зниження престижу, ділової репутації, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану тощо).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства ( пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Таким чином, суд враховує, що неповнолітній потерпілий в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток лівої гомілки в середній третині, проходив лікування, зазнав душевних хвилювань, що порушило його нормальний життєвий ритм, суд, з урахуванням принципу співмірності, справедливості та виваженості, рахує за можливе визначити розмір морального відшкодування 40000 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту закінчився та судом не продовжувався та не обирався.

Арешт, накладений на автомобіль марки Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2020 року слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати пов`язані із залученням експертів підлягають стягненню з алілова ОСОБА_21 .

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з визначенням іспитового строку 2 (два) роки з покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_7 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь неповнолітнього ОСОБА_12 в особі законного представника ОСОБА_7 завдану моральну шкоду в сумі 40000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 2615 грн. 20 коп.

Арешт, накладений на автомобіль марки Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2020 року скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання підозрюваному ОСОБА_4 , залишити власнику, звільнивши від обов`язків відповідального зберігання,

- відеореєстратор «Globex HQ-2151080 H Full H0044» серійний номер 2 з флешкартою пам`яті «Micro SD», обємом 32 ГБ з автомобіля Suzuki SX4, д.н.з. НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_11 , залишити власнику, звільнивши від обовязку відповідального зберігання;

- лазерний СD-R диск з відеозаписом обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 28 серпня 2020 року на проїзній частині вулиці Надпільна біля перехрестя з вулицею Новопречистенська та поблизу будинку №344 в м. Черкаси, лазерний DVD-R диск з відеозаписом обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 28 серпня 2020 року на проїзній частині вулиці Надпільна біля перехрестя з вулицею Новопречистенська та поблизу будинку №344 в м. Черкаси, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- змиви на марлеві тампони з ручок передніх лівої та правої дверцят автомобіля Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконані в ході огляду місця події від 28.08.2020 року, які поміщені до двох паперових конвертів, приєднані до матеріалів кримінального провадження, які передані до кімнати зберігання речових доказів Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за адресою м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104, знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.15 ст. 615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено вступну та резолютивну частини вироку після складання та підписання повного тексту вироку.

Головуючий: ОСОБА_1