Справа № 461/326/23
Провадження № 1-кс/461/368/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.01.2023 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
Клопотання обґрунтоване наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи призначеним згідно розпорядженням сільського голови Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 29?13 від 26.02.2020 на посаду державного реєстратора, таким чином будучи, особою, яка надає публічні послуги в тому числі у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, своїми умисними діями вчинив зловживання повноваженнями особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану із наданням публічних послуг, з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило настання тяжких наслідків охоронюваним інтересам держави. ОСОБА_5 здійснює свою професійну діяльність у сфері надання публічних послуг, а саме проведення державної реєстрації, яка спрямована на захист та забезпечення умов для реалізації інтересів, фізичних і юридичних осіб, породжує настання наслідків правового характеру форма і порядок надання якої визначена державою.
Так встановлено, що рішенням виконкому Львівської обласної ради депутатів трудящих №1305 від 16.11.1948, надано на орендних умовах облпрофраді під будинок профспілок будівлю АДРЕСА_1 ).
Окрім того, рішенням виконкому Львівської обласної Ради депутатів трудящих № 315 від 24.02.1949 передано на баланс Львівській обласній раді професійних спілок будинок АДРЕСА_1 .
04.06.1992 Львівська обласна Рада народних депутатів, ухвалила рішення № 236 «Про обласну комунальну власність», яким віднесла до обласної комунальної власності приміщення на АДРЕСА_2 користувачем якого є Облпрофрада.
27.10.1997 Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки проведено державну реєстрацію права колективної власності на приміщення на АДРЕСА_2 за Радою об`єднання профспілок Львівщини, та видано реєстраційне посвідчення №901 від 27.10.1997, у якому зазначено, що будинок в цілому належить на праві колективної власності Раді об`єднання профспілок Львівщини, на підставі рішення Львівського облвиконкому №315 від 24.02.1949.
рішення Львівської обласної Ради депутатів трудящих № 315 від 24.02.1949 про передачу будівлі на баланс, не є підставою для виникнення права колективної власності на об`єкт нерухомого майна.

Оскільки, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 та ухвали Львівської обласної Ради народних депутатів № 236 від 04.06.1992, приміщення на АДРЕСА_2 віднесено до обласної комунальної власності, відтак державна реєстрація права колективної власності та в подальшому приватної на приміщення за Об`єднанням профспілок Львівщини суперечить законодавству України.

Оскільки рішення виконкому Львівської обласної Ради депутатів трудящих № 315 від 24.02.1949 передбачало передачу будівлі на баланс, а не у власність, а відтак, державна реєстрація права колективної власності на приміщення за Об`єднанням профспілок Львівщини суперечить вищенаведеним нормам Закону.

Поряд з цим, встановлено, що згідно розпорядженням сільського голови Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 29?13 від 26.02.2020 року ОСОБА_5 був призначений на посаду державного реєстратора Солонківської сільської ради, тобто був особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану із наданням публічних послуг, яка є обізнаною із законодавством України у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, 16.03.2020 о 9 год. 32 хв., перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_3 , маючи право доступу до Державного реєстру речових прав, за допомогою персонального логіну та паролю (ключ доступу до системи), які надані йому для виконання своїх службових обов`язків, зловживаючи своїми повноваженнями, діючи з метою отримання неправомірної вигоди у виді реєстрації права власності на майно на користь третіх осіб Об`єднання профспілок Львівщини, розглянувши заяву керівника Об`єднання профспілок Львівщини ОСОБА_7 щодо реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомого майна, достовірно встановивши невідповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, та усвідомлюючи про необхідність відмови у проведенні державної реєстрації, вчинив умисні дії та прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер рішення: 51683961 від 18.03.2020 на підставі якого до Державного реєстру речових прав вніс відомості про реєстрацію права приватної власності за Об`єднанням профспілок Львівщини, на адміністративний будинок загальною площею 3836,3 кв.м. на пр. Т.Шевченка, 7 у м. Львові, вартістю 153 276 937 грн. (з ПДВ), котрий на праві комунальної власності належав Львівській обласній раді, зазначивши підставою державної реєстрації: рішення виконкому Львівської обласної Ради депутатів трудящих №315 від 24.02.1949 про передачу на баланс Львівській обласній раді професійних спілок будинок АДРЕСА_1 , що суперечить ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Достовірно знаючи про наявність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації, прийняв рішення про державну реєстрацію прав на нежитлові приміщення.

Внаслідок таких дій державного реєстратора Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_5 із державної власності незаконно вибув адміністративний будинок загальною площею 3 836, 3 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_2 , що спричинило шкоду державним інтересам на суму 153 276 937 грн. (з ПДВ), що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та згідно з приміткою до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у зловживанні своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, що завдало тяжких наслідків державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування вбачає наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, яким неможливо запобігти у разі перебування підозрюваного на волі, а саме те, що вона може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на заявника, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні; знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність ОСОБА_5 , а також інших осіб до вчиненого кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

На підставі викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування та судового провадження, слідчий просить клопотання задоволити.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

Захисник проти задоволення клопотання заперечувала. Зазначила, що зазначені в клопотанні ризики відсутні, підозра необґрунтована.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ять років.

17.01.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 стверджується зібраними доказами, а саме:

-рапортом прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова;

-показаннями свідків у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших;

-матеріалами реєстраційної та інвентаризаційної справи на адміністративний будинок загальною площею 3836,3 кв.м. на АДРЕСА_2 ;

-висновком будівельно-оціночної експертизи.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Прокурором доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»). ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину. Але у разі визнання винуватим йому загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна або без такої.

Також підозрюваний може незаконно впливати на заявника, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема, характером і способом вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному. Також на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Відповідно, ОСОБА_5 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину.

Також підозрюваний може знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність ОСОБА_5 , а також інших осіб до вчиненого кримінального правопорушення, оскільки на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні.

Крім цього, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням свідків та осіб, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування.

Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні. Тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб вчинення злочину підозрюваним, наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину без застосування насильства та який не спричинив загибель людини, суд вважає за можливе призначити заставу.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.

Доводи сторони обвинувачення щодо розміру застави в сумі 153 276 937 грн., суд вважає необгрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України. Даний злочин відноситься до тяжких злочинів. Таким чином в суду відсутні правові підстави для визначення підозрюваному більшої застави, ніж це передбачено КПК України.

Таким чином, визначаючи розмір застави суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Тому з врахуванням його матеріального стану, враховуючи вимоги законодавства про те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 214 720 грн.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

При цьому підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснюється, що при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді застави на нього на строк до 16 березня 2023 року включно покладаються нижчеперелічені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

Також підозрюваному і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до органу досудового розслідування та/або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави щодо підозрюваного, стосовно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742; Банк отримувача ДКСУ, м.Киї ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0000757.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176, 183, 193, 194, 196, 197, 369, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 16 березня 2023 року.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави в сумі 214720 грн.

У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742; Банк отримувача ДКСУ, м.Киї ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0000757.

У разі застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 16 березня 2023 року покласти на нього наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;

не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду;

повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у цьому кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1