Справа № 551/1446/22
Провадження № 1-кп/551/144/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Полтавської області клопотання прокурора Охтирської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, -

в с т а н о в и в:

03 серпня 2022 року з Охтирської окружної прокуратури Сумської області відповідно до Розпорядження Верховного Суду України № 14/0/9-22 від 25 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» на адресу суду надішли матеріали обвинувального акту відносно ОСОБА_4 / т. 1, а. с. 11 /.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 551/1446/22 між суддями Шишацького районного суду Полтавської області від 03 серпня 2022 року, головуючим суддею у ній визначено суддю ОСОБА_1 / т. 1, а. с. 12 /.

Ухвалою суду від 03 серпня 2022 року по матеріалам обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 призначено підготовче судове засідання о 11 год. 30 хв. 04 серпня 2022 року.

Разом з цим, 03 серпня 2012 року на адресу суду від прокурора Охтирської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на максимальний термін без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави / т. 1, а. с. 13 15 /.

Ухвалою суду від 04 серпня 2022 року клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на максимальний термін з 04 серпня по 02 жовтня 2022 року без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовлено / т. 1, а. с. 37 38 /.

Ухвалою суду від 15 вересня 2022 року, клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на максимальний термін, тобто до 13 листопада 2022 року.

Поряд з цим, у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовлено / т. 1, а. с. 166, 174 - 175 /.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу на максимальний термін, тобто до 18 грудня 2022 року включно. У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу відмовлено / т. 1, а. с. 223, 227 228 /.

25 листопада 2022 року прокурор Охтирської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на максимальний термін / т. 2, а.с. 13 15 / .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужим майном / грабіж /, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання його спробам ухилитися від суду, впливати на свідків чи потерпілих у справі, які, наразі, судом не допитані вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор вважає необхідним продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , вказуючи на конкретні обставини кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, зокрема наявність у нього ряду судимостей, відсутність сталих соціальних зв`язків, постійного доходу, акцентував увагу суду на тому, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможе запобігти наявним процесуальним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 вказували на безпідставність клопотання прокурора та просили у його задоволенні відмовити, обравши ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , або за адресою місця проживання знайомого / т. 1, а. с. 235 /. Окрім того, обвинувачений акцентував увагу суду на бажанні працевлаштуватись, що підтверджується відповідною заявою / т. 2, а. с. 18 /.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши доводи, заявлених клопотань, перевіривши матеріали кримінального провадження, що долучені до клопотань, суд вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню, та не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого і його захисника, виходячи з наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області від 15 червня 2022 року, клопотання слідчого задоволено, підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ « Сумський слідчий ізолятор », строком на шістдесят днів, з моменту його затримання до 08 серпня 2022 року без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвалою суду від 04 серпня 2022 року клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на максимальний термін з 04 серпня по 02 жовтня 2022 року без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовлено / т.1, а. с. 37 38 /.

Ухвалою суду від 04 серпня 2022 року клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на максимальний термін з 04 серпня по 02 жовтня 2022 року без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовлено / т. 1, а. с. 37 38 /.

Ухвалою суду від 15 вересня 2022 року, клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на максимальний термін, тобто до 13 листопада 2022 року.

Поряд з цим, у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовлено / т. 1, а. с. 166, 174 - 175 /.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу на максимальний термін, тобто до 18 грудня 2022 року включно. У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу відмовлено / т. 1, а. с. 223, 227 228 /.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; знищити сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним положеннями ст. 177 КПК України.

При цьому, особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року / рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року по справі « Гаркава проти України »/.

У відповідності до п. « С » ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти особі зникнути після скоєння злочину.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке є тяжким злочинам, за вчинення якого передбачено покарання в вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

При цьому, ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимою особою, в тому числі за вчинення корисливих злочинів. Неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі.

На думку суду, наявність у обвинуваченого ряду судимостей, факт усвідомлення останнім тяжкості покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, у сукупності з фактом збройної агресії Російської Федерації по відношенню до України, наслідком чого є не контрольованість частини держаного кордону, свідчить про існування підвищеного ризику переховування обвинуваченого від суду.

Крім того, неодноразові судимості обвинуваченого за вчинення корисливих злочинів, вчинення нового умисного злочину проти власності в умовах воєнного стану через незначний час після звільнення з місць позбавлення волі, відсутність у нього постійного джерела доходу та власного житла, а отже й засобів для матеріального забезпечення власних потреб, свідчить про існування ризику вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Так само суд вважає наявним ризик впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків, які є його знайомими, при цьому свідок ОСОБА_6 проживає з ним в одній квартирі, з метою схилити їх до дачі вигідних показань або відмовитись від їх дачі.

При цьому, суд враховує також відсутність у обвинуваченого сталих соціальних зв`язків, які зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Як убачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області від 15 червня 2022 року, обвинувачений офіційно одружений, але з 1994 року з дружиною стосунків не підтримує, проживає з іншою жінкою у житлі, що йому не належить, дітей не має, заробляє на життя періодичними заробітками.

За місцем фактичного проживання обвинувачений характеризується виключно негативно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявні всі приводи та підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе в повній мірі запобігти процесуальним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, як то переховування від суду, вчинення ним інших злочинів, незаконний вплив на потерпілих та/або свідків.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину з застосуванням насильства, а також його особу, суд, керуючись положеннями п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру альтернативного запобіжного заходу в вигляді застави.

З огляду на вказані обставини, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну, раніше обраного ОСОБА_4 , запобіжного заходу на домашній арешт.

Більше того, з відтворених у судовому засіданні свідчень свідка ОСОБА_6 , яка є власником квартири АДРЕСА_2 , слідує, що поведінка обвинуваченого під час проживання у, належній їй, квартирі є вкрай негативною, яка викликає у неї побоювання за її життя й здоров`я.

Іншого місця проживання обвинувачений на території м. Охтирка немає.

Суд не приймає до уваги заяву ОСОБА_7 / т. 2, а.с.18 / та ОСОБА_8 / т. 1, а. с. 235 /, оскільки вони не містять в собі ознак офіційності, а викладені в них обставини не підтверджені будь якими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Охтирської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, з 15 грудня 2022 року по 12 лютого 2023 року включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не застосовувати.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,- відмовити.

Копію ухвали невідкладно вручити учасникам судового провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде проголошено о 08 год. 00 хв. 19 грудня 2022 року.

Головуючий суддя: