УХВАЛА

18 січня 2023 року

м. Київ

справа № 205/6257/19

провадження № № 51-2949 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на судові рішення щодо неї,

встановив:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 . Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 3, п. 4, п. 5 ч. 2 зазначеної статті.

Відповідно до вимог ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити: судове рішення, що оскаржується; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Вказаних приписів кримінального процесуального закону засуджена ОСОБА_4 належним чином не виконала.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується. Так, в порушення вказаної норми закону ОСОБА_4 не вказує судові рішення, що оскаржуються. Відсутність посилання на судові рішення позбавляє суд касаційної інстанції можливості встановити чи можуть вони бути предметом перевірки у касаційному порядку з огляду на положення ст. 424 КПК України.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Разом з цим, в обґрунтування незаконності судових рішень, засуджена ОСОБА_4 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, засуджена не наводить доводів та належного обґрунтування, які були б підставою для зміни кваліфікації вчиненого нею злочину з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 119 КК України як засуджена вимагає про те у своїй касаційній скарзі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити чіткі вимоги до суду касаційної інстанції, викладені у відповідності з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Так, за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд в суді першої чи апеляційної інстанції, або закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

В прохальній частині касаційної скарги засуджена просить застосувати до неї положення ст. 69 КПК, однак не вказує який саме розмір покарання засуджена вважає за необхідне їй призначити. Відтак зазначена вимога засудженої не є конкретною до суду касаційної інстанції, з урахуванням положень ст. 436 КПК.

Вказане позбавляє можливості встановити позицію засудженої ОСОБА_4 щодо результатів касаційного розгляду.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженій ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3