Справа № 202/4867/23
Провадження № 1-кс/202/2279/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

17 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Софіївка Дніпропетровської області, громадянки України, українки, працюючої на посаді директора ПП "Науково-виробничий центр "ТЕХНОЕКОС" (), маючої на утриманні батьків, одруженої, маючої вищу освіту, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 26.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

17.03.2023 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 17.03.2023 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займаючи посаду директора ПП «Науково-виробничий центр «ТЕХНОЕКОС» (), умисно вчинила тяжкий корисливий злочин у сфері службової діяльності.

Так у березні 2021 року у Державного підприємства «Виробничого об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» () (далі - ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова») виникла необхідність проведення інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та розроблення документів для отримання дозволу на здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами заводу.

З метою отримання дозволу на здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» для розробки необхідної документації між Державним підприємством «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» та директором ПП «Науково-виробничий центр «Техноекос»» () ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено відповідний договір №69-АВ/2021 від 31.08.2021 про виконання технічних робіт, а саме: «проведення інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря; розроблення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел виробництва; супроводження процедури узгодження розроблених матеріалів в Держпродспоживслужбі України та Міністерстві захисту довкілля та природних ресурсів України; отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова».

12.07.2022 ОСОБА_5 закінчила проведення інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та розроблення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел виробництва ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова». Вказаний факт було зафіксовано Актом здавання-приймання послуг № 1-69-АВ/2021/2022 від 12.07.2022.

Крім того, первинний термін дії укладеного договору № 69-АВ/2021 від 31.08.2021 мав сплинути 31.12.2022. Однак, 02.12.2022 до ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» надійшов лист від ПП «НВЦ «ТЕХНОЕКОС» (№ 1-362/11-22 від 28.11.2022), в якому повідомлено, що строк виконання зобов`язань ПП «НВЦ «ТЕХНОЕКОС» по вищезазначеному Договору, відповідно до чинного законодавста, подовжується на час воєнного стану в Україні та місячний строк після припинення чи скасування воєнного стану. Також у вказаному листі директор ПП «НВЦ «ТЕХНОЕКОС» ОСОБА_5 просила підписати додаткову угоду № 2 від 28.11.2022 до Договору № 69-АВ/2021 від 31.08.2021, в якій зазначається, що термін дії договору подовжено до 31.12.2023.

ОСОБА_5 наддавши ОСОБА_7 пакет підготовлених нею документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова»», складений звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова»» та прикріплений лист-відповідь місцевої адміністрації на публікацію в ЗМІ про намір отримати дозвіл на викиди та екземпляр газети в якій здійснено публікацію. ОСОБА_5 повідомила, що ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» залишилось надіслати підготовлений перелік документів до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, після чого слід очікувати на схвальну відповідь щодо надання дозволу на здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова».

19.12.2022 ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» направлено пакет документів із супровідним листом на розгляд до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України. Супровідному листу в Міністерстві захисту довкілля та природних ресурсів України було присвоєно вх. № 34906/10/22 від 22.12.2022.

У невстановлений розслідуванням час, але не пізніше 23.01.2023, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займаючи посаду директора ПП «Науково-виробничий центр «ТЕХНОЕКОС» (код ), перебуваючи у м. Дніпро (більш точне місце розслідуванням не встановлено) виник злочинний умисел на отримання неправмірної вигоди від ОСОБА_7 за вплив на посадових осіб Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про прийняття рішення щодо надання дозволу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» на здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в ході зустрічі з ОСОБА_7 , яка відбулася 23.01.2023 в службовому кабінеті останнього за №65 в адміністративній будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 , що ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» отримає позитивну відповідь без заперечень, виключно у разі сплати грошових коштів у розмірі 1000 грн. з одного об`єкту на який потрібно отримати дозвіл. В результаті загальна сума, яку необхідно передати ОСОБА_8 , щоб вона здійснила вплив на своїх знайомих посадових осіб Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, з її слів складала 1 365 000,00 гривень. В іншому випадку, у разі не сплати вказаної суми, будуть створюватись штучні перешкоди в отриманні відповідного дозволу, шляхом постійного направлення вищевказаної розробленої документації для доопрацювання, та, як наслідок, відмова у наданні дозволу. При цьому, ОСОБА_5 повідомила, що треба поквапитись із сплатою, інакше сплинуть строки і Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України поверне пакет документів не надавши схвального рішення.

ОСОБА_7 , розуміючи, що у нього ніяких знайомств в Міністерстві захисту довкілля та природних ресурсів України не має, а також те, що з метою отримання вказаного дозволу, вимушений був погодитись на незаконну вимогу ОСОБА_5 щодо передачі неправомірної вигоди останній, за вплив на службових осіб в Міністерстві захисту довкілля та природних ресурсів України.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, в ході зустрічі з ОСОБА_7 , яка відбулася 07.02.2023 в службовому кабінеті останнього в адміністративній будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 , що вона попередньо домовилась зі своїми знайомими посадовими особами Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про зменшення суми необхідної для отримання ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» позитивної відповіді без заперечень, в саме сума неправомірної вигоди, яку вимагала ОСОБА_5 склала 550 000, 00 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 16.03.2023 о 17 год. 55 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в адміністративній будівлі ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова», за адресою: м Дніпро, вул. Криворізька, 1, у кабінеті, яким користується головний інженер - перший заступник генерального директора ОСОБА_7 , отримала від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 550 000, 00 гривень в якості неправомірної вигоди за вплив на посадових осіб Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України при прийняття позитивного рішення щодо надання дозволу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» на здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а також не створення штучних перешкод у погодженні відповідної документації щодо отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова».

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились в одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, кваліфікуються за ч. 3 ст. 369-2 КК України.

16.03.2023 в порядку ст.208 КПК України останню затримано під час вчинення злочину за підозрою у вчиненні злочину за ч.3 ст.369-2 КПК України.

17.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.3 ст. 369-2 КПК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваної у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України).

Так, відповідно о ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, мають враховуватися вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 тяжкого корупційного кримінального правопорушення. Вік та стан здоров`я останньої не перешкоджають триманню під вартою. Також, підозрювана розуміє, що їй повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого корупційного злочину, тому тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою в інкримінованому злочині є суттєвою підставою, що може вплинути на прийняття рішення останньою переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Водночас, беручи до уваги, що злочин є корупційними, отже, у разі засудження до ОСОБА_5 не буде застосовано звільнення від покарання та не буде застосовано більш м`якого покарання, ніж передбачене законом. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Фактором, що може братися до уваги при оцінці реальності ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення щодо підозрюваної, є реальна можливість у останньої вживати активні дії, спрямовані на знищення або приховання документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні. Оскільки, ОСОБА_5 маючи знайомих в Міністерстві захисту довкілля та природних ресурсів України може вжити заходів на зміну, знищення документації, що має значення у кримінальному провадженні для встановлення об`єктивної істини у справі.

При проведенні досудового розслідування для встановлення наявності або відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, вагоме доказове значення становлять речі та документи, які на даний час органом досудового розслідування не здобуті та можуть переховуватись в тому числі і підозрюваним.

-незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України).

У результаті обізнаності ОСОБА_5 про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, вона може шляхом погроз, підкупу або іншим чином впливати на свідків з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань або їх відмову надавати свідчення в подальшому, та таким же чином впливати на свідків, які ще не давали показання, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Слід також звернути увагу на те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора ПП «Науково-виробничий центр «ТЕХНОЕКОС» (), маючи не розірваний договір із ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова», може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі корупційне.

Матеріали кримінального провадження, які додаються до даного клопотання, підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні наголошувала на недоведеності ризиків, не обгрунтованості підозри, просила застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала позицію захисника.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, захисника, підозрювану, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000110 від 26.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились в одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, кваліфікуються за ч. 3 ст. 369-2 КК України.

16.03.2023 в порядку ст.208 КПК України останню затримано під час вчинення злочину за підозрою у вчиненні злочину за ч.3 ст.369-2 КПК України.

17.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.3 ст. 369-2 КПК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При заявлені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній, ураховано та не порушено вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_9 кримінально протиправного діяння.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею враховано, що підозрювана працює на посаді директора ПП "Науково-виробничий центр"ТЕХНОЕКОС" (), має на утриманні батьків, одружена, має постійне місце проживання, раніше не судима, однак лише такі обставини, на переконання слідчого судді, не можуть нівелювати зазначені ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 а відтак не можуть свідчити на користь застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Враховуючи положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 268 400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) грн.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваної.

Відповідно до ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_5 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 2-4, 8 ч. 5 цієї статті. У разі невиконання цих обов`язків підозрюваною ОСОБА_5 , відносно неї можуть наступити наслідки, передбачені цим Кодексом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.05.2023 року.

Одночасно визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 268 400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 14.05.2023 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, крім проведення слідчих та процесуальних дій;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави - до 14.05.2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1