Справа № 449/737/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/965/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 31 серпня 2022 року про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волощина Перемишлянського району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» - лікаря ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

вищенаведеним вироком застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, продовжено до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави понесені судові витрати на проведення експертизи дослідження зброї згідно з висновком №СЕ-19/114-22/11960-ХЗ від 28.07.2022 р.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком, приблизно о 14 год. 21 червня 2022 року ОСОБА_7 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння у службовому кабінеті інспектора Центру надання адміністративних послуг Великоглібовецького старостинського округу Виконавчого комітету Бібрської міської ради ОСОБА_11 наніс один удар правим кулаком у ліве око ОСОБА_11 , внаслідок чого остання впала на підлогу, а ОСОБА_7 викрав чорний мобільний телефон марки «Huawei» з sim-картою оператора мобільного звязку НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_11 , вартістю 3 тис. 600 грн. та з викраденим майном покинув службовий кабінет. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи своїми діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_11 два синці на верхній повіці лівого ока й один синець на лівій вилиці, які відноситься до легкого тілесного ушкодження. Дані діяння були скоєні під час дії на території України воєнного стану. Такі дії ОСОБА_7 містить ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Не погоджуючись із даним вироком, заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 31 серпня 2022 року скасувати та постановити ухвалу про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор покликається на те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в частині процесуальної форми прийняття рішення про застосування до особи примусових заходів медичного характеру. Зокрема, згідно з вимогами статей 511-512 КПК України, судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру звершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або відмову в їх застосуванні. Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності та потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Втім, вирішуючи питання про застосування примусових заходів медичного характеру, суд постановив процесуальне рішення - вирок, а не ухвалу, як передбаченого ч. 2 ст. 512, ч. 3 ст. 513 КК України, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора ОСОБА_8 , який подану апеляційну скаргу підтримав, особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_9 та представника медичної установи ОСОБА_10 , які не заперечили проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Підстави та порядок застосування примусових заходів медичного характеру регламентовано главою 39 КПК України.

Статтею 511 КПК визначено, що прокурор затверджує складене слідчим, дізнавачем або самостійно складає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 512 КПК судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 513 КПК, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Як слідує з оскаржуваного рішення, визнавши, що ОСОБА_12 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у стані неосудності, на противагу зазначених вище вимог закону, суд першої інстанції ухвалив вирок щодо ОСОБА_12 , тим самим допустивши істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою скасування вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 31 серпня 2022 року та постановлення, за результатами розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ухвали апеляційним судом.

Так, приблизно о 14 год. 21 червня 2022 року, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, у службовому кабінеті інспектора Центру надання адміністративних послуг Великоглібовецького старостинського округу Виконавчого комітету Бібрської міської ради ОСОБА_11 , наніс один удар правим кулаком у ліве око ОСОБА_11 , внаслідок чого остання впала на підлогу, а ОСОБА_7 викрав чорний мобільний телефон марки «Huawei» з sim-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_11 , вартістю 3 600 грн., та з викраденим майном покинув службовий кабінет. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, своїми діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_11 два синці на верхній повіці лівого ока й один синець на лівій вилиці, які належать до легкого тілесного ушкодження. Ці дії були вчинені під час введеного на території України воєнного стану.

Такі дії ОСОБА_7 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, та вчинений в умовах воєнного стану.

У ході досудового розслідування було проведено судово-психіатричну експертизу, якою встановлено, що ОСОБА_7 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого правопорушення ОСОБА_7 також страждав хронічним психічним захворюванням, не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, та потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (висновок експерта №227 від 30 червня 2022 року).

Наведене стало підставою для звернення слідчого слідчого відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного Управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_13 , за погодженням з прокурором Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_14 , до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На вчинення цього суспільно небезпечного діяння саме ОСОБА_7 органом досудового розслідування зібрані певні докази, зазначені в клопотанні та реєстрі матеріалів досудового розслідування, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні, зокрема: протокол огляду місця події від 21 червня 2022 року, відповідно до якого було оглянуто місце вчинення злочину (робочий кабінет потерпілої ОСОБА_11 ), де були виявлені пошкоджені окуляри потерпілої; протокол пред`явлення речей для впізнання від 22 червня 2022 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_11 впізнала викрадений у неї телефон марки «HUAWEY»; протокол пред`явлення особи для впізнання від 22 червня 2022 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_11 впізнала обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки добре його знає і неодноразово бачила до цього; протокол пред`явлення особи для впізнання від 22 червня 2022 року, згідно з яким свідок ОСОБА_15 впізнала обвинуваченого ОСОБА_7 за сукупністю зовнішніх ознак; висновок експерта №18/2022 від 21 червня 2022 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_11 виявлено два синці на верхній повіці лівого ока й один синець на лівій вилиці, які належать до легкого тілесного ушкодження; протокол затримання особи, згідно з яким ОСОБА_7 було затримано 21 червня 2022 року о 17 год.20 хв. на польовій дорозі в с.Великі Глібовичі. В ОСОБА_7 також було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «HUAWEY»; висновок медичного огляду від 21 червня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_7 перебував в стані наркотичного сп`яніння; протокол проведення слідчого експерименту від 20 липня 2022 року, згідно з яким слідчий експеримент проведено в службовому кабінеті потерпілої ОСОБА_11 за її участю. Потерпіла розповіла, що ОСОБА_7 зайшов до неї в кабінет та попросив виписати йму матеріальну допомогу в розмірі 2 млн. гривень. Потерпіла пояснила, що коштів старостинський округ не видає та подзвонила до старости. Після чого ОСОБА_7 підійшов до неї, вдарив в обличчя, внаслідок чого вона впала на землю і випустила телефон. ОСОБА_7 взяв телефон і побіг в невідомому напрямку; товарний чек, згідно з яким вартість викраденого телефону на момент покупки становила 3600 грн.

Також колегією суддів був досліджений висновок судово-психіатричного експерта №227 від 30 червня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_7 у даний час страждає хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого правопорушення ОСОБА_7 також страждав хронічним психічним захворюванням, не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом; та висновок спеціальної медичної наркологічної комісії від 20 липня 2022 року, згідно з яким до ОСОБА_7 , незважаючи на певні розлади здоров`я, не рекомендовано застосування ст. 96 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За наведених обставин, з урахуванням зібраних органом досудового розслідування доказів, колегія суддів вважає доведеним факт відкритого викрадення ОСОБА_7 мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_11 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, під час дії воєнного стану (ч. 4 ст. 186 КК України) у стані неосудності.

Згідно з вимогами статей 93-94 КК України, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Частиною 3 ст. 94 КК України визначено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

З урахуванням наведеного вище, вимог ч. 2 ст. 513 КПК України, а також ступеня вчиненого ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, характеру і тяжкості захворювання ОСОБА_7 , що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, те, що невжиття відносно останнього примусових заходів медичного характеру може зумовити заподіяння ним неминучої шкоди собі або іншим особам, колегія суддів вважає, що до ОСОБА_7 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні №0000080 від 21 червня 2022 року за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, заявлений не був.

Доля речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Стосовно розподілу процесуальних витрат колегія суддів зазначає таке.

Частиною 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як слідує з наявної у матеріалах справи довідки (а.с. 189), у кримінальному провадженні №0000080 було проведено експертизу дослідження зброї №СЕ-19/114-22/11960-ХЗ від 28 липня 2022 року, згідно з якою документально підтверджені витрати на залучення експерта становлять 1132,68 грн.

Втім, з огляду на те, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у стані неосудності, тобто останній статусу обвинуваченого не набув, а тому колегія суддів вважає, що витрати на проведення експертизи дослідження зброї №СЕ-19/114-22/11960-ХЗ від 28 липня 2022 року мають бути віднесені на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 513 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 31 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом ОСОБА_7 у межах кримінального провадження №0000080 від 21 червня 2022 року за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Процесуальні витрати на проведення експертизи дослідження зброї №СЕ-19/114-22/11960-ХЗ від 28 липня 2022 року у розмірі 1132,68 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази у справі: фіолетові окуляри для зору і чорний мобільний телефон марки «HUAWEY» - залишити потерпілій ОСОБА_11 ; предмет, конструктивно схожий на ніж, який зберігається у кімнаті речових доказів ВП №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області - знищити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4