Справа № 206/1012/23
Провадження № 1-в/206/63/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

представника заявника

лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої

розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без постійного місця реєстрації про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом,-

ВСТАНОВИВ:

09.03.2023 року представник заявника звернувся до Самарського районного суду міста Дніпропетровська з письмовою заявою про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 до якого постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 червня 2012 року були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом. В обґрунтування заяви зазначено, що за час перебування у стаціонарі психічний стан ОСОБА_6 з деякою позитивною динамікою, що проявляється в переважно впорядкованій поведінці, переважну частину часу відсутності конфліктності, грубих афективно-вольових розладів, агресивних та аутоагресивних тенденцій, частково сформовані примітивні моделі соціальної-поведінки. До скоєного правопорушення ставиться поверхнево, в своїй провині невпевнений, каже, що його «підставили», ситуацію, свої вчинки та наслідки критично не оцінює. Запас знань та уявлень невеликий. Інтелектуально-мнестичні здібності значно знижені. Емоційно лабільний, мінливий. Контроль поведінки недостатній. До лікування відноситься формально, до психічного стану сформована часткова критика в міру своїх інтелектуальних можливостей. Зважаючи на вищевикладене доцільно продовжити примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що ОСОБА_6 доцільно продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Представник заявника лікар-психіатр в судовому засіданні просив задовольнити письмову заяву.

У судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення письмової заяви, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, пояснення лікаря ОСОБА_5 та думку особи, відносно якої розглядається зазначена заява.

У судовому засіданні особа відносно якої вирішується питання про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 заперчував проти продовження лікування у лікарні, зазначивши, що має бажання повернутися до дому.

Захисник-адвокат у судовому засіданні при вирішенні питання про продовження примусових заходів медичного характеру покладався на розсуд суду, зазначивши, що лікар-психіатр не довів обставини необхідності продовження лікування саме зі звичайним типом нагляду.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 червня 2012 року відносно ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом (а. с. 5 на звороті-6).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2018 року відносно ОСОБА_6 змінено застосовувані примусові заходи медичного характеру на госпіталізацію до психіатричного закладу із посиленим наглядом (а. с. 7).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2020 року відносно ОСОБА_6 змінено застосовувані примусові заходи медичного характеру на госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а. с. 7 на звороті-8).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2022 року відносно ОСОБА_6 продовжено застосовувані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом (а. с. 8 на звороті 9).

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 24.02.2023, встановлено, що ОСОБА_6 рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом (а.с. 3-5).

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

Згідно з вимогами ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, той факт, що особою, стосовно якої вирішується питання про продовження примусових заходів медичного характеру вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності та на теперішній час, згідно висновку лікарів-психіатрів йому доцільно продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, суд вважає що письмова заява представника КП «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» ДОР лікаря-психіатра ОСОБА_5 підлягає задоволенню та вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Керуючись ст. ст. 19, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст. ст. 94, 95 КК України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 7 (семи) днів.

Головуючий суддя: ОСОБА_1