ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/747/23 (1-кс/635/208/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/358/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

власника майна - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000171 від 09 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що є достатні підстави вважати, що майно, виявлене та вилучене 08 лютого 2023 року в ході огляду автомобіля ГАЗ 3302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпровська, 211 , відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 170 КПК України, визнане речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні і може бути приховано, пошкоджено, знищено, перетворено, відчужено, що в результаті може перешкодити здійсненню досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 09 лютого 2023 року.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Зазначає, що жоден з доказів не доводить перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев чи чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Натомість стороною захисту надавались докази, які підтверджують легальність дій, зокрема було надано товаро-транспортну накладну, додаток до неї та відповідну накладну, видану фізичною особою-приватним підприємцем.

Дрова були придбані законно, а відповідно і перевозились в межах закону.

Апелянт наголошує, що слідчий суддя застосував найсуворіший спосіб арешту майна, а мав застосувати найменш обтяжливий.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши доводи апеляційної скарги, вислухавши думку власника майна та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, наполягали на її задоволенні, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000171; дата реєстрації провадження 09 лютого 2023 року, за повідомленням про те, що за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпровська, на авто ГАЗ 3302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перевозилась деревина без відповідних документів, правова кваліфікація за ч. 1 ст. 246 КК України;

Згідно копії протоколу від 08 лютого 2023 року огляду місця події на території подвір`я відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпровська, 211, оглянуто автомобіль ГАЗ 3302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та в середині його кузова виявлено частини стволу дерев різного діаметру від 15 см до 35 см та різною довжиною приблизно по 40-50 см., вказане майно вилучено;

09 лютого 2023 року відповідно до постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання, транспортний засіб, автомобіль ГАЗ 3302 білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з кузовом білого кольору, в середині якого виявлено частини стволу дерев діаметром від 15 см до 35 см, довжиною приблизно по 40-50 см визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000171 від 09 лютого 2023 року та визначено місцем зберігання вказаного майна територію відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в області за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпровська, 211;

Згідно протоколу від 09 лютого 2023 року, свідок ОСОБА_6 пояснив, що у його фактичному користуванні перебуває транспортний засіб ГАЗ 3302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , придбаний ним у 2020 році без переоформлення та зміни власника відповідно до технічної документації; власником вказаного транспортного засобу, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16 березня 2005 року, є ОСОБА_8 . Так, 08 лютого 2023 року приблизно о 16:30 на прохання ОСОБА_9 про перевезення деревини, ОСОБА_6 приїхав до дому останнього та завантажив в транспортний засіб ГАЗ 3302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , деревину породи сосна, а саме пні довжиною приблизно 30 см, різного діаметру від 15 до 30 см, загалом два складометри деревини та поїхав до селища Пісочин, по дорозі був зупинений працівниками поліції, які в ході перевірки документів виявили в його авто деревину, яку він завантажив. ОСОБА_6 вказану деревину ніде не спилював та жодних незаконних дій з деревиною не проводив, а лише перевозив її за плату;

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_9 , 07 лютого 2023 року він попрохав свого товариша ОСОБА_6 допомогти йому перевезти деревину, на що останній погодився та 08 лютого 2023 року вони завантажили деревину до кузова його автомобіля Газель, а саме чурки 3 складометри, породи сосна, довжиною 30-40 см, діаметром від 18-22 см.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч.2ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя,суд повинен враховувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння,передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна(якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4)розмір шкоди,завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно, вказане в клопотанні та арештоване слідчим суддею, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Фактично, доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до того, що автомобіль не використовувався у вчиненні незаконних дій, натомість деревина в ньому перевозилась легально, а тому законних підстав для арешту його майна немає.

Колегія суддів вважає відкидає такі доводи апелянта, стосовно начебто легального використання транспортного засобу, оскільки обставини щодо законності придбання та перевезення деревини, на які вони посилаються і є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Автомобіль у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом у справі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Решта доводів, на які посилається в апеляційній скарзі власник майна також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують правильність висновків зазначених в ній, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях.

При розгляді клопотання про скасування арешту на майно, слідчим суддею дотримані вимоги КПК України зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам закону.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Також, Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000171 від 09 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді