Провадження № 1-кс/686/1340/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000009,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000009, на вилучені 01.09.2022 р., в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 та її батька ОСОБА_5 , коштовності, а саме: ланцюжок золотий, вагою 50 грамів, сережки з бірюзою, кільце з червоним каменем, золоті сережки з зеленими камінцями, золотий ланцюжок з хрестиком, загальною вагою 11 грамів, золотий годинник «Победа» з браслетом, оскільки вказаний арешт на майно було накладено необґрунтовано та помилково. В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 також зазначає, що вказані коштовності є особистою власністю ОСОБА_4 , придбані нею більш як чотири роки назад і жодного відношення до зазначеного кримінального провадження не мають. ОСОБА_4 , яка не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, безпідставно позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися належними коштовностями, і накладення арешту на вказані речі не виправдовує такий ступінь втручання в права і свободи ОСОБА_4 потребами досудового розслідування, та явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна і завданням цього кримінального провадження. Крім того, вказує, що відсутні об`єктивні підстави вважати, що коштовності, які є власністю ОСОБА_4 , є доказом злочину і відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тому, з посиланням на ст.1 Першого протоколу до конвенції, ст.41 Конституції України, ст.ст.94, 98, 131, 132, 170-174, 309, 310, 370, 372 КПК України, рішення ЄСПЛ, висновок №11 (2008) консультативної ради європейських судів, п.1 ст.6 Конвенції, ОСОБА_3 у поданому клопотанні просив скасувати вказаний арешт, накладений на зазначене майно ОСОБА_4

ОСОБА_4 , її представник адвокат ОСОБА_3 , слідчий, за клопотанням якого накладався арешт на майно, в судове засідання не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду цього клопотання.

Дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали із кримінального провадження №0000009, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 23.01.2021 року, правова кваліфікація правопорушень ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.190 КК України.

Із наданих матеріалів вбачається, що в ході проведення 01.09.2022 року, в період часу з 06 год. 57 хв. до 11 год. 30 хв., санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , в домоволодінні АДРЕСА_1 , було вилучено, окрім іншого, й три предмета схожі на сережки з металу жовтого кольору із камінням зеленого кольору, ланцюжок із хрестиком з металу жовтого кольору, а також ланцюжок, каблучку, пару сережок та годинник з металу жовтого кольору.

Постановою слідчого від 01.09.2022 р. вказані речі, які вилучені під час проведення обшуку в домоволодінні АДРЕСА_1 , були визнанні речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2022 року, окрім іншого, було накладено арешт, із тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, й на: три предмета, схожі на сережки, з металу жовтого кольору із камінням зеленого кольору, ланцюг із хрестиком із металу жовтого кольору, а також на ланцюг, каблучку, пару сережок та годинник з металу жовтого кольору, які були вилучені під час проведеного у домоволодінні АДРЕСА_1 , обшуку.

Правовою підставою для накладення арешту на це майно стала необхідність збереження, як речових доказів, вказаних речей, які відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, та які були необхідні для проведення відповідних слідчих дій.

01.09.2022 р. ОСОБА_5 , за місцем проживання якого було вилучено вказані речі, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Отже, системний аналіз положень ст.ст.170, 174 КПК України, свідчить, що арешт може бути скасовано, якщо арештоване майно не відповідає меті, передбаченій ч.2 ст.170 КПК України, або в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею, при накладенні арешту було враховано, що є всі обґрунтовані підстави для накладення арешту на таке майно саме у зв`язку з необхідністю досягнення мети, передбаченої ч.2 ст.170 КПК України, - забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке ухвалою слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000009 не закінчено, відповідно й не відпала потреба в збереженні речових доказів, зокрема, й прикрас, арешт на які накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, які також були необхідні для проведення відповідних слідчих дій, на даний час у кримінальному провадженні проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення всіх обставин справи, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, що також узгоджується із письмовою позицією, висловленою слідчим, який заперечив щодо скасування арешту з майна.

З огляду на викладене, скасування арешту на вказані три предмета, схожі на сережки, з металу жовтого кольору із камінням зеленого кольору, ланцюг із хрестиком із металу жовтого кольору, а також на ланцюг, каблучку, пару сережок та годинник з металу жовтого кольору, не відповідатиме меті кримінального провадження.

З урахуванням висловлених письмових позицій слідчого та представника, слідчий суддя приходить до висновку про те, що потреби досудового розслідування виправдовують на даний час утримання майна, оскільки мета кримінального провадження не досягнута та у його межах не прийняте жодне з рішень, визначених ст.283 КПК України.

Аргументи адвоката ОСОБА_3 зводяться до того, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення відпала потреба, оскільки проведеними слідчими діями встановлено, що у жодній з перелічених речей не містяться відомостей або інформації, що стосуються обставин кримінального правопорушення, вони не зберегли на собі його сліди, не були отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні про його арешт, метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі; належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про його арешт; розумністю і співмірністю арешту.

Проте, на сьогодні підстави вважати, що арешт, накладений на вказані прикраси накладено не обґрунтовано, відсутні. Органом досудового розслідування продовжується встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, а досліджені матеріали кримінального провадження свідчать про те, що існують достатні підстави вважати, що вилучені у ході обшуку речі відносяться до речей, які були набуті кримінально протиправним шляхом. Крім того, в подальшому може виникнути потреба в дослідженні вказаних речових доказів, повернення яких може зашкодити кримінальному провадженню, оскільки кінцеве рішення у цьому провадженні ще не прийняте.

Щодо аргументу адвоката ОСОБА_3 стосовно того, що ОСОБА_4 , майно якої було вилучено під час обшуку, не є підозрюваною особою у кримінальному провадженні №000009, її майно було придбане більш як чотири роки тому, та не за кошти, отриманні внаслідок вчинення кримінального правопорушення, як підставу для скасування арешту майна, то слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. А отже коло осіб, на майно яких може бути накладено арешт, не обмежується, і на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя, з урахуванням досліджених матеріалів кримінального провадження, звертає увагу, що станом на момент розгляду клопотання дійти висновку, що вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 три предмета, схожі на сережки, з металу жовтого кольору із камінням зеленого кольору, ланцюг із хрестиком з металу жовтого кольору, ланцюг, каблучка, пара сережок, годинник з металу жовтого кольору, на які було накладено арешт слідчим суддею, є саме тими, належними ОСОБА_4 , коштовностями, про які йдеться у клопотанні ОСОБА_3 та у долученому до клопотання поясненні ОСОБА_6 (зокрема, ланцюжок золотий, вагою 50 грамів, сережки з бірюзою, кільце з червоним каменем, золоті сережки з зеленими камінцями, золотий ланцюжок з хрестиком, загальною вагою 11 грамів, золотий годинник «Победа» з браслетом), та що вилучені під час обшуку речі, з металу жовтого кольору, не є майном, у яке було перетворено грошові кошти, які ймовірно здобуті ОСОБА_5 злочинним шляхом, неможливо.

Тоді, як надані матеріали кримінального провадження свідчать про достатність підстав вважати, що речі із жовтого металу, на які було накладено арешт та які визнані речовими доказами, можуть бути майном, у яке було перетворено грошові кошти, які ймовірно здобуті ОСОБА_5 злочинним шляхом, що обґрунтовує відповідність цих речей критеріям речового доказу, а тому вказані обставини потребують з`ясуванню у ході досудового розслідування та мають бути предметом подальшого розгляду кримінального провадження у судовому порядку на підставі відповідних доказів (у випадку скерування обвинувального акту до суду).

За вказаних обставин тимчасове втручання в право власності, яке прямо передбаченого КПК України, не суперечить змісту ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що обставини відсутності потреб в подальшому застосуванні арешту майна не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання представника ОСОБА_3 , не вбачаються й такі обставини з матеріалів кримінального провадження №000009, представником ОСОБА_3 не доведено, що ювелірні прикраси, на про які йдеться у його клопотанні, є саме тими прикрасами, які були вилучені в домоволодінні, де проживає ОСОБА_5 , якому у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру, та що прикраси, на які накладено арешт, придбані за особисті кошти ОСОБА_4 і належать їй, а не були придбані за грошові кошти, які були отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, також не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, тому в даному випадку відсутні правові підстави для скасування арешту з майна, в зв`язку з чим подане ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , клопотання, яке є передчасним, не може бути задоволене.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання, поданого в інтересах ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000009.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя