Справа № 748/2884/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/279/23
Категорія - ч.1 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001333 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка с. Чорнорудка, Ружинського району, Житомирської області, мешканка АДРЕСА_1 , розлучена, має на утриманні двох малолітніх дітей, освіта неповна середня, пенсіонер, особа з інвалідністю 3 групи, раніше не судима,

засуджена за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави 755,12 грн. процесуальних витрат. Питання щодо речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що на початку листопада 2021 року, більш точного часу в ході дізнання не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи біля сміттєзвалища, розташованого неподалік вул. Кузнецька в смт. Олишівка, Чернігівського району та області, виявивши дикорослі рослини роду коноплі, усвідомлюючи, що листя вказаних рослин містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, умисно, для власного вживання та без мети збуту, зірвавши листя зазначених рослин, заволоділа ними, тим самим незаконно придбала згаданий наркотичний засіб, який у подальшому перенесла за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , де, висушивши та подрібнивши згадані листя для власного вживання і без мети збуту, тим самим виготовила особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, та продовжила зберігати його.

09 листопада 2022 року, у період часу з 12:00 год. по 14:02 год., у ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за вищевказаною адресою, працівниками поліції виявлено та вилучено подрібнену і висушену речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-22/8616 від 30.11.2022, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 13,069 г, який ОСОБА_7 незаконно зберігала без мети збуту.

Згідно з переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року, канабіс віднесено до таблиці I списку № 1 "Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено".

Не погодившись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченої та доведеність її вини, просив змінити вирок місцевого суду та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Зазначив, що при призначенні обвинуваченій покарання місцевий суд не взяв до уваги, що згідно з вимогами ч.3 ст.61 КК України, покарання у виді обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років. Разом з тим, обвинувачена має малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинувачену, яка поклалась на розсуд суду та просила врахувати її тяжке матеріальне становище; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінального правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_7 міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, місцевий суд враховував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, ставлення обвинуваченої до скоєного; дані про її особу, яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є пенсіонеркою, особою з інвалідністю III групи, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Разом з тим, призначаючи обвинуваченій покарання у виді обмеження волі, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Санкцією частини 1 статті 309 КК України, за вчинення незаконного виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Згідно з вимогами ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовуються, зокрема, до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_7 має двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже, до обвинуваченої не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Відтак, беручи до уваги альтернативний перелік видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.309 КК України, колегія суддів вважає за доцільне призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_7 повністю визнала свою вину та щиро розкаялася в скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою з інвалідністю ІІІ групи, має на утриманні двох малолітніх дітей, від її дій тяжких наслідків не настало, що, на думку колегії суддів, є тими обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого.

А тому колегія суддів вважає за можливе призначити їй покарання за ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті КК за дане кримінальне правопорушення, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок місцевого суду - зміні у частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 - змінити в частині призначеного їй покарання.

ОСОБА_7 призначити покарання за ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4