ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/1382/20 Номер провадження 11-кп/814/1986/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоний Лиман Донецької області , громадянина України , освіта неповна середня , не одружений , не працюючого , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 3 ст. 185 , ч.ч. 2,3 ст. 186 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

адвоката ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції) ,-

в с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст.186 КК України та призначено покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

-за ч. З ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 постановлено обчислювати з 13 лютого 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в сумі 3925,25 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КГІК України.

Згідно вироку, ОСОБА_6 , який раніше вчинив злочини, передбачені статтями 185, 186 КК України, судимості за які не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, повторно умисно вчинив корисливі кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 25 січня 2020 року близько 03-30 години ОСОБА_6 , знаходячись біля торгового кіоску ТОВ «Кисет», розташованого за адресою: м. Харків, провулок Верховський. 5. маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, фрагментом бетонної плити розбив скло вітрини. Після чого, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, діючи умисно, з корисливих мотивів, через отвір, що утворився, протиправно проник до приміщення кіоску, в якому знаходилась продавець, де повторно відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 1117 грн. що знаходились в картонному коробку, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ГОВ «Кисет» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

28 січня 2020 року приблизно о 03-50 ОСОБА_6 , знаходячись біля торгового кіоску ТОВ «Кисет», розташованого за адресою: м. Харків, вулиця Бакуліна, 16/2, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підібраною цеглиною розбив скло вітрини. Після чого, продовжуючи реатізацію злочинного наміру, діючи умисно, з корисливих мотивів, через отвір, що утворився, протиправно проник до приміщення кіоску, де повторно таємно заволодів грошовими коштами в сумі 310 грн. після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Кисет» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

03 лютого 2020 року приблизно о 04-15 ОСОБА_6 , знаходячись біля торгового павільйону ТОВ «Кисет», розташованого за адресою: м. Харків, вулиця Пермська. 9. маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підібраною цеглиною розбив скло вітрини. Після чого, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, діючи умисно, з корисливих мотивів, через отвір, що утворився, протиправно проник до приміщення павільйону, де повторно таємно заволодів належним ОСОБА_10 мобільним телефоном TM «Neffos XI Lite» вартістю 1235 грн, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

13 лютого 2020 року приблизно о 00-20 години ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №33 по вулиці Воєнній в м. Харкові, помітив раніше йому незнайому ОСОБА_11 яка тримала у руках мобільний телефон, після вирішив відкрито заволодіти чужим майном, для чого, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, розвернув її обличчям до себе та штовхнув, від чого остання впала на землю і випустила з руки мобільний телефон. Реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, ОСОБА_6 відкрито заволодів належним ОСОБА_11 телефоном «Xiaomi Redmi Note 5» вартістю 2122 грн, після чого, обернувши викрадене на свою користь, з ним з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

Захисник в апеляційній скарзі просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, пом`якшивши його.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що його підзахисний визнав себе винним повністю у скоєнні інкримінованих йому злочинів та щиро розкаявся в їх скоєнні.

Вважає, що призначене обвинуваченому покарання є надмірно суворим та таким, що не відповідає особі обвинуваченого та наслідкам, що настали в результаті його дій.

Обвинувачений, не погоджуюсь з оскаржуваним вироком, вказує, що він вчинив лише один епізод злочинної діяльності з чотирьох інкримінованих та зазначає , що факти та докази його невинуватості він зазначить в доповненні до апеляційної скарги.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 представник потерпілого зазначає , що ТОВ «КИСЕТ» вважає оскаржуваний вирок законним і обґрунтованим та таким , що не підлягає скасуванню , а вимоги обвинуваченого необґрунтованими.

Прокурор, який подав апеляційну скаргу, до початку апеляційного розгляду відмовився від неї , а тому за таких обставин колегія суддів не розглядає апеляційну скаргу прокурора.

Позиція учасників судового провадження в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні обвинувачений та його адвокат апеляційні скарги підтримали та просили задовольнити з наведених в них підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляційних скарг.

Мотиви суду

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ст.404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону , судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону , а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів за який він засуджений , ґрунтуються на зібраних у справі доказах , які відповідають фактичним обставинам справи , підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом з точки зору належності , допустимості , достовірності , достатності та взаємозв`язку й детально наведених у вироку.

А тому доводи апеляції обвинуваченого про невинуватість у вчиненні трьох епізодів злочинної діяльності , які йому ставляться у провину , колегія суддів вважає необґрунтованими.

Крім того , обвинувачений протягом апеляційного перегляду справи так і не скористався своїм правом на внесення доповнень до апеляційної скарги , а тому його доводи підлягають відхиленню.

Доводи апеляційної скарги адвоката обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених , а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами . Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , а також з принципу правової держави , з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень , віднесення їх законодавством до категорії тяжких злочинів , характер та ступінь їхньої суспільної небезпеки , сукупність усіх фактичних обставин , які їх характеризують , наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, якою суд визнав щире каяття, обставину, що обтяжує покарання, якою суд визнав рецидив злочину , дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий , майновий та сімейний стан.

Врахувавши зазначені обставини суд прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 реального покарання.

З такими висновками місцевого суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують.

Всі обставини на які посилаються в своїй апеляціях адвокат були перевірені судом першої інстанції.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через суворість, про що йдеться в апеляції захисника , колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства колегією суддів не встановлено.

Вирок суду відповідає приписам статті 374 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За таких обставин апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,408,419 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення , а вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2021 року щодо ОСОБА_6 без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення, а засудженою , що перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_12