Справа № 487/2284/17
Провадження № 1-кп/487/367/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0001194 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, маючого загально-середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.10.2020 Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України зі звільненням від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторонни захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження - потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявні заяви останніх про розгляд справи за їх відсутності.

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

25.03.2017 в період часу з 23.00 до 00.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля АДРЕСА_7 на вікнах квартири №2 помітив москітні сітки належні ОСОБА_8 , після чого в нього виник корисливий умисел спрямований на таємне викрадання чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел направлений на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищезгаданому місці, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб та власника будинку, таємно викрав москітні сітки в кількості 3 штук. Після чого, утримуючи викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 750,21 грн.

Крім того, 25.03.2017 в період часу з 23.00 до 00.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля АДРЕСА_7 на вікнах квартири №2 помітив москітні сітки належні ОСОБА_5 , після чого в нього виник корисливий умисел спрямований на таємне викрадання чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел направлений на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищезгаданому місці, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб та власника будинку, таємно, повторно викрав 1 москітну сітку. Після чого, утримуючи викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 250,07 грн.

Крім того в період часу з 23.00 год. 25.03.2017 до 01.00 год. 26.03.2017 ОСОБА_3 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 на вікнах квартири № 14 помітив москітні сітки належні ОСОБА_7 , після чого в нього виник корисливий умисел спрямований на таємне викрадання чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел направлений на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищезгаданому місці, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб та власника будинку, таємно, повторно викрав 2 москітні сітки. Після чого, утримуючи викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 500,14 грн.

Крім того, в період часу з 23.00 25.03.2017 по 02.00 год. 26.03.2017 ОСОБА_3 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 на вікнах квартири №1 помітив москітні сітки належні ОСОБА_6 , після чого в нього виник корисливий умисел спрямований на таємне викрадання чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел направлений на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищезгаданому місці, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб та власника будинку, таємно, повторно викрав 1 москітну сітку. Після чого, утримуючи викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 250,07 грн.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна (крадіжка), та за ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні не оспорював встановлені обставини кримінального провадження, та беззастережно визнав свою винуватість, у скоєні вказаних кримінальних правопорушень, та зазначив про те, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловила і прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , який суду пояснив, що в ніч з 25.03.2017 по 26.03.2017 з вікон квартир по АДРЕСА_6 , впевнившись у відсутності уваги сторонніх осіб, викрав москітні сітки у кількості семи штук, та зник з місця скоєння злочину.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції.

Таким чином провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновків, що вина ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена, а кваліфікація його дій вірна.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, яким керувався суд.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно цієї постанови, відповідно до ст.50, ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 р., зазначав, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд, також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого зокрема ч.1 ст. 185 КК України, вчинене 26.03.2017.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України віднесено до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у разі вчинення злочину яке віднесено до кримінальних проступків становить 2 роки.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні на час розгляду справи за ч.1 ст. 185 КК України закінчився дворічний строк давності, передбачений п.1 ч.1 ст.49 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 185 КК України не заявляв.

Враховуючи, що з моменту вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України минуло понад 5 років, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від покарання за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за положеннями п.1 ч.1 ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у Миколаївському обласному наркологічному диспансері та КНП «Миколаївський обласний центру психічного здоровья» МОР не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, визнав вину і щиро розкаявся.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, принципів законності, справедливості та вимог щодо індивідуалізації, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 є покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину, ступінь тяжкості, дані про особу обвинуваченого, суд знаходить підстави для призначення покарання ОСОБА_3 у вигляді арешту.

Крім того, вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.10.2020 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 три роки.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" у разі, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З урахуванням зазначеного вирок Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.10.2020 відносно ОСОБА_3 слід виконувати самостійно.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України .

Звільнити ОСОБА_3 від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Вирок Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.10.2020 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 121 КК України виконувати самостійно.

Речові докази: москітні сітки в кількості 7 штук та металеві з`єднання до сіток в розібраному стані в кількості 108 штук - повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1