Провадження № 1-кс/752/252/23
У Х В А Л А

13.01.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002229 від 18.10.2019 р.,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_5 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002229 від 18.10.2019 р., в частині недотримання вимог ст.220 КПК України при розгляді клопотання.

Скарга обгрунтована тим, що СУ ГУ НП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002229 від 18.10.2019 р., процесуальне керівництво у якому здійснює Офіс Генерального прокурора.

13.12.2022 р. в інтересах ОСОБА_6 прокурору ОСОБА_4 було подано клопотання про надання дозволу на відлучення до матері від 13.12.2022 р.

Однак, на момент звернення до суду зазначене клопотання не було розглянуто.

За результатами розгляду скарги заявник просить визнати протиправною бездіяльність прокурора Офісу генерального прокурора ОСОБА_4 , яка полягає у нерозгляді клопотання від 13.12.2022 р. захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про дозвіл на відлучення до матері у кримінальному провадженні № 0002229 від 18.10.2019 р. та зобов`язати прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про дозвіл на відлучення підозрюваної ОСОБА_6 до матері від 13.12.2022 р.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану скаргу, просив її задовольнити, посилаючись на бездіяльність прокурора, який розглянув клопотання у спосіб, передбачений Законом України «Про звернення громадян», що суперечить положенням кримінального процесуального закону.

Прокурор ОСОБА_4 у задоволенні скарги просив відмовити, оскільки клопотання ОСОБА_6 було розглянуто та надана відповідь. Крім того, прокурор зазначив, що сторона захисту має право звертатись з клопотаннями впорядку ст.220 КПК України щодо вчинення слідчих та процесуальних дій, однак надання дозволу на виїзд з місце проживання не є процесуальною дією і вирішення цього питання відноситься до компетенції слідчого, а не процесуального прокурора.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали за поданою скаргою, вважаю, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В ході розгляду скарги було встановлено, що в провадженні СУ ГУ НП у м.Києві перебуває кримінальне провадження № 0002229 від 18.10.2019 р.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

13.12.2022 р. адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 прокурору Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 було подано повторне клопотання про надання дозволу на виїзд з місця проживання до матері від 13.12.2022 р.

29.12.2022 р. адвокату ОСОБА_5 надана відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян», що вирішення зазначено клопотання відноситься до повноважень слідчого і не підлягає розгляду в порядку ст.220 КПК України, оскільки не є процесуальною дією.

Згідно з приписами статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

На момент розгляду скарги слідчому судді не надано доказів про розгляд прокурором у кримінальному провадженні клопотання захисника у спосіб, передбачений ст.220 КПК України.

Слідчий суддя не може прийняти до уваги посилання прокурора на те, що дане клопотання не є процесуальною дією, розглядається в порядку Закону України «Про звернення громадян» і повинно вирішуватись слідчим у кримінальному провадженні з огляду на наступне.

Чинний кримінальний процесуальний кодекс не містить чіткого визначення поняття «процесуальна дія».

Однак, процесуальні дії - це дії, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення яких забезпечується силами, засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Дотримання підозрюваною обмежень та виконання процесуальних обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу, є обов`язком підозрюваної, встановленим кримінальним процесуальним законом та відповідним рішенням слідчого судді.

Залишення місця проживання на час дії запобіжного заходу є правом підозрюваного за наявності відповідного дозволу слідчого, прокурора або суду, що відповідно визначено в ухвалі слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу.

Тобто, надання такого дозволу відносить до повноважень слідчого або прокурора на стадії досудового розслідування з метою забезпечення реалізації підозрюваною своїх прав та забезпечення виконання покладених процесуальних обов`язків, тобто є процесуальною дією, яка повинна бути вчинена у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом, а не Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до положень ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Отже, клопотання про надання дозволу на виїзд з місця проживання підлягає розгляду в порядку ст.220 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії та бездіяльність під час досудового розслідування може скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга захисника в частині зобов`язання прокурора ОСОБА_4 розглянути клопотання від 13.12.2022 р. в порядку, передбаченому ст.220 КПК України є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Однак, в частині вимог захисника щодо визнання бездіяльності прокурора неправомірною скарга не підлягає задоволенню, оскільки клопотання адвоката ОСОБА_7 було розглянуто, а отже не вбачається бездіяльності.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 304, 306, 307, 309, 220 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

скаргу адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002229 від 18.10.2019 р. задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0002229 від 18.10.2019 р. ОСОБА_4 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про дозвіл на відлучення підозрюваної ОСОБА_6 до матері від 13.12.2022 р. у спосіб, передбачений ст.220 КПК України, про що повідомити заявника.

В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя