Справа № 305/213/23
Номер провадження 1-кп/305/225/23
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

15.03.2023. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено в ЄРДР 20.08.2022 за №0000324 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено в ЄРДР 20.08.2022 за №0000324 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 01.02.2023 призначено підготовче судове засідання, а 06.03.2023 Рахівським районним судом Закарпатської області призначено судовий розгляд.

Прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 13 березня 2023 подав через канцелярію суду клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 . Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів. Стосовно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 26.03.2023. На даний час ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу, не відпали, зокрема перебуваючи на волі обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність даних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, засуджений до відбування реальної міри покарання, ухилився від слідства, неодружений, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків чи наявність осіб, які б могли на нього позитивно вплинути чи сприяти його законослухняній поведінці. ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, йому буде призначено покарання у виді позбавлення волі. При цьому судовий розгляд у кримінальному провадженні ще не розпочато. Більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. У зв`язку з цим просить продовжити строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 на строк 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою, вважає, що інший запобіжний захід не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого, який ухилявся від органу досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили обрати більш м`який вид запобіжного заходу - домашній арешт.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 № 1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_8 від 27.01.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, який обчислюється з моменту фактичного затримання, а саме з 26.01.2023 року по 26.03.2023 року включно, без можливості внесення застави.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку суду, у відношенні ОСОБА_4 необхідно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, де передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, що своєю чергою саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду, тим більше, що він вже ухилявся від органу досудового розслідування, через що був оголошений в розшук. Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_4 хоч і має постійне місце проживання, але не має постійного місця роботи, розлучений, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, чи наявність осіб, які могли б на нього позитивно вплинути чи сприяти його законослухняній поведінці, відтак може виїхати зі свого місця постійного проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 відповідно до вироку Святошинського районного суду міста Києва від 23.08.2019 судимий за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з призначенням за сукупністю вироків остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Наведені обставини суд вважає такими, що значно підвищують суспільну небезпечність ОСОБА_4 .

Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду не надано.

Підсумовуючи зазначені вище обставини, враховуючи, що строк дії запобіжного заходу закінчується 26.03.2023, на даний час є необхідність у відкладенні судового засідання для допиту свідків, які ще не допитувались судом, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак строк дії запобіжного заходу обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України слід продовжити на строк до шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369-372 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд

ПОСТАНОВИВ :

Судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено в ЄРДР 20.08.2022 за №0000324 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відкласти на 14 годину 30 хвилин 24 квітня 2023 року в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області, розташованого за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська, 15, Закарпатської області.

Клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до 12 травня 2023 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На ухвалу в частині продовження строку тримання під вартою може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1