Київський апеляційний суд
Провадження № 11кп/824/2414/2023 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 756/1216/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 07 квітня 2023 року.

Таке рішення суд мотивував існуванням на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які з часу обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовженні не змінилися та продовжують існувати, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченій запобіжного заходу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року та застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , або інший альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням/позбавленням волі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Вказує апелянт на те, що прокурором не доведено того, що обвинувачена має намір переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а сама по собі тяжкість покарання, яка передбачена санкцією ч. 2 ст. 115 КК України, не може бути єдиною виключною підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки повинна розглядатися в сукупності з іншими обставинами.

Просить врахувати захисник і те, що: ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки; до моменту затримання навчалась у вечірній школі, а якість освіти, яку обвинувачена може отримати в місцях обмеження волі значно відрізняється від тієї освіти, яку вона може отримати в умовах не ізоляції від суспільства; раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась.

За наведеного, захисник просить застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у виді домашнього арешту або інший альтернативний захід, не пов`язаний з обмеженням/позбавленням волі.

Судом апеляційної інстанції вживались заходи для доставки обвинуваченої ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції для її участі в судовому засіданні.

23 лютого 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов лист, яким Оболонський районний суд м. Києва надав дозвіл на доставку обвинуваченої до апеляційного суду. Разом з тим, обвинувачена ОСОБА_7 доставлена не була, оскільки, за повідомлення конвойної служби, такий дозвіл своєчасно не був отриманий ДУ «Київський слідчий ізолятор». При цьому клопотання від ОСОБА_7 про її бажання приймати участь у судовому розгляді не надходило.

Прокурор та захисник вважали за можливе проводити судовий розгляд у відсутність обвинуваченої, інтереси якої представлені в суді апеляційної інстанції кваліфікованим захисником ОСОБА_6 .

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка вважала рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування за наявності відповідних клопотань.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, були дотримані судом першої інстанції, а доводи захисника ОСОБА_6 про відсутність підстав для продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непереконливими.

Як убачається з наданих матеріалів, в провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадженні №0004718 від 13 червня 2018 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Суд першої інстанції, 07 лютого 2023 року, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дійшов висновку, що ризики та обставини, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні запобіжного заходу та його продовженні щодо обвинуваченої на даний час не змінилися і продовжують існувати, та жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З таким рішенням погоджується і колегія суддів, оскільки суд дослідив та оцінив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу.

Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду.

З огляду на характер висунутого ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи; тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, родини - не можуть слугувати дійсною гарантією відсутності у ОСОБА_7 наміру переховування від суду, як і не слугувало запобіжником вчинення особливо тяжких злочинів у даному кримінальному провадженні.

Посилання захисника ОСОБА_6 на погіршення психологічного та емоційного стану обвинуваченої ОСОБА_7 , який унеможливлює продовження щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки стороною захисту не надано суду належних та підтверджуючих медичних документів.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою позбавило ОСОБА_7 права здобути освіту за якимось певним напрямком - не може свідчити про зменшення встановлених судом ризиків чи можливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Із судового рішення також вбачається, що керуючись вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначив розмір застави обвинуваченій і такий висновок суду з огляду на фактичні обставини особливо тяжких кримінальних правопорушень ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Таким чином колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, отже не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року, якою обвинуваченій ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 07 квітня 2023 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4