КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №760/7418/22
Провадження №11-кп/824/1537/2023 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

16 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000921 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 28 червня 2022 року у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.06.2022 ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувано з дня його затримання у ході виконання цього вироку.

Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати по справі - вартість проведеної експертизи в сумі 1510,24 гривень в дохід держави.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 29.05.2022 приблизно о 12:00 годині ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ вул. Чубаря, у дворі будинку знайшов на землі один паперовий згорток всередині якого знаходився поліетиленовий пакетик з пазовим замком з вмістом порошкоподібної речовини світлого кольору, та будучи обізнаним і усвідомлюючи, що в середині міститься психотропна речовина - амфетамін, придбання та зберігання якої є незаконним, поклав його до правої передньої кишені джинсів, в які був одягнений, тим самим незаконно придбав психотропну речовину для власного вживання без мети збуту.

Після цього, зберігаючи при собі знайдену ним психотропну речовину- амфетамін, ОСОБА_6 направився у власних справах по вул. Героїв Севастополя, 51, що в м. Києві, чим здійснив незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Протиправні, злочинні дії ОСОБА_6 , пов`язані з незаконним зберіганням вищевказаної психотропної речовини, були припинені на законних підставах 29.05.2022 співробітниками Солом`янського УП ГУНП в м. Києві, якими близько 13 год. за адресою: м. Київ, Героїв Севастополя, 51, затримано та проведено обшук в ОСОБА_6 на підставі ст. ст. 2982, 2983 КПК України. За результатами проведення обшуку у останнього виявлено та вилучено паперовий згорток в якому міститься поліетиленовий пакетик з пазовим замком з вмістом порошкоподібної речовини світлого кольору яких знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін (маса амфетаміну у речовині становить 0,265 грама, що підтверджено висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України СЕ-19/111-22/17479-НЗПРАП від 15.06.2022 за результатами судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів).

Амфетамін, згідно «Списку №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці 2», яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Відповідно до таблиці 2 наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» невеликі розміри психотропної речовини обіг якої обмежено амфетамін становлять до 0,15 г., великі розміри - від 1,5 до 15,0 г., особливо великі - 15,0 г. і більше.

Дії ОСОБА_6 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та доведеність вини, просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 28.06.2022 змінити та пом`якшити йому покарання, призначивши покарання у вигляді штрафу.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що від відповідальності не ухиляється і готовий понести покарання, зазначає, що вчинив проступок по дурості. На сьогоднішній день він підробляє не офіційно по ремонту автомобілів, і в нього є змога заплатити штраф. Крім того вказує, що зробив для себе висновки і обіцяє більше не займатись протиправною поведінкою, просить дати йому бути корисним для суспільства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а тому згідно із ч. 1 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Що стосується вироку суду в частині призначеного покарання, справедливість якого оскаржена прокурором, то слід зазначити наступне.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Так, відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

З огляду на вищезазначені положення закону, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентується цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язанні з призначенням покарання.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а покарання - є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених та для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають врахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого, суд першої інстанції при призначенні покарання повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, призначаючи покарання обвинуваченого, суд першої інстанції врахував як ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, який відповідно до класифікації кримінальних правопорушень не належить до злочинів, та свідчить про незначну суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, разом з цим, судом враховано і дані про особу обвинуваченого, який не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, характеризується посередньо, відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав і врахував щире каяття обвинуваченого.

Тож, обираючи вид покарання, суд першої інстанції, врахував характер вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, згідно вимоги про судимість неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, є особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами строком десять років, однак продовжував керувати транспортними засобами, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, тобто, фактично, на шлях виправлення не став, проявив байдужість до закону та встановлених правил поведінки у суспільстві, вчинив проступок, будучи особою, яка чітко розуміла наслідки невідворотності покарання за вчинення незаконних дій. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано на думку колегії суддів, дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 нових злочинів буде покарання в межах, установлених санкцією інкримінованої йому статті, відповідно до положень КК України, зокрема, у виді арешту.

При визначенні строку такого виду покарання суд врахував наявність обставини, що пом`якшує покарання, та визначив його не в максимальному розмірі.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, з огляду на вимоги ст. 50 КК України узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність, відповідає основній меті покарання, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Посилання апеляційної скарги обвинуваченого на те, що він усвідомив протиправність своїх дій, на даний час неофіційно працює та допомагає іншим, як на підстави пом`якшення призначеного йому покарання у виді штрафу, колегія суддів вважає непереконливими, оскількижодних даних про працевлаштування ОСОБА_6 матеріали провадження не містять, і таких даних не було долучено до апеляційної скарги. Крім того, як вбачається з вимоги, ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності і на нього відповідно неодноразово накладалось стягнення у виді штрафу (суми якого були і 10000 грн. та 40 000 грн.), однак це не стало стримуючим фактором від вчинення останнім кримінального правопорушення, що в своїй сукупності переконливо свідчить про відсутність у обвинуваченого критичної оцінки своїх дій, його небажання вести законослухняний спосіб життя і дотримуватись загальноприйнятих у суспільстві правил поведінки.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни вироку обвинуваченим ОСОБА_6 до апеляційного суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченого з приводу суворості призначеного судом першої інстанції покарання.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 28.06.2022 щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 309 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4