Провадження № 1-кп/554/451/2022
У Х В А Л А

22 листопада 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001542 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження № 0001542 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, скоєному за таких обставин.

05 липня 2021 року, близько о 21 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , вчинив сварку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше не знайомим ОСОБА_6 з приводу виниклих під час спілкування суперечок. В ході вказаного словесного конфлікту, між ними виникла бійка в ході якої ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 декілька ударів по обличчю. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останньому. В подальшому ОСОБА_5 , тримаючи в руці в якості знаряддя злочину ніж, діючи умисно, наніс множинні прицільні удари у частини тіла (живіт, шию), де розташовані життєво - важливі органи потерпілого. Після чого, покинув місця вчинення злочину та повернувся до свого місця мешкання. Згідно довідки з КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР ОСОБА_6 спричинено колото-різані рани живота зліва та шиї з права, правобічний гемо - пневмоторакс, перелом ребра зправа. Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_6 . Проте, злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки смерть потерпілого не наступила з причин, що не залежали від його волі.

В обгрунтування вищевказаного клопотання прокурор зазначила, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, які існували як під час досудового розслідування, так і на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, на цей час не зникли та не зменшилися. Посилалася на особливо тяжкий характер вчиненого злочинного діяння, поведінку та особу обвинуваченого, а також вважала, що наявні всі підстави, що в разі обрання більш мякого запобіжного заходу, обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене та незаконно впливати на потерпілих та свідків в цьому кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його необгрунтованим, а ризики нею не доведеними, у зв`язку з чим просила змінити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням його під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримував думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відоповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в ст. 178 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Перевіряючи наявність обгрунтованої підозри обвинуваченого в цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що сукупність матеріалів судового провадження на данному етапі розгляду кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою, оскільки обгрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Так, виходячи з наведеного, суд вважає, що прокурором в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, ОСОБА_5 може ухилятися від суду. Окрім того, обвинувачений може у будь-який спосіб здійснити вплив на потерпілого або свідків в цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вони можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань.

Суд також враховує характеристику особи обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований та не одружений, жодних осіб на своєму утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, які б утримували останнього від спроби втечі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з мотивів, наведених прокурором, зважаючи при цьому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 не зникли та продовжують існувати й на цей час, так як сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, на думку суду, не міг змінити його настільки, що зникла суспільна небезпечність вчиненого діяння або змінились обставини, які б виключали можливість повторення вчинення ним аналогічних дій.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України до суду не надано та в судовому засіданні не встановлено, а тому суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 січня 2023 року.

В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 17 годині 22 листопада 2022 року.

Суддя ОСОБА_7