Справа № 682/670/21
Провадження № 1-кп/675/19/2022
У Х В А Л А
"08" листопада 2022 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Ізяслав в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 189 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
На розгляді Ізяславського районного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження №0000784 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України.
При цьому ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.09.2022 було продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до 10.11.2022 включно.
У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду, що по спливу визначеного строку його дії дане кримінальне провадження не може бути розглянутим по суті, натомість ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу та його подальшого продовження не зменшилися.
Прокурор покликається на те, що в разі зміни запобіжного заходу обвинувачений зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою зміни їх показів, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином з метою покращення свого становища, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення даного клопотання прокурора.
Вислухавши доводи прокурора, з`ясувавши позицію обвинуваченого, його захисника, суд встановив наступні обставини та прийшов до такого висновку.
Необхідно наголосити, що згідно приписів ст. ст. 199, 315 КПК України, суд зобов`язаний розглянути клопотання щодо продовження строку тримання під вартою до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене.

Таким чином, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, оскільки до 10.11.2022 кримінальне провадження закінчене не може бути.

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України, матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України, наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Стаття 177 КПК України визначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та можливість його зміни на більш м`який запобіжний захід, суд враховує самі критерії обгрунтованості підозри та практику Європейського суду з прав людини.
Слід зазначити, що тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.
При цьому, суд констатує і те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.
Практика Європейського суду з прав людини, вказує, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 судом враховано, що останній хоча і не судимий, однак обвинувачується у вчиненні грабежу та вимаганні з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинених повторно, тобто тяжких злочинах, за вчинення яких відповідною санкцією, зокрема ч. 2 ст. 189 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.
На переконання суду, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, про що неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії».
У даному кримінальному провадженні судовий розгляд не завершений, відтак, існують ризики перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілих, свідків, з метою зміни їхніх показів на користь обвинуваченого, а також переховування від суду.

Зазначені вище обставини, у своїй сукупності переконують суд, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу і його продовження та по своїй суті суттєво не змінилася обстановка, що дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, а також характер пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
З огляду на наведене, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів, тобто до 06.01.2023.
Частина 3 ст. 183 КПК України визначає, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цією статті.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_4 до утримання його під вартою займався діяльністю із наданням грошових коштів, в тому числі іноземної валюти у позику, із самостійно нарахованими відсотками, що значно перевищують надані ним у позику кошти, наявність в матеріалах кримінального провадження боргових розписок, відповідно до яких він надавав особам не пов`язаних з даним кримінальним провадженням грошових коштів як в національній, так і в іноземній валюті, що свідчить про його майновий стан як забезпеченої особи, томусуд вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків під час даного кримінального провадження, варто залишити попередньо визначеним 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2022 року становить 148 860 грн 00 коп, з покладенням відповідних обов`язків, пов`язаних із застосуванням застави.

Суд вказує на призначення альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, при виконанні якого перебування обвинуваченого під вартою буде припинено.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183-184, 193-194, 196-197, 201, 369-372, 395 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06.01.2023 включно.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави у виді 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;
- утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності);
- носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 06.01.2023.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали для виконання направити начальнику слідчого ізолятора, вручити у встановленому порядку прокурору, обвинуваченому та його захиснику.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з дня отримання копії даної ухвали.
Суддя ОСОБА_1