Справа № 309/486/23
Провадження № 1-кс/309/230/23
14 квітня 2023 року м. Хуст
Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області,-
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_6 вимоги скарги підтримали та просили скаргу задовольнити, зазначивши, що наведені у ній мотиви проведення слідчого експерименту мають суттєве значення для кримінального провадження.
Старший слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, пояснив, що повторне клопотання сторони захисту було розглянуто на проведено слідчий експеримент без участі підозрюваного та захисту. Проведення слідчого експерименту є правом, а не обов`язком слідчого.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Постановою від 17.03.2023 року слідчим відмовлено адвокату ОСОБА_5 у клопотанні про проведення слідчого експерименту, оскільки під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується відеозаписом з камери спостереження, висновком судових авто технічних експертиз від 16.02.2023 р. та 17.02.2023 р..
Згідно із ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.
Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Нормами чинного КПК України, зокрема главою 20 КПК України, передбачено, що досудове розслідування проводиться зокрема шляхом здійснення слідчих (розшукових) дій, які спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.
Процесуальні рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови, яка за змістом та послідовністю викладу, повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України і зокрема, мотивувальна частина постанови має містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Вказаним вимогам кримінального процесуального закону постанова слідчого не відповідає.
В постанові слідчого відсутній виклад достатніх мотивів для відмови захиснику у задоволенні клопотання про проведення слідчого експерименту.
Отже, постанова винесена без належного обґрунтування.
На підставі ч.7 ст.303 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
В силу ч.2 ст.22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збір доказів, у тому числі, шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій.
Як встановлено під час розгляду скарги, метою проведення слідчого експерименту за клопотанням сторони захисту є встановлення об`єктивної можливості візуалізації водія ОСОБА_6 рухомої перешкоди при відсутності світла фар зустрічного транспортного засобу, відсутність вуличного освітлення та мокрого асфальту, оскільки такі відомості на думку сторони захисту базуються лише на висновку судової автотехнічної експертизи, достовірність якої вона заперечує.
З метою забезпечення дотримання змагальності та для досягнення визначеної ст. 2 КПК України мети кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає перешкод у проведенні слідчого експерименту із зазначеною вище метою.
Враховуючи наведені обставини, постанова слідчого підлягає скасуванню.
Щодо вимоги захисника про зобов`язання слідчого провести слідчий експеримент, то слідчий суддя звертає увагу на таке.
Згідно із ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Відповідно до ч. 6 ст. 223 КПК України слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.
Жодною нормою КПК України не передбачено, що слідчий суддя може втручатись в діяльність слідчого, зокрема, зобов`язати його вчинити конкретні слідчі дії.
Отже, слідчий суддя, виходячи із ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому на здійснення конкретних слідчих дій, в тому числі про проведення слідчого експерименту.
Слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки в цілому зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).
А тому вимога скарги захисника про зобов`язання слідчого провести слідчу дію, не може бути задоволена.
Слідчому необхідно повторно розглянути клопотання сторони захисту про проведення слідчого експерименту.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 110, 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1