Справа № 401/1359/22
№ 1-кп/401/125/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

представник потерпілої

юридичної особи ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисники ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області клопотання захисника обвинуваченого у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 11.06.2021 внесено до ЄРДР за № 0000299 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 про обвинувачення за ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Світловодського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 191 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувальний акт складено з порушенням вимог ст. 291 КПК України. Зазначає, що згідно з викладеним обвинуваченням, ОСОБА_5 будучи фізичною особою підприємцем вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 191 КК України, а саме: вчинив службове підроблення та фактично не виконав умови договору, укладеного з СМКП «ККП» від 14.04.2021 на виконання послуг з впорядкування Світловодського звалища (полігону) твердих побутових відходів: обвалування, переміщення та ущільнення твердих побутових відходів, прокладання під`їзних доріг на території полігону, привласнивши при цьому кошти. Зауважує, що відповідно до ч.3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом. Вважає, що в розумінні вищеописаного, фізичні особи-підприємці не є службовими особами. У зв`язку з чим, обвинувальний акт не містить точно викладених фактичних обставин кримінального правопорушення та сформульованого обвинувачення, які, відповідно до ст. 91 КПК України, входять до предмету доказування. Крім того, посилається на невідповідність вимогам ч.2 ст. 109 КПК України реєстру матеріалів досудового розслідування, а саме: процесуальні дії слідчого віднесено до процесуальних рішень. З огляду на викладене, просив повернути обвинувальний акт прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.ст. 109, 110, 291 КПК України. (а.с. 65-66)

Захисник адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений підтримали заявлене клопотання.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, зазначає, що вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України, згідно яких, обвинувальний акт, в тому числі, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 повністю відповідає вказаним вимогам. Зауважує, що прокурор самостійно формулює обвинувачення або затверджує формулювання обвинувачення, викладене слідчим. При цьому, викладає в обвинувальному акті обставини, які вважає встановленими та які підтверджуються зібраними під час досудового розслідування доказами. Суд може встановити обставину, чи є обвинувачений суб`єктом кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 191 КК України, лише після дослідження всіх доказів, якими наразі суд не володіє. Крім того, у разі виявлення під час судового розгляду фактів, які суперечать обставинам кримінального правопорушення, зазначеним в обвинувальному акті, прокурор, відповідно до ст. 338 КПК України, має право змінити обвинувачення. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні клопотання захисника.

Представник потерпілої юридичної особи, заперечив проти задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору.

При розгляді клопотання суд виходить з наступного.

Згідно із вимогами ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4 ) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Крім того, частина 4 ст.291 КК України зазначає які документи повинні додаватися до обвинувального акта та те, що надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Отже, до суду повинен надійти обвинувальний акт, в якому мають міститися обов`язкові відомості, які зазначені у ч.2 ст. 291 КПК України та має бути доданий перелік документів, який зазначений у ч.4 ст. 291 КПК України.

Враховуючи те, що зі змісту п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повернення обвинувального акта у підготовчому судовому засіданні можливе виключно з підстав невідповідності вимогам цього Кодексу, для ухвалення такого рішення суд має встановити невідповідність форми чи змісту обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Оскільки, п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК.

При цьому, суд повинен враховувати, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Суд не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити фактичний виклад обставин, як і не вправі спонукати прокурора до корегування обвинувального акта, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення та інших обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. В обвинувальному акті викладаються фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими.

На думку суду, передбачена законодавцем у п.3 ч.3 ст. 314 КПК України процесуальна можливість повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків є недостатньо регламентованою, а така дія суду, як повернення обвинувального акта, може призвести до порушення рівності прав учасників та до нівелювання змагальності процесу. З метою недопущення порушення рівності сторін у кримінальному провадженні, суд перевіряє обвинувальний акт та повертає його для доопрацювання прокурору, тільки у разі встановлення таких обставин, без усунення яких, даний акт не можливо призначити до розгляду.

Обвинувальний акт, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 11.06.2021 внесено до ЄРДР за № 0000299, є результатом діяльності слідчого та групи прокурорів, які встановили фактичні обставини справи, зазначили про особу, яка, за їх версією, вчинила правопорушення, узгодили з нормами кримінального закону їх правову кваліфікацію, зазначили про розмір шкоди та зробили інші дії, які вони вважали за необхідне, а тому посилання сторони захисту на відсутність таких обов`язкових елементів у обвинувальному акті, як точно викладених фактичних обставин кримінального правопорушення та сформульованого обвинувачення, що, відповідно, порушує право на захист, можливо буде підтвердити або спростувати виключно під час дослідження доказів у ході судового розгляду.

Питання, чи є обвинувачений суб`єктом кримінальних правопорушень, відповідальність за які, передбачена ч.1 ст. 366 та ч.4 ст. 191 КК України є предметом розгляду обвинувального акта по суті та вирішується за результатами такого розгляду. З`ясування, зазначених у клопотанні сторони захисту, обставин у підготовчому засіданні та використання як підстави для повернення прокурору обвинувального акта суперечить вимогам ст.ст.291, 314 КПК України.

Також, підставою для повернення обвинувального акту прокурору, захисник зазначає невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ч.2 ст. 109 КПК України.

За вимогами п.1 ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Статтею 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Реєстр матеріалів досудового розслідування як процесуальний документ фіксування кримінального провадження, є інформаційним додатком до обвинувального акту, який містить формально-довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування, є додатком до обвинувального акту, який носить допоміжний характер і не впливає на обвинувальний акт як такий, а тому наявність певних недоліків у такому реєстрі не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору у разі, якщо ці недоліки не перешкоджають завданням підготовчого провадження та судовому розгляду.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.ст. 109, 11, 291, 314, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2023 року.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

"16" лютого 2023 р.