Справа № 686/8635/22
Провадження № 1-кс/686/2088/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Криничани Дунаєвецького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого,

у кримінальному провадженні № 0000676,

встановив:

10 березня 2023 року слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, в межах строку досудового розслідування, посилаючись на те, що строк перебування підозрюваного під вартою закінчується 18.03.2023 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим. При цьому визначені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду ; знищення, схову або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення продовжують існувати.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий також зазначив, що «у провадженні слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000676 від 04.04.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи і розуміючи, що в країні згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та згідно указу Президента України №573/2022 від 15.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», діє воєнний стан, вчинив умисний корисливий злочин. Так, 23 вересня 2022 року, в період часу з 10 год. 00 хв. по 12 год. 30 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував неподалік будинку №9 по вул.Волочиській у м.Хмельницькому, діючи повторно, з прямим умислом і корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив здійснити напад на раніше знайому йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою заволодіння майном останньої, позбавивши її життя. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану та вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів, з надуманих причин прийшов до ОСОБА_7 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_3 , та після того, як остання впустила його до приміщення квартири, з метою позбавлення життя ОСОБА_7 , за допомогою хустини закрив ОСОБА_7 ніс та рот, перекривши таким чином органи дихання, внаслідок чого остання через короткий проміж часу втратила свідомість. В подальшому, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 , не подає ознак життя, заволодів мобільним телефоном марки Nokia 225 Dual sim, жовтого кольору з № НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , ноутбуком марки DELL Latitude 15 5000 Series intel Core i7-4600U чорного кольору; нетбуком, марка та модель якого невідома; золотим царським п`ятаком 1898-1899 року випуску; каблучкою жіночою 16 розміру з блакитним топазом та 4 камінцями цирконій білого кольору; сережкою жіночою з блакитним топазом з англійською застібкою; хрестиком золотим з сердечком всередині, довжиною 2-2.5 см; хрестиком золотим із зображенням «Спасителя», довжиною 2-2.5 см.; каблучкою весільною 18 розміру; каблучкою 17 розміру; каблучкою з перлиною, 18 розміру; сережками гвоздиками з перлиною; підвіскою перлиною в золотій оправі сіточка; підвіскою у вигляді сонця, в середині коло з білого золота на якому 10 білих камінчиків цирконій; сережками з чотирма рожевими камінцями з Англійською застібкою; хрестиком чоловічим великим з жовтого золота, зроблений у вигляді стовбурів дерева обвитих проволокою, (Іспанія), висота 4-5 см., дужка паяна; особистими документами, з метою їх подальшого використання у власних корисливих цілях: паспортом громадянина України для виїзду за кордон виданого на ім`я ОСОБА_8 серія НОМЕР_4 , карткою фізичної особи платника податків із зазначенням ідентифікаційного номеру № НОМЕР_5 , виданою на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтвом про народження, виданим на ім`я ОСОБА_8 , посвідченням ветерана праці, виданим на ім`я ОСОБА_7 серія НОМЕР_6 , пенсійним посвідченням, виданим на ім`я ОСОБА_7 серія НОМЕР_7 , свідоцтвом про загально обов`язкове державне соціальне страхування №, виданим на ім`я ОСОБА_8 , паспортом громадянина України, виданим на ім`я ОСОБА_7 серія НОМЕР_8 , свідоцтвом про народження, виданим на ім`я ОСОБА_9 , серія НОМЕР_9 , дипломом, виданим на ім`я ОСОБА_9 серія НОМЕР_10 із додатком, атестатом про середню освіту, виданим на ім`я ОСОБА_9 серія НОМЕР_11 , трудовою книжкою, виданою на ім`я ОСОБА_10 ; ключами від квартири потерпілої; грошовими коштами в сумі 26 000 тисяч гривень, після чого розкидав одяг, який був у шафі, та, з метою заподіяння смерті ОСОБА_7 , вчинив підпал квартири, внаслідок чого остання померла в результаті токсичної дії оксиду вуглецю та інших складових диму. Після чого, ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину із викраденим майном, замкнувши двері квартири за допомогою викрадених ключів. В ході розбійного нападу та вбивства ОСОБА_7 з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , спричинено потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму близько 200 000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_6 , достовірно знаючи і розуміючи, що в країні згідно указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та згідно указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», діє воєнний стан, вчинив умисний корисливий злочин. Так, в період часу з 20 год. 00 хв. 03 квітня 2022 року по 09 год. 40 хв. 04 квітня 2022 року, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_4 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом пошкодження переднього правого вікна, автомобіля марки BMW, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_12 , належного ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився поблизу вищезазначеного будинку, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із рукавичного ящика (бардачка) вказаного автомобіля, сервісну книжку в якій знаходилися 400 доларів США, сума яких, відповідно до курсу Національного банку України станом на 04.04.2022 року, становила 11701,96 грн. Таким чином, внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 , спричинив ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальну шкоду на суму 11701,96 грн.

Крім цього, ОСОБА_6 , достовірно знаючи і розуміючи, що в країні згідно указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та згідно указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» діє воєнний стан, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин. Так, ОСОБА_6 , в період часу з 02 год. 00 хв. по 03 год. 00 хв. 29 квітня 2022 року, перебуваючи на станції Депо Гречани, яка розташована, за адресою: м. Хмельницький, вул. Волочиська, 10, прийняв рішення про вчинення крадіжки з метою власного збагачення. Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, проник до задньої кабіни локомотива, де помітив особисті речі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зокрема рюкзак ОСОБА_12 та куртку ОСОБА_13 . В подальшому, ОСОБА_6 із рюкзака ОСОБА_12 викрав гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 6000 грн., паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_12 (№ НОМЕР_13 ), водійське посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_12 , серія та номер НОМЕР_14 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «опель комбо», д.н.з. НОМЕР_15 , серія та номер НОМЕР_16 , видане на ім`я ОСОБА_14 , які являються важливими особистими документами; банківську карту «Ощадбанку» № НОМЕР_17 та банківську карту «Приватбанку» № НОМЕР_18 , обидві карти видані на ім`я ОСОБА_12 , та які належали ОСОБА_12 , які, згідно примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, диспозиції ч. 1 ст. 200 КК України, ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014 № 705, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку та являється важливим особистим документом. Таким чином, внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 матеріальну шкоду на суму 6000 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи в кабіні локомотива, викрав із куртки ОСОБА_13 гаманець, в якому містилися грошові кошти в сумі 1000 грн., банківську картку «Ощадбанку» № НОМЕР_19 та банківську картку «Raiffeisen Bank» № НОМЕР_20 , які видано на ім`я ОСОБА_13 , та які належали ОСОБА_13 , які згідно примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, диспозиції ч. 1 ст. 200 КК України, ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014 № 705, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку та являється важливим особистим документом. Таким чином, внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Крім цього ОСОБА_6 , в період часу з 10 год. 30 хв. по 11 год. 15хв. 07 липня 2022 року, перебуваючи за адресою: м. Хмельницький, вул.Північна, 81, прийняв рішення про незаконне заволодіння важливими особистими документами, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання у власних корисливих цілях, які належать ОСОБА_15 . Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння важливим особистим документом, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження переднього правого вікна, автомобіля марки ВАЗ 2111, д.н.з. НОМЕР_21 , який перебуває в користуванні ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який знаходився неподалік вищезазначеної адреси, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння важливим особистим документом, ОСОБА_15 , для подальшого використання у власних корисливих цілях, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав із автомобіля сумку, яка знаходилася під водійським сидінням, в якій знаходилися: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2111, д.н.з. НОМЕР_21 , серія та номер НОМЕР_22 , посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_15 , серія та номер НОМЕР_23 , військовий квиток, виданий на ім`я ОСОБА_15 , серія та номер НОМЕР_24 , картка фізичної особи платника податків із зазначенням ідентифікаційного номеру № НОМЕР_25 , видана на ім`я ОСОБА_15 , та паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_15 , серія та номер НОМЕР_26 , які являються важливими особистими документами.

30.09.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за п. 6 ч. 2 ст. 115 , ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України.

Крім того, 17.11.2022 постановою прокурора кримінальне провадження №0000411 від 23.09.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст..357 КК України, об`єднано із кримінальними провадженнями №0000080 від 11.11.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за фактом викрадення 29.04.2022 грошових коштів у ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , №0000081 від 11.11.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, за фактом незаконного заволодіння особистими документами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , №0000082 від 11.11.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, за фактом незаконного заволодіння 07.07.2022 особистими документами ОСОБА_15

30.11.2022 постановою прокурора кримінальне провадження №0000411 від 23.09.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ч.357, ч.4 ст.185 КК України, об`єднано із кримінальним провадженням №0000676 від 04.04.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, основним номером визначено №0000676.

23.11.2022 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000411 продовжено до шести місяців.

21.12.2022 ОСОБА_6 повідомлено про зміну підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за п. 6 ч. 2 ст. 115 , ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження призначено ряд судових експертиз, які знаходяться на виконанні, а саме: сім судово-біологічних експертиз, які знаходяться на виконанні у Вінницькому НДЕКЦ МВС України.

Шестимісячний строк досудового слідства у даному кримінальному провадженні закінчується 30.03.2023.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18.01.2023 підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.03.2023, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки для остаточного та беззаперечного дослідження обставин кримінального провадження, необхідно виконати наступне: долучити висновки судово-біологічних експертиз призначених у кримінальному проваджені; після проведення відповідних експертиз оглянути наявні у матеріалах кримінального провадження речові докази, які передати на відповідне зберігання; провести інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України.

Виконати вищевказані слідчі (розшукові) дії у визначений законом процесуальний строк не представляється можливим, внаслідок особливої складності кримінального провадження, значною кількістю та тривалістю проведення призначених судових експертиз, без висновків яких неможливо завершити досудове розслідування, введення воєнного стану в Україні. Тому, для об`єктивного дослідження та встановлення усіх обставин кримінального провадження, що мають важливе значення для подальшого судового розгляду, строк тримання під вартою ОСОБА_6 необхідно продовжити в межах досудового розслідування.

Із урахуванням ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою підозрюваного, враховуючи всі обставини вчиненого злочину, не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України, та не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий у клопотанні просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст.183 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Із наданих матеріалів вбачається, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000676 від 04.04.2022 р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

30.09.2022 р. ОСОБА_6 було затримано, в порядку ст.208 КПК України, фактичний час затримання: згідно з протоколом затримання - 21 год. 47 хв. 30.09.2022 р., зі слів підозрюваного його затримали близько 21 год. 30.09.2022 р.

30.09.2022 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357 КК України.

21.12.2022 р. ОСОБА_6 було повідомлено про зміну підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Твердження сторони захисту щодо відсутності доказів обґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на даній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (протоколи обшуків від 01.10.2022 р.; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2022 р., від 17.10.2022 р.; протоколи допитів свідків: ОСОБА_16 від 17.10.2022 р., ОСОБА_17 від 30.09.2022 р., ОСОБА_11 від 03.10.2022 р., ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 від 09.10.2022 р.; протоколи допитів потерпілої ОСОБА_8 від 25.09.2022 р., від 06.10.2022 р., від 29.09.2022 р.; протокол огляду від 23.09.2022 р.; протокол огляду місця події від 23.09.2022 р.; звіт від 24.09.2022 р.; акт про пожежу від 23.09.2022 р.; протокол затримання ОСОБА_6 від 30.09.2022 р.; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 10.11.2022 р.; висновок експерта №491 від 24.11.2022 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено.

При цьому слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

Тобто, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.10.2022 р. відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 25.11.2022 року включно.

Ухвалами слідчих суддів Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.11.2022 р. та від 18.01.2023 р. відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжувався строк тримання його під вартою по 21.01.2023 р. та по 18.03.2023 р., відповідно.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.11.2022 р. було продовжено до шести місяців, тобто до 30.03.2023 р., строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000411, яке 30.11.2022 р. постановою прокурора було об`єднано із кримінальним провадженням №0000676.

На даний час продовжують існувати визначені ст.177 КПК України та наведенні в клопотанні слідчого ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Так, з досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів, два з яких (п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України) відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винуватою, співставляючи можливі негативні наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду й надалі існує, оскільки опинившись на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Враховуючи те, що не всі докази у кримінальному провадженні віднайдені, зокрема, не віднайдено викрадені грошові кошти, золоті прикраси, особисті документи та інші речі потерпілої, тому ризик знищення, спотворення або приховування будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжує існувати.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, на даний час потерпіла та свідки у цьому провадженні судом не допитані, а тому продовжує існувати ризик незаконно впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни наданих свідчень або відмови від надання показань в подальшому. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК процедура отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч.1, 2 ст.23, ст.224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від свідків, потерпілих.

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , та дані, які характеризують його особу, зокрема те, що він є раніше судимою особою, не має постійного джерела доходу, дозволяють дійти до висновку про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, має дружину, яка перебуває на 9 місяці вагітності, постійне місце проживання, позитивно характеризується, раніше судимий.

Проте, вказані обставини не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків та не є такими, що давали б можливість слідчому судді застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими для вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не зможе запобігти відповідним ризикам, та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, знищення або приховування будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливу на потерпілу та свідків або вчинення іншого кримінального правопорушення. Відсутні й відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України. Більш того, стороною захисту не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при застосуванні запобіжного заходу та при продовженні строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , які нові обставини виникли після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Таким чином, зважаючи на те, що заявлені ризики, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ризики переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, враховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід на даний час зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Інший, більш м`який запобіжний захід, в тому числі й особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт, навіть із покладенням додаткового обов`язку у вигляді носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також незаконно впливати на свідків, потерпілу, зокрема, й за допомогою засобів телефонного зв`язку. У відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України не може бути й також визначений розмір застави, адже ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Саме застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, забезпечує виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. А тому, надані стороною захисту пояснення у судовому засіданні про відсутність у ОСОБА_6 намірів перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, потерпілу, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки саме для запобігання вказаним ризикам і був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, у зв`язку із цим, слід вважати дієвим заходом. Слідчим суддею також відхиляється аргумент сторони захисту відносно того, що на даний час відсутній ризик впливу на свідків, які вже допитані в рамках кримінального провадження, досудове розслідування у якому вже знаходиться на стадії завершення, з тих підстав, що ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від свідків, потерпілих.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , наслідки, які настали в результаті його вчинення, а саме смерть людини, суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, а тому застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 30.03.2023 року включно.

У відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається, адже ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити по 30 березня 2023 року включно.

Ухвала діє по 30 березня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя