Провадження № 1-кп/761/2194/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001851 від 22.07.2022, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Сахновщина Харківської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Малашівці Хмельницької області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимої,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

08.11.2022 року, відповідно до довідки ДУ «Київський слідчий ізолятор» серії КИВ №23621 ув`язнений ОСОБА_2 був звільнений з-під варти під заставу, згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2022 року.

Ухвалою суду від 19 грудня 2022 року відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було продовжено дію раніше обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою до 16 лютого 2023 року, включно - кожному окремо.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 оголосила письмові клопотання про продовження раніше обраних запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою обумовлюючи обставинами кримінального правопорушення, його ступенем тяжкості, наслідками його вчинення, даними, які характеризують обвинувачених та ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, прокурор оголосила клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України з мотивів, які вказані у клопотанні.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказував, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше брав участь в АТО, і наразі виявив бажання стати до лав ЗСУ для захисту Вітчизни, однак не може реалізувати таке волевиявлення в умовах перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор». Також захисник стверджував, що ОСОБА_4 взагалі не причетна до грабежу. Крім того, наголошував, що у сторони обвинувачення немає доказів для кваліфікації дій обвинувачених як грабіж, при цьому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надто суворим у випадку оцінки дій обвинувачених як нанесення легких тілесних ушкоджень. Щодо продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України - не заперечував.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , кожен окремо, підтримали свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив надати йому можливість вступити до ЗСУ, шляхом зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст. 183, 194, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яке відноситься до категорії тяжких злочинів, міру покарання, яка може бути призначена обвинуваченим у разі доведення їх винуватості, а усвідомлення обвинуваченими цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на які послалась прокурор у клопотаннях про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та під час судового засідання, та чи переважають характеризуючі дані щодо осіб обвинувачених ці ризики, суд враховує те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання обвинувачених винуватими у вчиненні інкримінованого діяння.

Враховуючи особу кожного обвинуваченого окремо, фактичні обставини за яких обвинуваченим інкримінується вчинення цього правопорушення та наслідки його вчинення, той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства до потерпілого, міру покарання, яка загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими у скоєнні цих кримінальних правопорушень суд приходить до висновку про високий ступінь ризику втечі або незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, щодо кожного із обвинувачених окремо.

Висунення ОСОБА_3 обвинувачення у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини за яких йому інкримінується вчинення цього правопорушення та наслідки його вчинення, міра покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєнні цього кримінального правопорушення, у сукупності з даними про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України має погашену судимість, не має зареєстрованого місця проживання, офіційно не працює, відсутність у суду даних про сталі соціальні зв`язки останнього, свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинуваченого ОСОБА_3 у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.

А тому, на даний час суд, не вбачає підстав для обрання ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_3 .

Так, судом надано оцінку доводам обвинуваченого про необхідність звільнення його з під варти з метою вступу до лав Збройних Сил України, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, надалі Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України № 341/2022 від 22.05.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, а Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

На день розгляду даного клопотання законодавцем вже враховано потенційну користь, яку Україні можуть принести особи, які утримуються під вартою, у наданні відсічі збройній агресії проти нашої держави, яку розв`язала Російська Федерація, та надано відповідну оцінку, яка виразилась у прийнятті Закону України №2125-ІХ «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або його зміни з інших підстав» від 15 березня 2022 року, яким КПК України доповнено статтею 616.

Відповідно до ч.1 ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Тобто, скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може відбутись за наслідками розгляду судом відповідного клопотання прокурора, а не сторони захисту. В той же час сторона захисту має право звернутись до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Разом з цим, аналізуючи ст. 616 КПК України можна дійти до висновку, що таке скасування можливе у разі, якщо прокурор дійде висновку про наявність обставин, які вказують на те, що відсутні ризики, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу, а також ризик ухилення особи, стосовно якої пропонується скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, від проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

При цьому, прокурором у кримінальному провадженні клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період подано не було, натомість в судовому засіданні прокурор пояснила, що ризики передбачені ст. 177 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , продовжують існувати, на підставі чого просила продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 КК України, а отже положення ст. 616 КПК України, якою передбачено можливість скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, не розповсюджуються на обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до положень ч.1 ст. 616 КПК України

Таким чином суд приходить до висновку, що ст. 616 КПК України наразі не може бути застосована до обвинуваченого ОСОБА_3 як з формальної причини (не дотримано порядок подачі такого клопотання до суду прокурором, а також обмеження щодо застосування такої процедури передбачені ч.1 ст. 616 КПК України), так і з причин наявності щодо обвинуваченого ОСОБА_3 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що відповідно до положень ст. 616 КПК України є імперативною умовою, яка в даному випадку унеможливлює скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом також враховується вік та стан здоров`я останнього, відомості щодо соціальних та сімейних зв`язків.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_3 в умовах тримання під вартою - відсутні.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченого, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_3 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Висунення ОСОБА_4 обвинувачення у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини за яких їй інкримінується вчинення цього правопорушення та наслідки його вчинення, міра покарання, яка загрожує їй у разі визнання винуватою у скоєнні цього кримінального правопорушення, у сукупності з даними про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше вже була судима за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому судом враховується, що ОСОБА_4 обвинувачується в іншому кримінальному провадженні у вчиненні ще одного майнового злочину за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, офіційно не працює, відсутність у суду даних про сталі соціальні зв`язки останньої, свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинуваченої ОСОБА_4 у разі застосування до останньої більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу - суд не вбачає.

Так, суд вважає недоречними на даній стадії доводи захисника ОСОБА_8 про відсутність доказів причетності обвинуваченої ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй злочину.

Так, у контексті порушеного питання слід зазначити, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 кожного, та продовженні строку дії цього запобіжного заходу, судом враховувалось, що перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, що наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування та у клопотанні прокурора про долучення матеріалів, свідчить про їх вагомість, більш детальну оцінку цим доказам суд зможе надати на відповідній стадії судового розгляду, під час вивчення їх змісту та подальшого аналізу.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_4 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченої, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_4 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу ОСОБА_2 , з урахуванням його віку та стану здоров`я, який обвинувачується у кримінальному правопорушенні, що пов`язане із застосуванням насильства до потерпілого, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на думку суду прокурором наведені обставини які свідчать, що заявлені ризики, які враховувалися при застосуванні такого виду запобіжного заходу не зникли, а тому є підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого, на два місяці, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого, судом враховуються і інші дані про особу ОСОБА_2 , в тому числі відомості щодо його сім`ї, місця проживання, стану здоров`я.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 , підлягає задоволенню.

Строк дії ухвали слід встановити до 16 лютого 2023 року включно.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії обраного щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 квітня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року по справі №761/19363/22.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати документ, що надає право виїзду за межі України на зберігання до відповідного органу державної влади.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Продовжити строк дії обраного щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 квітня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривен, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року по справі №761/19363/22.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати документ, що надає право виїзду за межі України на зберігання до відповідного органу державної влади.

Визначити строк дії покладених на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2022 року, на два місяці, тобто до 06 квітня 2023 року включно, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали - покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає в частині продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 та може бути оскаржена в частині продовження строку дії обраних щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного, запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх захисником.

Повний текст ухвали оголосити 09 лютого 2023 року о 13 год. 10 хв.

Суддя: ОСОБА_1