Справа № 134/1600/22
Провадження №11-кп/801/130/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.11.2022, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

За участю прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2022 року до Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у якому він просить на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав клопотання, зазначив, що він відбув необхідну частину призначеного покарання та став на шлях виправлення. Він уже доволі тривалий час перебуває у місцях позбавлення волі та повністю переосмислив своє життя, щиро розкаюється у вчиненому. У 2020 році він одружився та має від даного шлюбу малолітню дитину.

Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2013 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_6 зараховано у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 22 травня 2012 року по 22 квітня 2013 року, виходячи із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01 листопада 2021 року засудженому ОСОБА_6 замінено не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком на 4 роки 7 місяців 21 день.

Згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 21 січня 2022 року засудженому ОСОБА_6 зараховано в строк покарання час слідування під вартою до виправного центру з 09 листопада 2021 року по 06 січня 2022 року за правилами ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення: один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22 травня 2012 року.

Станом на 16 листопада 2022 року засуджений ОСОБА_6 відбув 3/4 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 3 роки 5 місяців 9 днів.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень за час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 має двадцять п`ять заохочень у виді подяки та три стягнення, які на даний час погашені.

Водночас, враховуючи дані про його особу, суд наразі не вбачає підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, так як поведінка засудженого може свідчити лише про його намагання дотримуватися умов відбуття покарання, а не про сумлінність його поведінки, оскільки наявність у засудженого двох заохочень після пом`якшення покарання, є у даному випадку недостатнім для доведення ним свого виправлення, враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, після заміни покарання відбутий ним термін покарання у виді обмеження волі не є тривалим.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу про відмову та застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки з 23.05.2013 відбував покарання у ДУ «Черкаська ВК (№62)», з 02.12.2020 у ДУ «Житомирська ВК (№4)» та з 06.01.2022 у ДУ «Крижопільський ВЦ (№113)» в яких був працевлаштований та неодноразово заохочений, також отримав професію столяра, слюсаря та соціального працівника, дотримується вимог відбування покарання.

Також у 2019 році ОСОБА_6 одружився, у 2020 народилася донька, засуджений навчається в християнській школі, вину у скоєному злочині визнає і розкаюється, заборгованості за виконавчими листами не має.

Будучи належно повідомленим про апеляційний розгляд ОСОБА_6 не виявив бажання брати участь у судовому розгляді.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки засуджений ОСОБА_6 не відбув достатній термін після заміни йому покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, а також погоджується з доводами суду щодо відмови у задоволенні клопотання, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_6 засуджений вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2013 року за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01 листопада 2021 року засудженому ОСОБА_6 замінено не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком на 4 роки 7 місяців 21 день.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

Разом з тим, засуджений ОСОБА_6 ставши на шлях виправлення, ще не довів, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК), для застосування умовно-дострокового звільнення.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Враховуючи, що з часу заміни ОСОБА_6 не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі засуджений ще не відбув 3/4 строку обмеження волі, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відбутий строк засудженим є недостатнім, щоб зробити висновок про його виправлення.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, оскільки позитивні зміни, які відбулись в особистості ОСОБА_6 та про які зазначає засуджений в клопотанні та апеляційній скарзі, свідчать, що він став на шлях виправлення, однак застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 є передчасними.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419, 537 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.11.2022 щодо відмови в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_6 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4