Справа № 459/2748/22
Провадження № 1-кп/459/168/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження за №0000167 від 02.10.2022відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Радехів, Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 , 01.10.2022 близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи біля будинку №1 по вулиці Шептицького в місті Червоноград, Червоноградського району, Львівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив словесний конфлікт з неповнолітнім ОСОБА_4 , під час якого усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких для здоров`я останнього, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на завдання фізичного болю ОСОБА_4 , умисно схопив правою рукою за шию, після чого своєю долонею лівої руки наніс декілька ударів по голові ОСОБА_4 .

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_4 завдано фізичний біль без спричинення тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті та оголошені прокурором в судовому засіданні. Вказав, що наніс удари лодонею по шиї ОСОБА_4 .

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 у судовому засіданніпросив задовольнити поданий ним цивільний позов до обвинуваченого, при цьому, не заперечив щодо розгляду справи в порядку передбаченому нормами ч.3 ст. 349 КПК України. Підтримав прокурора стосовно призначення покарання обвинуваченому.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень потерпіломув судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 126 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, є пенсійного віку, інвалід 3-ї групи, раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_7 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , заявлений цивільний позов про відшкодування ОСОБА_7 100 000 грн. моральної шкоди та з врахуванням уточнення позовної вимоги 3 121, 00грн. майнової шкоди.

При вирішення цивільного позову суд приходить до такого.

Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Цей же принцип змагальності сторін, що передбачає самостійне обстоювання сторонами кримінальної справи їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості закріплений і в ст. 22 КПК України. До того ж, приписами п.3 ч.1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальній справі підлягає доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

В частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`ю, суд приходить до наступного.

Так, до позовної заяви, в обґрунтування вимог, долучений консультативний висновок МРТ від 02.10.2022 ТОВ «Медичний центр «Євроклінік»; копію чеку № від 02.10.2022 на суму 2421, 00 грн., на підтвердження вартості діагностичного обстеження МРТ; копію чеку № від 02.10.2022 на суму 150, 00 грн., на підтвердження вартості даного висновку дослідження МРТ: консультація лікаря-рентгенолога (плівка); копію квитанції № 0.0..1 на суму 550, 00грн. на підтвердження вартості консультації психолога.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 слід стягнути 3121, 00грн. завданої майнової шкоди, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується морального відшкодування, то суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як зазначено у ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під поняттям «моральна шкода» охоплюються негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов`язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів. Фізичні страждання - це фізичний біль, функціональний розлад організму, зміни в емоційно-вольовій сфері, інші відхилення від звичайного стану здоров`я, які є наслідком дій (бездіяльності), що посягають на немайнові блага або майнові права громадянина. При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан потерпілого, погіршення функціонування його певних органів. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи питання про розмір морального відшкодування, яке підлягає стягненню з обвинуваченого, суд керується положеннями ст. ст.23, 1167 ЦК України і зазначає, що судом встановлено факт вчинення ОСОБА_7 неправомірних дії відносно потерпілого, що окреслені у ч.1 ст. 126 КК України, вина обвинуваченого в скоєнні цього кримінального правопорушення є доведена. Отже, заявлена вимога потерпілого пов`язується з фактом заподіяння йому через це моральної шкоди, а тому суд враховуючи стан здоров`я малолітнього потерпілого, фізичні та душевні страждання, що призвели до негативних змін у його житті, тяжкість вимушених змін у його звичайному способі життя, час та зусилля, які були необхідні для відновлення його попереднього стану, вважає, що є підстави для відшкодування моральної шкоди. Однак, суд звертає увагу, що розмір такої входить до обставин, що підлягають доказуванню цивільним позивачем, з огляду на розмір та глибину моральних страждань, що були завдані потерпілому вчиненням відносно нього кримінального правопорушення.

З урахуванням вищезазначених обставин і доказів, наданих потерпілим, а також з огляду на те, що обвинувачений не вчинив жодних дій, які б свідчили про намагання відшкодувати спричинену ним шкоду потерпілому, суд вважає, що розмір моральної шкоди у грошовому еквіваленті 5 000 грн., виходячи із сукупності її складових - фізичного болю та страждань, розумності, виваженості та справедливості є достатнім розміром для компенсації моральної шкоди і саме цей розмір суд вважає таким, що відповідає ступеню моральних страждань неповнолітнього потерпілого та категорії кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, тобто позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

При визначенні суми моральної шкоди суд керується постановою ВП ВС від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц, у якій було висловлено правову позицію, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Окрім того, законний представник потерпілого просить вирішити питання судових витрат, стягнувши з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 6 000грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

У відповідності до ч.2 ст. 120 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Оскільки на підтвердження витрат на правову допомогу законним представником потерпілого не було надано доказів, які б підтверджували такі, зокрема: розрахунок оплати роботи (послуг) адвоката за надання правової допомоги, акт виконаних робіт, квитанцію про оплату адвокатських послуг на суму 6000 грн., відтак така вимога задоволенню не підлягає.

Судові витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжні заходи стосовно обвинуваченого не обиралися.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_5 3 121,00 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 5 000,00 грн. заподіяної кримінальним проступком моральної шкоди.

В решті вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення його копії.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1