ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/499/19 Номер провадження 1-і/636/10/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань в приміщенні Чугуївського міського суду в м. Чугуїв клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

встановив:

В провадженні судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_8 перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000291 від 06 березня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування до обвинувачених було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 закінчується 06 березня 2023 року, однак судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу.

27 лютого 2023 року прокурор Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулася до головуючого судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_8 з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Згідно з службовою запискою від 27 лютого 2023 року, наданою від помічника судді ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , суддя ОСОБА_8 з 27 лютого 2023 року до 03 березня 2023 року перебуває у відпустці (наказ № 02-6/5 від 27 лютого 2023 року), а тому просить передати вищевказане клопотання прокурора на розгляд іншому судді в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 лютого 2023 року справа розподілена судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор підтримала вищевказане клопотання, просила його задовольнити та продовжити відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, зазначивши при цьому, що наявні ризики, передбачені в п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можуть переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення у зв`язку з чим, обрання більш м`якого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою не можливо.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на ненадання стороною обвинувачення доказів існування ризиків, наведених у ст. 177 КПК України, звертаючи увагу суду на ті обставини, що намірів ухилятися від суду, намірів впливати на свідків або потерпілих у провадженні або вчиняти інші кримінальні правопорушення ОСОБА_4 не має у зв`язку із чим просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та не продовжувати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки той і так відбуває покарання в місцях позбавлення волі і продовження такого запобіжного заходу позбавлено здорового глузду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на ненадання стороною обвинувачення доказів існування ризиків, наведених у ст. 177 КПК України, звертаючи увагу суду на ті обставини, що намірів ухилятися від суду, намірів впливати на свідків або потерпілих у провадженні або вчиняти інші кримінальні правопорушення ОСОБА_6 не має у зв`язку із чим просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, наприклад особисте зобов`язання, оскільки судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводиться більше 4 років і це є недоцільним.

Суд, заслухавши позицію обвинувачених, їх захисників, думку прокурора, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує клопотання, приходить до висновку про задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Приймаючи до уваги, що ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 06 січня 2023 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, а саме до 06 березня 2023 року, а судове провадження не завершене, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинувачених на 60 днів.

Підставами продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, тяжкість скоєних ним кримінальних правопорушень, найтяжчий з яких віднесений до тяжкого злочину, та вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, віднесеного до тяжкого злочину.

Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 можуть переховуватись від суду, можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, можуть вчинити інші кримінальні правопорушення.

Ризик переховування від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні в тому числі тяжких злочинів і розуміючи тяжкість покарання, яке може бути їм призначене у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих злочинів, можуть переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відбування покарання. Можливість їх втечі підтверджується також тим, що після вчинення злочинів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 добровільно до правоохоронних органів не звернулися, з місця скоєння злочинів зникли.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мають інформацію стосовно їхнього місця мешкання та постійного місцезнаходження, що дає можливість застосовувати відносно свідків та потерпілих фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь.

Ризик того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 можуть вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, а ОСОБА_6 не одружений, малолітніх дітей не має, офіційно не працює, що свідчить про відсутність стійних соціальних зв`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити, крім іншого, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд, розглядаючи клопотання прокурора враховує те, що стороною захисту на теперішній час не надано до суду переконливих доказів того, що наведені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ризики на теперішній час суттєво зменшились або перестали існувати.

Приведені обставини, на думку суду, беззаперечно свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».

Суд наголошує, що сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження дії обраного раніше запобіжного заходу, але при цьому, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, враховуючи сукупність досліджених судом обставин та тяжкість покарання за злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 29 квітня 2023 року включно, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить їх належну процесуальну поведінку та може запобігти вказаним ризикам та буде належною мірою гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та обставини, передбачені ст. 177 КПК України, суд не визначає ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 (шістдесят) днів, з 01 березня 2023 року до 29 квітня 2023 року включно, в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення їм копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1