У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хотімля Вовчанського району Харківської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000016.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2023 року відносно ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11.05.2023 р. (включно).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі захисник вважає, що ухвала підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_8 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а перебування під домашнім арештом дозволить йому зберегти зв`язок із сім`єю, допомагати дитині та у повній мірі забезпечить виконання усіх покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зазначає, що ризики, на які послався прокурор, є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами, оскільки ОСОБА_8 не має наміру переховуватися від суду та вчиняти інше кримінальне правопорушення. Під час розгляду справи ОСОБА_5 надає пояснення, сприяє встановленню істини у справі, частково відшкодував потерпілим майнову шкоду завдану кримінальним правопорушення.

Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_5 має на утриманні дружину ОСОБА_7 та малолітнього сина ОСОБА_9 , бажає проходити військову службу та захищати Україну від військової агресії, що спростовує ризик переховування його від суду.

На думку захисника, відносно ОСОБА_8 можливе застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики можливого переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень не зменшились та продовжують існувати.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, його репутацію, стан здоров`я і вік, наявність не знятої та не погашеної судимості за вчинення аналогічного корисного злочину, обвинувачується у вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, не має офіційного і постійного джерела прибутку, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень не зменшились, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить розглянути апеляційну скаргу за її відсутності та від прокурора надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за її відсутністю, від інших сторін кримінального провадження заяв про розгляд апеляційної скарги за їх участю не надходило, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги, відповідно до положень ч. 4 ст. 422-1 КПК України, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за декількома епізодами, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, раніше судимий за вчинення тяжкого умисного корисливого злочину, не працює, тобто не має постійного джерела доходів. Судове провадження на даний час триває.

Наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або вчиняти нові кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України.

За наведеного, доводи захисника про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.

З урахуванням наявних ризиків, тяжкості кримінального правопорушення та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_5 має постійне місце мешкання та певні соціальні зв`язки не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3