10.03.2023 Справа № 756/3992/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/3992/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000079 від 17.01.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 , такого, що має середню освіту, офіційно непрацевлаштованого, раніше судимого:

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 27.07.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Подільського районного суду міста Києва від 10.06.2021 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік (справа № 756/11051/21);

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 14.12.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 27.07.2021 до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці. 12.09.2022 Київський апеляційний суд ухвалив свій вирок, яким призначив покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 27.07.2021 остаточно призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць (справа № 756/16588/21),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

12.01.2022 у невстановлений час та місці ОСОБА_3 через інтернет ресурс на сайті «Boo.ua» побачив оголошення про продаж мобільного телефону марки «XIAOMI» моделі «Mi 10 Lite» з об`ємом пам`яті 128 гігабайт, IMEI /1/ : НОМЕР_1 та IME /2/ НОМЕР_2 (далі - «XIAOMI» моделі «Mi 10 Lite»), вартістю 6 008,00 грн, продаж якого здійснював ломбард «ДОНКРЕДИТ», в цей момент у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, а саме вказаного мобільного телефону.

Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, ОСОБА_3 на вказаному інтернет сайті оформив замовлення мобільного телефону марки «XIAOMI» моделі «Mi 10 Lite» з доставкою через експедиційний сервіс ТОВ «НОВА ПОШТА», де вказав відділення доставки № 143 у місті Києві (вул. Полярна, 17а), що знаходиться в приміщенні будівельного гіпермаркету «ЛЕРУА МЕРЛЕН», крім того, під час здійснення даного оформлення, ОСОБА_3 вказав завідомо неправильні дані отримувача, а саме « ОСОБА_6 », однак у заявці вказав свій мобільний номер « НОМЕР_3 ». 13.01.2022 замовлення ОСОБА_3 - мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «Mi 10 Lite» - прибуло до вищевказаного відділення № 143 ТОВ «НОВА ПОШТА» за вказаною адресою.

16.01.2022 о 17:11 ОСОБА_3 прийшов до відділення № 143 у місті Києві (вул. Полярна, 17а) та, використовуючи завідомо неправильні анкетні дані, вказані ним при оформленні замовлення, ввів оператора ТОВ «НОВА ПОШТА» в оману та за допомогою належного йому номеру мобільного телефону « НОМЕР_3 » отримав відправлення, яке було скеровано за експрес накладною №7718, де знаходився мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «Mi 10 Lite», вартістю 6 008 грн, після чого повідомив оператору, що має намір його оглядати.

Після цього ОСОБА_3 , тримаючи при собі відправлення №7718, де знаходився мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «Mi 10 Lite», підійшов до місця огляду відправлень та, діючи умисно таємно шляхом вільного доступу з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, діставши з коробки вказаний мобільний телефон, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, помістив мобільний телефон до правої зовнішньої кишені курточки, в яку останній був одягнений, після цього коробку з-під відправлення залишив поряд із місцем його огляду.

Продовжуючи вчиняти дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, ОСОБА_3 , тримаючи при собі мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «Mi 10 Lite», вартістю 6 008 грн, вийшов із приміщення будівельного гіпермаркету «ЛЕРУА МЕРЛЕН», а викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до п. 7.2.2 розділу 7 «Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень» у зв`язку з втратою замовлення ТОВ «НОВА ПОШТА» () відшкодувала ПТ «ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» І КОМПАНІЯ» () оголошену вартість замовлення у розмірі 6 008 грн.

Внаслідок вчинення злочину ОСОБА_3 спричинив майнову шкоду ТОВ «НОВА ПОШТА» () на суму 6 008 грн.

Представник потерпілого ТОВ «НОВА ПОШТА» - ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, у судове засідання не з`явився. При цьому, до суду надійшла заява, в якій представник потерпілого просить судове провадження проводити за його відсутності, а тому, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, враховуючи відсутність цивільного позову у кримінальному провадженні, суд прийняв рішення про проведення судового розгляду за відсутності представника потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, при цьому не оспорював день, час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним злочину відповідно до висунутого обвинувачення й показав наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 показав, що 12.01.2022 він через інтернет замовив мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «Mi 10 Lite» шляхом доставки до відділення Нової Пошти, що знаходиться в приміщенні будівельного гіпермаркету «ЛЕРУА МЕРЛЕН» у місті Києві (вул. Полярна, 17а), при цьому в замовленні він указав не свої анкетні дані як отримувача, однак зазначив номер свого мобільного зв`язку. Після цього, перебуваючи у відділенні Нової Пошти, за допомогою застосунку «Нова Пошта», встановленого у його мобільному телефоні, отримав відправлення та, не маючи грошей на оплату замовлення, повідомив оператору, що має намір оглянути замовлення. Після цього, він, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав з коробки мобільний телефон, поклав його в кишеню своєї куртки й вийшов із приміщення будівельного гіпермаркету «ЛЕРУА МЕРЛЕН», викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, за відсутністю будь-яких сумнівів у добровільності та істинності позиції останніх, за згодою учасників судового провадження, суд провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що мають значення для прийняття судового рішення по суті обвинувачення, а також матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 в межах висунутого обвинувачення, допитавши останнього, дослідивши письмові матеріали, долучені прокурором відповідно до встановленого порядку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за обставин, установлених у судовому засіданні, доведено повністю та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання.

Разом із тим, із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Так, приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься злочинів невеликої тяжкості; характер, мотиви та обставини вчинення злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_3 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, вину у вчиненні злочину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що свідчить про наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.

Зважив суд і на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема те, що він раніше судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується формально посередньо, має сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 15.10.2001 перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності» та не перебуває на обліку у лікаря психіатра, що свідчить про його осудність.

Враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності, а також мотиви, характер і спосіб вчинення злочину в сукупності зі ставленням ОСОБА_3 до вчиненого, а також з огляду на дані про особу останнього, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах про вид і строк покарання, суд приходить до висновку про призначення останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норми закону, що передбачає відповідальність за вчинене, з його реальним відбуванням, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд не вбачає правових підстав для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, як і не вбачає таких для звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на момент постановлення вироку ОСОБА_3 є судимим:

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 27.07.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Подільського районного суду міста Києва від 10.06.2021 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік на підставі ст. 75 КК України (справа № 756/11051/21);

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 14.12.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 27.07.2021 до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці. 12.09.2022 Київський апеляційний суд скасував вирок місцевого суду від 14.12.2021 в частині призначеного покарання й ухвалив свій вирок, яким ОСОБА_3 призначив покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 27.07.2021 остаточно призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. У решті вирок місцевого суду залишив без зміни (справа № 756/16588/21).

Тобто в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, до постановлення вищевказаного попереднього вироку щодо нього, а тому остаточне покарання ОСОБА_3 за цим вироком слід визначити на підставі ч. 4 ст. 70 цього Кодексу шляхом часткового складання покарань за цим вироком і попереднім вироком Київського апеляційного суду від 12.09.2022, зарахувавши покарання, відбуте частково за попереднім вироком з дотриманням правил, передбачених ст. 72 КК України.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні на стадії досудового та судового провадження не обирався, інші заходи забезпечення - не застосовувались.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до вимог статей 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В межах даного кримінального провадження під час досудового розслідування судовим експертом ОСОБА_8 проведено судову-товарознавчу експертизу від 08.02.2022 №561/22 та відповідно до звіту про фактичні затрати на проведення цієї експертизи вартість виконаних робіт склала 180 грн.

Водночас, виходячи з того, що вищезазначений експерт не є експертом державної установи, судові витрати на проведення вказаної експертизи в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України, не можуть бути стягнуті з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статями 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком і попереднім вироком Київського апеляційного суду від 12.09.2022, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України в строк покарання, визначеного остаточно за сукупністю злочинів, зарахувати покарання частково відбуте ОСОБА_3 за вироком Київського апеляційного суду від 12.09.2022.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY S3» модель «GT-I9192», IMEI: НОМЕР_4 та IMEI: НОМЕР_5 , який було передано на відповідальне зберігання обинуваченому, - після набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- СD-R диск марки «HP» з записами з камер відеоспостереження від 16.01.2022 з приміщення будівельного гіпермаркету «ЛЕРУА МЕРЛЕН» (місто Київ, вул. Полярна, 17а), - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- СD-R диск марки «VERBATIM» з записами з камер відеоспостереження від 16.01.2022 з приміщення ломбарду ПТ «АЙ ТІ ЛОМБАРД» (місто Київ, вул. Вишгородська, 56/2, приміщення 1-8), - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1