Справа №452/3822/22
Провадження №1-кс/452/1375/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків

14 грудня 2022 року м. Самбір

Слідчий суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 (далі старший дізнавач) про арешт майна у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000291 від 12 грудня 2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України (далі КК України),-

В С Т А Н О В И В :

Клопотання складено старшим дізнавачем 12 грудня 2022 року та того ж дня погоджено із прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 (далі прокурор).

13 грудня 2022 року клопотання надійшло до суду.

В клопотанні зазначено, що 12 грудня 2022 року до Самбірського РВП ГУНП у Львівській області надійшло телефонне повідомлення працівника поліції про те, що водій зупиненого ним автомобіля Форд Ескорт державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з можливими елементами підробки, оскільки згідно бази даних ІТС ІПНС за таким державним номерним знаком зареєстрований мотоцикл ЯВА-350.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000291 від 12 грудня 2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

З метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в клопотанні ставиться питання про накладення арешту на автомобіль Форд Ескорт державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ запалювання до нього, які було тимчасово вилучено під час проведення відповідного огляду місця події.

Вивчивши клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про його невідповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) в частині форми та змісту.

Так, згідно ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (абз.1 ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до другого абзацу ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

На даний момент відсутні підстави вважати, що вищевказане нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки старший дізнавач не надав доказів реального тимчасового вилучення такого майна, зокрема, ключа запалювання, не надав доказів визнання такого майна речовим доказом та не надав доказів на підтвердження місця зберігання тимчасово вилученого майна і особи, відповідальної за зберігання такого майна.

Також, старший дізнавач не надав доказів наявності достовірних підстав вважати, що існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та неможливість передання на відповідальне зберігання такого майна законному власнику (володільцю), зважаючи на те, що приписами ч.11 ст.170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таким чином, клопотання не містить обґрунтування існування зазначених вище ризиків, передбачених статтею 170 КПК України.

Крім того, у відповідності до норм КПК України розгляд клопотання про накладення арешту на майно здійснюється за участі власника майна, натомість у клопотанні відсутні відомості, які б дозволили викликати власника майна в судове засідання в установленому порядку.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання подано без додержання вимог, передбачених ст.171 КПК України, у зв`язку з чим його належить повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись стст.170-172 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 про арешт майна, - повернути прокурору Самбірської окружної прокуратури Львівської області.

Встановити строк для усунення недоліків клопотання протягом 72 (сімдесяти двох) годин з часу отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_4 ОСОБА_5