В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.23 року смт Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Оржиця кримінальне провадження №0000033 від 01.02.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тополівка Сєвєродонецького району Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, утриманців не має, непрацюючого, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб. Після цього, указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на ЗО діб. У подальшому указом Президента України від 18.05.2022 № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, після цього указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №273 8-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години ЗО хвилин 21 листопада 2022 р. строком на 90 діб.

Так, 18.01.2023 близько о 18:30, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , біля паркану за межами подвір`я помітив велосипед голубого кольору.

Після чого, діючи по раптово виниклому злочинному умислу, направленому на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, впевнившись що за ним ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань, ОСОБА_5 викрав майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме велосипед голубого кольору, вартість якого згідно висновку експерта №CE-19/l 17-22/1983-ТВ від 03.02.2023 становить 1000 гривень 00 копійок. Після чого разом з велосипедом голубого кольору залишив місце вчинення злочину та у подальшому розпорядився вищевказаним викраденим майном на власний розсуд.

У результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 1000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному щиро кається. Суду пояснив, що того дня разом з потерпілим відпочивали, коли останній був у будинку, взяв його велосипед, яких знаходився за межами двору. Через 3 дні працівники поліції приїхали та вилучили транспортний засіб. На даний час велосипед повернуто.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що претензій до обвинуваченого не має. Не заперечує щодо слухання справи із застосуванням положень ст. 349 КПК України.

Показання ОСОБА_5 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор та потерпілий також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, кваліфіковані вірно та така кваліфікація доведена наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_5 визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, що виразилось у щирому жалю з приводу вчиненого злочину, осуді своєї поведінки, збитки, які були завдані кримінальним правопорушенням відшкодовано, вказане є обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України - відсутні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вказаний злочин є тяжким; особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, які обтяжують покарання; думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має та інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити мінімальне покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі у межах санкції, передбачених частиною 4 ст. 185 КК України. Обставин, що перешкоджали б призначенню такого покарання в суді не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням. До такого висновку суд прийшов з урахуванням ставлення обвинуваченого до скоєного (щире каяття), позиції потерпілої сторони, яка претензій до обвинуваченого не має Суд вважає, що іспитовий строк має бути застосований до обвинуваченого терміном 1 рік. Таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі мають бути стягнуті із засудженого.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_5 повідомляти органи з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в ці органи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

- велосипед голубого кольору,що належать на праві приватної власності ОСОБА_4 , який передано на зберігання потерпілому - повернути власнику, ОСОБА_4 , як йому належний.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертиз №СЕ-19/117-23/1983-ТВ від 03.02.2023 року в сумі 755 грн. 12 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1