Справа № 953/1481/23
н/п 1-кс/953/1656/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0003600 від 15.12.2022 про обрання запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Куп`янськ Харківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

28.02.2023р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 нетяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України, яка підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами.

Зазначав, що існує достатньо підстав вважати про наявність існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

Встановлено, що в провадженні слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003600 від 15.12.2022 об`єднаному кримінальному провадженні № 0000108 від 05.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 111-1 КК України.

Слідством встановлено, що у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 20.08.2022, представниками окупаційної адміністрації держави-агресора створено заклад освіти під назвою КУ «Круляковский лицей» ВГА Купянского района Харьковской области», розташована за адресою: с. Кругляківка, пров. Садовий 3-А, Куп`янського району, Харківська обл., 63753, на основі приміщень та матеріальних цінностей КЗ «Кругляківський ліцей» Курилівської сільської ради Куп`янської району Харківської області .

У період тимчасової окупації м. Куп`янськ Харківської області окупаційною адміністрацією російської федерації всупереч законам України прийнято рішення про впровадження стандартів освіти російської федерації.

Слідством встановлено, що не пізніше 24.08.2022 у громадянина України ОСОБА_5 , працюючого на посаді директора КЗ «Кругляківський ліцей» Курилівської сільської ради Куп`янської району Харківської області, виник злочинний умисел спрямований на співпрацю з окупаційною адміністрацією Російської Федерації шляхом вчинення дії на впровадження стандартів-освіти держави-агресора у Ліцеї, реалізуючи який, вступив у злочинну змову з представниками окупаційної адміністрації російської федерації.

ОСОБА_5 , який відповідно до наказу, номер та дата підписання на даний момент не встановлена, перебуваючи на території м. Куп`янськ Харківської області, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше серпня місяця 2022 року, надав добровільну згоду та зайняв посаду в.о. директора КУ «Круляковский лицей» ВГА Купянского района Харьковской области.

В серпні місяці 2022 року, переслідуючи мету впровадження стандартів освіти держави-агресора, здійснюючи дії на їх впровадження ОСОБА_5 займаючи посаду в.о. директора КУ «Круляковский лицей» ВГА Купянского района Харьковской области повідомив вчителям, про встановлення та впровадження в КЗ «Кругляківський ліцей» Курилівської сільської ради Куп`янської району Харківської області стандартів освіти Російської Федерації з впровадженням освітнього процесу на російській мові, та збирав списки вчителів, які згодні працювати під керівництвом окупаційної влади держави-агресора. Так, на початку 2022-2023 навчального року, до КЗ «Кругляківський ліцей» Курилівської сільської ради Куп`янської району Харківської області, ОСОБА_5 було завезено російські підручники та запроваджувалась система освіти держави-агресора.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_5 за вчинення колабораційної діяльності, а саме: проведення діяльності, спрямованої на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти, 21.02.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України в рамках кримінального провадження № 0003600 від 15.12.2022.

Згідно з інформацією, наданою оперативним підрозділом, ОСОБА_5 відсутній за місцем проживання, не перетинав кордон України через діючі пункти пропуску та після початку деокупації Куп`янського району Харківської області виїхав на територію держави-агресора Російської Федерації, що обґрунтовує неможливість вручити повістку про виклик особи, у зв`язку з чим, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» НОМЕР_1 від 21.02.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 23.02.2023, 24.02.2023, 25.02.2023 за зазначеною в повістках адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0003600 від 15.12.2022, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 21.02.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Таким чином 21.02.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме у проведення діяльності, спрямованої на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти.

Враховуючи наданий обсяг відомостей судового провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, згідно зі ст. 178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Водночас, згідно вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, для розгляду судом клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого прокурор, окрім іншого, має довести, що такий підозрюваний, обвинувачений перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема допиту у якості свідка ОСОБА_6 від 09.02.2023р., ОСОБА_5 разом із сім`єю знаходиться в Росії, куди виїхав наприкінці вересня - початку жовтня 2022р.

Постановою слідчого від 27.02.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до слідчого три рази, та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрювана на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення інкримінованого злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, співпрацював з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який в подальшому продовжений до 19.02.2023р.

З урахуванням фактичних обставин пред`явленої підозри ОСОБА_5 наданих доказів в її обґрунтування, введення на території України воєнного стану, у зв`язку із воєнною агресією Російської Федерації, свідчить про наявність суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту від найбільш небезпечних посягань на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність держави.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватою у вчинені інкримінованих злочинів, даних про його особу, з урахуванням встановленого ризику, переховування від органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час є недоведеним.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 111-1 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 111-1 КК України, є злочином в сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчинений в умовах воєнного стану, що на думку слідчого судді є підставами для застосування запобіжного заходу, без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки ОСОБА_5 до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1