ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/484/23

Провадження № 1-в/210/82/23

"02" березня 2023 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_4 , представник ДУ "КВК № 80" - ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження клопотання ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 05.12.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.03.2012 року вирок залишено без змін, відбуває покарання в ДУ «КВК (№80)»,

початок строку відбування покарання 09.07.2011 р., кінець - 05.11.2024 р.,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Павлоград Дніпропетровської області, українець, громадянин України, засуджений 05.12.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.115, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.03.2012 року вирок залишено без змін, звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення (за статтею 81 КПК України).

Клопотання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Позиції сторін.

Представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки клопотання засудженого є передчасним.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити. Зазначив, що усвідомив свою провину.

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання засудженого, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений лише стає на шлях виправлення, клопотання є передчасним.

Обставини, встановлені судом.

Вироком Павлоградського міськрайонним судом Дніпропетровської області від 05 грудня 2011 року ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст.115 КК України, ч.1 ст.185 КК України і призначено йому покарання за ч.1 ст.115 КК України- 14 років позбавлення волі, за ч.1 ст.185 КК України- 2 роки позбавлення волі, згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 14 років позбавлення волі, строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 09.07.2011 року. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.03.2012 року вирок залишено без змін.

Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_4 , останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.07.2011

Під час утримання в Установі виконання покарань № 4 (м. Дніпро) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

3 24.03.2012 відбував покарання в Державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26), де характеризувався негативно, за допущене порушення вимог режиму утримання 17 (сімнадцять) разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 9 (дев?ять) разів був поміщений до ДІ30 та 1 (один) раз переведений до ПКТ, мав 9 (дев`ять) заохочень.

3 30.10.2020 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)». За допущене порушення установленого порядку відбування покарання 1 (один) раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущене порушення виражалось у вживанні алкогольних напоїв. На теперішній час стягнення погашене у встановленому законом порядку, характеризується посередньо, заохочень не має.

Працевлаштований різноробітником банно-прального комплексу установи

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ним неслужбових стосунків.

Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.

Намагається виконувати роботи із благоустрою установи.

Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». У виховних заходах, які проводяться в установі, участі не бере.

Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України до загальноосвітнього та професійно - технічного навчання не залучався, у зв?язку із наявністю середньо-спеціальної освіти.

Відповідно до статті 127 Кримінально-виконявчого кодексу України не бере участі у роботі самодіяльних організацій.

Відповідно до статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв?язки з рідними шляхом телефонних переговорів.

30.11.2017 року засуджений був розглянутий на комісії в Державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26) відповідно до статті 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у зв?язку із невідповідністю оцінки ступеню виправлення, а саме "не стає на шлях виправлення" йому було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації.

30.11.2018 року засуджений був повторно розглянутий на комісії в Державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26) відповідно до статті 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у зв?язку із невідповідністю оцінки ступеню виправлення, а саме "не стає на шлях виправлення" йому було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації.

06.12.2019 року засуджений був повторно розглянутий на комісії в Державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26) відповідно до статті 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у зв?язку із невідповідністю оцінки ступеню виправлення, а саме "не стає на шлях виправлення" йому було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації.

05.03.2020 року засуджений був розглянутий на комісії в Державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26) відповідно до статті 82 Кримінального кодексу України, у зв?язку із невідповідністю оцінки ступеню виправлення засудженого, а саме "не став на шлях виправлення", йому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м?яким.

03.06.2021 року засудженого було розглянуто на комісії установи згідно зі статтею 81 Кримінального кодексу України, у зв?язку із наявністю діючого стягнення, йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

На профілактичному обліку установи не перебуває.

Згідно з вироком вину визнав, заборгованість зі сплати судових витрат або позову не має.

Згідно довідки про доходи, виданої ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_4 за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року доходів не мав.

Згідно підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення від 01.01.2023 року, за результатами якої підсистема «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту, визначила ступінь ймовірної небезпеки для суспільства як «СЕРЕДНІЙ».

Згідно довідки про заохочення і стягнення станом на 02.02.2023 року ОСОБА_4 має 9 (дев`ять) заохочень за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до поставлених завдань, мав 18 (вісімнадцять) стягнень, з яких 9 (дев?ять) разів був поміщений до ДІ30 та 1 (один) раз переведений до ПКТ, стягнення погашені в передбаченому законом порядку.

Мотиви та висновку суду

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин (п. 1 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_4 щодо застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за особливо тяжкий злочин. За весь час відбування - з 17.07.2011 року по лютий 2023 року засуджений має 9 (дев`ять) заохочень за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до поставлених завдань, мав 18 (вісімнадцять) стягнень, з яких 9 (дев?ять) разів був поміщений до ДІ30 та 1 (один) раз переведений до ПКТ, стягнення погашені в передбаченому законом порядку.

Відповідно до матеріалів справи, засуджений ОСОБА_4 згідно вироку суду заборгованості зі сплати судових витрат або позову не має.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_4 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що засудженим не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_4 станом на лютий 2023 року своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що засуджений мав 18 (вісімнадцять) стягнень, на спосіб та суспільну небезпеку особливо тяжкого злочину, вчиненого ОСОБА_4 , а також невідбутий строк покарання, який становить більше ніж півтора роки, тому зазначені дані свідчать, що засуджений не довів своє виправлення, у зв`язку з чим суд вважає умовно-дострокове звільнення передчасним.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на поведінку засудженого, який не довів свого виправлення, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 03 березня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1