Справа № 235/5966/20
Провадження № 1-кп/204/550/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
представника потерпілих ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001111, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2020, за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терпіння Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, відносно якого 10.12.2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана справа.
Прокурор подала до суду клопотання про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України. Після вчинення злочину обвинувачений втік, зі слідством не співпрацював, відмовлявся у проведенні слідчих дій, що свідчить про його намір уникнути від кримінальної відповідальності та про те, що у разі застосування до нього заходу не пов`язаного з позбавленням волі, останній може скористатися цією можливістю для переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Ризик переховуватися від суду обумовлений також відсутністю у ОСОБА_8 стійких соціальних зв`язків та санкцією, яка передбачена за вчинення злочину, в якому він обвинувачується. Допитані свідки є знайомими обвинуваченого, відтак, у випадку незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може незаконно на них впливати та схилити їх до надання вигідних йому показань з метою спотворення реальних обставин злочину та уникнення таким чином від відповідальності. Крім того, з показань свідків вбачається, що на їх адресу з боку ОСОБА_8 висловлювалися погрози фізичної розправи, у випадку якщо вони будуть співпрацювати зі слідством. З огляду на викладене, задля забезпечення дієвого виконання кримінального провадження доцільно продовжити застосований запобіжний захід, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Крім того, в судовому засіданні 07.11.2022 колегією суддів поставлено на розгляд питання щодо етапування ОСОБА_8 з ДУ "Львівська установа виконання покарань (№ 19)" до ДУ "Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)" у зв`язку з тим, що кримінальне провадження стосовно нього розглядається Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська.
У судовому засіданні прокурор підтримала вищезазначене клопотання та просила його задовольнити.
Захисник та обвинувачений у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Прокурор, представник потерпілих, захисник та обвинувачений питання щодо етапування останнього до ДУ «ДУВП (№4)» просили вирішити на розсуд суду.
Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.
Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Частинами 1, 2 ст. 177, ч. 1 ст. 178 КПК України визначено, що застосування запобіжного заходу здійснюється з метою, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків на підставі наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, для запобігання яких здійснюється запобіжний захід.
Положеннями статей 131-132, 176, 183 КПК України, визначено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду та виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства, суду.
При розгляді цього клопотання, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення дійсних ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання особи під вартою, при наявності обґрунтованої підозри.
Як встановлено судом, ОСОБА_8 є непрацюючим, неодруженим та не має утриманців, таким чином характеризується відсутністю соціальних зв`язків і відсутністю законного та достатнього джерела доходу для забезпечення рівня його життя.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан.
Обвинувачений фактично проживає в Мелітопольському району Запорізької області, поблизу та на території якого на цей час відбуваються бойові дії, а агресія, яку здійснює Російська Федерація відносно України, може привести до тимчасової окупації територій та призвести до ухилення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.
Оскільки судове провадження у кримінальній справі ще не завершено, перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, ОСОБА_8 може впливати на свідків, з якими товаришує та які ще не допитані в судовому засіданні. Також обвинувачений може переховуватися від суду під час воєнного стану в Україні, у тому числі й на території Російської Федерації, а також вчинити інше правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку та кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами та метою запобіжного заходу.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, суд знаходить підстави для продовження строку дії обраного стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні , зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини .
За викладених обставин, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки в умовах воєнного стану, суд вбачає підстави не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні.
Водночас, з метою забезпечення дієвості та виконання завдань кримінального провадження, а також у зв`язку з тим, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 розглядається Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, суд вбачає підстави етапувати обвинуваченого з ДУ "Львівська установа виконання покарань (№ 19)" до ДУ "Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)".
На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 176-178, 183, 193-194, 197, 331, 369- 372, 376, 392-393 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Львівська установа виконання покарань (№ 19)" до 05 січня 2023 року включно без визначення розміру застави.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває під вартою у Державній установі "Львівська установа виконання покарань (№ 19)" етапувати до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)".
Копію ухвали направити до Державної установи «Львівська установа виконання покарань № 19» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 08.11.2022.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3