Справа № 401/243/20
Провадження № 1-кс/401/690/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську заяву судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду кримінального провадження , відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000245, за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2022 року суддею Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 подано з підстав п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України заяву про самовідвід від розгляду кримінального провадження , відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000245, за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 368 КК України.

Заява мотивована наступним.

07 жовтня 2022 року на підставі протоколу автоматичного розподілу справи між суддями, судді ОСОБА_5 передано для розгляду вищезазначене кримінальне провадження.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вимаганні та одержані неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища. Так, 15 жовтня 2019 року о 10:00 годині між ОСОБА_6 , який є директором КП «Добробут» та ОСОБА_7 у службовому кабінеті КП «Добробут» мала місце зустріч, під час якої ОСОБА_6 , завуальовуючи одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 під нібито законну угоду, склав мирову угоду між КП «Добробут» та ОСОБА_7 , яку остання змушена була підписати задля відновлення електропостачання та водопостачання до свого нежитлового приміщення. В зазначеній мировій угоді, яка була складена ОСОБА_6 , власноручно було зазначено, що збиток сплачує власник приміщення ОСОБА_7 в сумі 35878 грн. 68 коп., тобто за 1251 метрів кубічних води. Після чого ОСОБА_7 передала ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 35000 грн. за підключення до мережі водопостачання та електричної мережі нежитлового приміщення, яке належить їй на праві приватної власності. Зазначені грошові кошти в сумі 35000 грн. ОСОБА_6 погодився отримати в якості сплати збитку відповідно до даної угоди, хоча в мировій угоді ОСОБА_6 було зазначену іншу суму.

Разом з тим, у провадженні судді ОСОБА_5 перебувала цивільна справа № 401/3178/19 за позовом Комунального підприємства «Добробут», директором якого був ОСОБА_6 , до підприємців ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди (збитків).

Позовними вимогами КП «Добробут» було стягнути з відповідачів солідарно в рівних частинах на користь КП «Добробут» 35878 грн. 68 коп. на відшкодування збитків, завданих підприємству бездіяльністю відповідачів внаслідок витоку 1251 кубічних метрів води з пориву труби, розташованої в межах нежилого приміщення, що належить ОСОБА_7 та використовується в оренді ОСОБА_8 під магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В ході судового розгляду вказаної цивільної справи у судді ОСОБА_5 сформувалася позиція, що факт витоку води мав місце в підвальному приміщенні гуртожитку, який відповідно до Акту розмежування балансової належності знаходиться на балансі КП «Добробут», тому відповідальність за нанесені збитки внаслідок витоку води повинен нести утримувач гуртожитку КП «Добробут».

Враховуючи, що між сторонами виник спір щодо виконання правочину, укладеного для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридична особа КП «Добробут» та фізичні особи підприємці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ухвалою суду від 16 грудня 2020 року за результатами судового розгляду цивільної справи провадження було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому КП «Добробут» представляв ОСОБА_6 , а відповідач ОСОБА_7 , як видно з матеріалів кримінального провадження, виступає у справі головним свідком обвинувачення як надавач неправомірної вигоди.

Суддя ОСОБА_5 у своїй заяві про самовідвід зазначає, що ним як головуючим у цивільній справі вже надано оцінку письмовим доказам, які наявні і в кримінальному проваджені , а також надана оцінка встановленим обставинам справи, які є предметом дослідження також у кримінальній справі, відтак для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у кримінальній справі, в зв`язку з чим він заявляє самовідвід від її розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме в зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заяву про самовідвід судді ОСОБА_5 підтримав, визнав її обґрунтованою та підтвердив, що обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що були предметом дослідження судом під головуванням судді ОСОБА_5 у межах розгляду цивільної справи за позовом КП «Добробут» є ідентичними і суддею надано оцінку доказам , які підлягають дослідженню та оцінці в межах розгляду кримінального провадження. В зв`язку з цим прокурор вважає наявними підстави для задоволення самовідводу судді відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив, що обставини, на які посилається суддя ОСОБА_5 у своїй заяві про самовідвід дійсно мають місце. Разом з тим, вирішення питання вказаного самовідводу залишив на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора, захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 про самовідвід, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

У разі, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

Обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 як директор КП «Добробут» та обставини цивільної справи за позовом КП «Добробут» до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 витікають з одних правовідносин, предметом дослідження у обох справах є одні і ті ж докази.

Надавши оцінку доказам, Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області під головуванням судді ОСОБА_5 16 грудня 2020 року постановив ухвалу, який закрив провадження у цивільній справі за позовом КП «Добробут» до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди ( збитків) на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

23 лютого 2021 року Кропивницьким апеляційним судом вказана ухвала була скасована, а цивільна справа передана до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області для продовження судового розгляду, в результаті якого 22 серпня 2022 року судом ( головуюча суддя ОСОБА_9 ) було ухвалено остаточне рішення по суті позову.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2022 року було задоволено заяву про самовідвід судді ОСОБА_9 , в провадженні якої на той час перебувало кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в зв`язку з наявністю підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України , з огляду на те, що нею при вирішенні цивільної справи надано оцінку доказам та обставинам , які є предметом дослідження у межах кримінального провадження.

В ході розгляду заяви судді ОСОБА_5 про самовідвід судом встановлено наявність аналогічних підстав для його самовідводу від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що визначені п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України , в зв`язку з чим його заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75-77, 80, 81 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000245, за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження , відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000245 за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 368 КК України передати до канцелярії суду для утворення іншого складу суду в порядку, встановленому ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1