Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/591/20
Провадження № 1-кп/494/35/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

законний представник - ОСОБА_6

захисника обвинувачених - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області об`єднані кримінальні провадження №0000098 та №0000311 щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Петрівка Березівського району Одеської області, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.11.2019 року Березівським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст 15, ч.2 ст 289 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки;

в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185 та частиною третьою статті 185 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Ряснопіль Березівського району Одеської області, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У період з 01-00 год по 02-00 год 05 квітня 2020 року, більш точний час не встановлено ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, прибули до ПАТ «Миколаївська аграрна компанія», розташованого за адресою: вул. Центральна 51-Є, с. Петрівка Березівського району Одеської області. Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 незаконно проникли на огороджену територію подвір`я вказаного підприємства, де ОСОБА_4 зняв з вікна шпатики, витягнув скло та через отвір у вікні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проникли у середину гаражного приміщення.

У продовження свого спільного злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 під час перебування у гаражному приміщенні, виявили автомобіль марки «САЗ», моделі 3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 із бензинового баку якого, злили 60 літрів бензину марки А-92, вартістю 23 гривні за 1 літр, у знайдені в гаражному приміщенні три каністри, в результаті чого, спричинили матеріальну шкоду ПАТ «Миколаївська аграрна компанія» на загальну суму 1380 гривень. У подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності залишили місце скоєного злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши злочинними діями матеріальну шкоду у розмірі 1380 грн. 00 коп.

На розгляд суду досудовим слідством винесено обвинувачення ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

На розгляд суду досудовим слідством винесено обвинувачення ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), яке вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України.

Також, ОСОБА_4 будучи раніше судимий за ст. 185 та ст. 289 КК України, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, необхідних висновків для себе не зробив, та в період іспитового терміну, діючи з прямим умислом, повторно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, 05.07.2021 року приблизно о 11:00 год прибув до гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 шляхом демонтажу металевої решітки вікна, незаконно проник до середини приміщення вказаного гуртожитку, де пройшов коридором та з правого боку помітив не зачинену житлову кімнату №3, у якій проживав ОСОБА_8 . У продовження своїх злочинних дій, направлених на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 зайшов до вищевказаної кімнати та помітив мобільний телефон «IPhone», моделі «6S», білого кольору, бувший у використанні, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_8 на суму 1500 гривень.

На розгляд суду досудовим слідством винесено обвинувачення ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, повторно з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів 21.06.2021 р, приблизно о 20:00 год прибув до неогородженої території Березівського районного споживчого товариства, що розташоване за адресою: вул. Центральна 56, с. Петрівка Березівського району Одеської області. У подальшому ОСОБА_4 помітив металеву конструкцію, виготовлену з арматури маркування 12, міра А500 С, довжиною 6 м, яка на праві власності належить ТОВ «Скайселл», яку визначив предметом свого злочинного посягання. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення

чужого майна, ОСОБА_4 діючи повторно, з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав металеву конструкцію, виготовлену з арматури маркування 12, міра А500 С, довжиною 6 м, бувшу у використанні, спричинивши матеріальну шкоду ТОВ «Скайселл» на суму 10 500 гривень.

На розгляд суду досудовим слідством винесено обвинувачення ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Представник потерпіло ПАТ «Миколаївська Аграрна Компанія» на виклик суду не прибув, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України та положень п.12 Постанови Пленуму ВС України "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" № 13 від 02.07.2004 року належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання. Разом з цим, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.(а.с.39)

Потерпілий ОСОБА_8 у судові засідання також жодного разу не з`явився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник потерпілого ТОВ «СКАЙСЕЛЛ» у судові засідання також не з`явився. Причини неявки не повідомив.

Суд, виконуючи вимоги ст.325 КПК України, заслухав думку учасників судового провадження щодо проведення судового розгляду без потерпілих або про відкладення судового розгляду, та можливість за її відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілих, з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

Судом встановлено, що з урахуванням обвинувачення, внесеного на розгляд суду, вказаними умисними діями ОСОБА_4 скоїв таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, тобто вчинив злочин ,передбачений частиною третьою статті 185 КК України. Також ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто вчинив злочин ,передбачений частиною третьою статті 185 КК України та скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що з урахуванням обвинувачення, внесеного на розгляд суду, вказаними умисними діями ОСОБА_5 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, тобто вчинив злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України. .

Відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - КПК України), з урахуванням того, що усі сторони просили суд про однаковий порядок дослідження доказів, що полягав у дослідженні пояснень обвинувачених та письмових характеризуючих доказів, наданих суду та за відсутності заперечень сторін, з урахуванням розуміння сторін обставин справи, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам правові наслідки таких їх дій про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити вирок в апеляційному порядку з підстав не встановлення обставин, доказів про які суду сторони не надали, суд задовольнив вказані клопотання і встановив порядок дослідження доказів, про який просили сторони.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачені правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні злочинів передбачених частиною третьою статті 185, частиною третьою статті 185 та частиною другою статті 185 КК України та надав суду пояснення про те яким чином ним було скоєно кримінальні правопорушення, що він щиро розкаюється у вчинені злочинів та просив суд призначити йому

найменш суворе покарання.

ОСОБА_5 в судовому засіданні також визнав вину у вчиненні злочину передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та надав суду пояснення про те яким чином ним було скоєно кримінальне правопорушення, що він щиро розкаюється у вчинені злочину та просив суд призначити йому найменш суворе покарання. Його мати ОСОБА_6 також підтвердила вищезазначені обставини.

Суд також враховує надану досудову доповідь центру пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та осіб обвинувачених, які характеризується за місцем мешкання посередньо, а також те, що ОСОБА_4 раніше судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття.

На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким вони скористались.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому покарання згідно статті 67 КК України відносно ОСОБА_4 - є повторність та те, що він раніше судимий та має непогашену та не зняту судимість.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому покарання згідно статті 67 КК України відносно ОСОБА_5 - не встановлено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 у вироку суд обговорює питання призначення покарання. Так, державний обвинувач просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за частиною третьою статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік із покладанням обов`язків передбачених статтею 76 КК України. Обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст 185 КК України - 1 рік позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 - 3 роки позбавлення волі та за ч.3 ст 185 - 3 роки і 3 місяці у виді позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України визначити покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України , до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 13.11.2019 року у виді позбавлення волі строком 5 років та остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 5 років 3 місяці. Також просив обрати запобіжний захід тримання під вартою. Обвинувачені просили призначити найменш суворе покарання та вказали, в подальшому житті не будуть вчиняти таких дій.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Разом з цим, суд при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки вони визнали свою вину у інкримінованому їм злочині, надали показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, «що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинувачених обставин, наданих суду відомостей щодо осіб обвинувачених, тяжкості вчиненого ними злочинів, а саме: розмір завданого збитку, позицію державного обвинувача та самих обвинувачених, з врахуванням ставлення обвинувачених до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що вони щиро розкаялись у скоєному, визнали свою провину, усвідомили протиправну поведінку, виявляють жаль з приводу вчиненого злочину, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, є призначення покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням відповідно обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності та інтересів потерпілого.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд доходить висновку про необхідність призначення покарання за частиною другою ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за частиною третьою статті 185 - 3 роки позбавлення волі та за частиною третьою статті 185 - 3 роки 3 місяці позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України визначити покарання -3 роки 3 місяці. Водночас, враховуючи наявний вирок Березівського районного суду Одеської області від 13.11.2019 року, яким ОСОБА_4 визначено покарання 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та на підставі ст.71 КК України за даним вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк - 5 років 3 місяці. .

Застосувати відносно засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття під варту, тобто з 06.03.2023 року.

Цивільний позов по справі - не заявлений.

Витрати на проведення експертиз - не заявлені.

Речові докази у кримінальному провадженні розподілити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України, ст.70,71, ч.2 ст.185 , ч. 3 ст. 185 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не застосовувалися.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185 та частиною третьою статті 185 КК України, призначивши йому покарання:

за частиною другою статті 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

за частиною третьою статті 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за частиною третьою статті 185 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

На підставі ст. 71 КК України , до призначеного ОСОБА_4 покарання за даним вироком частково приєднати покарання, не відбуте ним за вироком Березівського районного суду Одеської області від 13.11.2019 року у виді позбавлення волі строком на 5 років та остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк -5 років 3 місяці.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття під варту, тобто з 06.03.2023 року.

Цивільний позов по справі - не заявлений.

Витрати на проведення експертиз - не заявлені.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000311, а саме: мобільний телефон марки «IPHONE 6S», білого кольору - залишити по приналежності потерпілому ОСОБА_8 , згідно розписки.

Речові докази, а саме: арматуру діаметром 12 міліметрів, загальною вагою 103 кг - повернути потерпілому ТОВ «Скайселл».

Речові докази у кримінальному провадженні №0000098, а саме: 60 літрів бензину - залишити по приналежності потерпілому ПРаТ «Миколаївська аграрна компанія», згідно розписки.

Скасувати арешт накладений ухвалами Березівського районного суду Одеської області від 09.04.2020 року по справі №494/386/20 та 10.04.2020 року №494/386/20, а саме: на металевий візок та гайковий ключ.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000098, а саме: металевий візок та гайковий ключ - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подачі апеляції - з моменту винесення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1