УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1499/22

Провадження № 1-кп/486/96/2023

24 січня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного 05.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новодністровська Сокирянського району Чернівецької області, громадянки України, не працюючої, що має середню освіту, не одруженої, яка має на утриманні двох дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 1) 27.04.2011 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ст. 69, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 2) 13.07.2011 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 09.04.2014 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 9 років 2 місяців позбавлення волі, 29.07.2019 року звільнена умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 2 роки 3 місяці 4 дні;

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження внесене 05.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 відносно ОСОБА_5 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, та незаконному збутті наркотичних засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. 25.03.2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 181600 грн., строком дії до 21.05.2021 року включно. Ухвалами слідчих суддів Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.05.2021 року та 12.07.2021 року відносно ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід. 09.09.2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, зобов`язавши її з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора та суду на весь строк досудового розслідування та розгляду справи по суті. Так, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не працює, немає легальних джерел доходу, має не зняту та не погашену судимість за вчинення аналогічних особливо тяжких злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, вчинила кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, може вчинити інші кримінальні правопорушення. А тому, за наявності вказаних ризиків та обставин, що їх підтверджують, з метою не допущення подібних правопорушень та з метою забезпечення виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків, просить обрати обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та вважає, що застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної її поведінки в ході судового розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_5 заперечувала проти обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила ухвалити відповідне рішення на розсуд суду, з клопотанням не згодна.

Захисник ОСОБА_4 зазначала, що немає підстав задоволення клопотання, ОСОБА_5 в судове засідання з`являлася, про що зазначається в ухвалах суду та журналах судового засідання, про причину неявки 05.12.2022 року захисник ОСОБА_6 повідомила, що остання хворіє та 21.12.2022 року викликала швидку у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Також зазначила, що немає підтверджень, про вручення клопотання та клопотання не містить доказів ризиків.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження стосовно клопотання прокурора, вважає, що клопотання підлягає задоволенню на підставі наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.01.2023 року виділено з кримінального провадження №0000321 від 05.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, в окреме провадження матеріали за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, оголошено в розшук та провадження зупинено (а.с. 92-93).

Кримінальне провадження №0000321 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України було відновлено та призначено підготовче судове засідання на 16.01.2023 року (а.с. 112).

16.01.2023 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_5 було призначено адвоката на одну процесуальну дію (а.с. 114).

У дорученні від 16.01.2023 року та 17.01.2023 року забезпеченню надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_5 доручено адвокатові ОСОБА_4 (а.с. 118, 123).

У зв`язку з неналежним виконанням обвинуваченою ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків, прокурор просив про застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, а саме, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності; не має стійких соціальних зв`язків; офіційно не працює; може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а це свідчить про обґрунтованість і доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Приписами п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Таким чином, з`ясувавши позиції сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає що ризики та обставини відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні, дійсно існують. Окрім того, не зважаючи на те, що тримання під вартою є найбільш суворим із передбачених КПК України запобіжних заходів, суд приходить до висновку, що саме такий вид запобіжного заходу забезпечить виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Що стосується доводів самої ОСОБА_5 та її адвоката ОСОБА_4 в обгрунтування їхніх правових позицій відносно клопотання прокурора щодо обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то до таких суд відноситься критично, оскільки на думку головуючого у справі, прокурором доведено обгрунтування свого клопотання, які узгоджуються з вимогами Закону, тобто ст. 177, 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Разом з тим, суд не може погодитися з твердженнями ОСОБА_5 та її адвоката, що вона вчасно прибуває у судове засідання, яке призначалося судом, оскільки ОСОБА_5 навпаки була відсутньою у судовому засіданні 05.12.2022 року та у встановленим Законом порядку та у спосіб визначений законодавством, не повідомила де вона перебуває та чи дозволяє її стан здоров`я з`явитись до суду.

Також, судом 05.12.2022 року постановлена відповідна ухвала про привід ОСОБА_5 до суду на 21.12.2022 року, яка звернута до виконання до ВП № 3 Вознесенського районного УП ГУНП в Миколаївській області.

21.12.2022 року ТВО начальника ВП № 3 Вознесенського районного УП ГУНП в Миколаївській області надана відповідь про те, що виконати ухвалу суду про привід не можливо у зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 за місцем її проживання, тобто АДРЕСА_1 .

Виконавцем ухвали про привід працівниками ВП № 3 Вознесенського районного УП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 надано пояснення матері ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , яка також проживає АДРЕСА_1 про те, що вона свою доньку, тобто ОСОБА_5 не бачила тривалий час, за вказаною вище адресою, тобто АДРЕСА_1 . Остання не проживає близько двох років, будь-яких стосунків та зв`язків з донькою ОСОБА_5 не підтримує, остання веде аморальний спосіб життя.

23.12.2022 року, тобто поза межами судового засідання, адвокатом ОСОБА_6 до суду надійшла письмова заява про те, що ОСОБА_5 з 21.12.2022 року перебуває на лікуванні у інфекційному відділенні ЮМБЛ, що підтверджується лікарем ОСОБА_13 , при цьому всьому остання вже у судовому засіданні стверджувала, що цю інформацію вона отримала від матері обвинуваченої ОСОБА_12 . Разом з тим, на запит суду у підтвердження чи спростування такої інформації адміністрацією КНП ЮУ МБЛ надана обгрунтована відповідь про те, що вже 26.12.2022 року ОСОБА_5 самостійно покинула інфекційне відділення КНП ЮУ МБЛ та більше на лікування не повернулась.

Все вище зазначене переконує суд в тому, що обвинувачена ОСОБА_5 умисно ухиляється від явки до суду та створює штучні перепони в розгляді кримінального провадження, де вона є обвинуваченою, а також вкрай не добросовісно виконує свої права та обов`язки.

Положення ст. 323 КПК України, яке регламентує наслідки неприбуття обвинуваченого до суду та рішення міжнародних судових інстанцій, зокрема ЄСПЛ, який у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року визначив, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також акцентує увагу відповідних захисників у справі, що останні також в обґрунтування тих чи інших своїх доводів зобов`язані підтверджувати їх відповідними доказами.

За такого, враховуючи всі обставини справи, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Новодністровська Сокирянського району Чернівецької області, громадянці України, не працюючій, раніше судимій, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», строком на шістдесят днів, тобто до 25.03.2023 року включно.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання ухвали суду.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1