Справа № 643/3344/22
Провадження № 1-кс/643/1143/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2022

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003831 від 02.12.2022, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням у якому, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на транспортний засіб Rover 75, д.н.з. НОМЕР_1 , він код - НОМЕР_2 , зеленого кольору та 1 ключ від запалювання, вилучені 12.12.2022 під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 88.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003831 від 02.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, зареєстрованого за фактом того, що 01.12.2022 до ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що у період часу з 14.10.2022 на авто мийці «Бабл кар 50/50» за адресою: м. Харків, пр. Льва Ландау 241А/2, невідома особа незаконно заволоділа транспортним засобом Rover 75, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, він код НОМЕР_2 , зеленого кольору, який належить ОСОБА_4 .

Постановою від 02.12.2022 вищевказаний автомобіль оголошений у розшук.

Під час огляду місця події, 12.12.2022 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова,88, було виявлено та вилучено автомобіль Rover 75 без держаних номерних знаків, він код НОМЕР_2 , зеленого кольору та ключ від запалювання.

Прокурор зазначає, що вищезазначене вилучене майно буде використане у якості речових доказів у кримінальному провадженні №0003831 від 02.12.2022, тому, з метою забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, є необхідність у арешті вилученого майна.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву у якій клопотання підтримав та просив розглянути без його участі.

Від ОСОБА_4 , який відповідно до клолопотання є власником майна щодо якого вирішується питання про арешт, надійшла заява у якій останній проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що він є потерпілим у даному провадженні, автомобіль необхідний йому для заробітку. Зобов`язався за необхідності надавати транспортний засіб на першу вимогу слідчого чи прокурора.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання й додані матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003831 від 02.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Так, 01.12.2022 до ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що у період часу з 14.10.2022 на авто мийці «Бабл кар 50/50», розташовані за адресою: м. Харків, пр. Льва Ландау 241А/2 , невідома особа незаконно заволоділа транспортним засобом Rover 75, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, він код НОМЕР_2 , зеленого кольору, який належить ОСОБА_4 .

Постановою від 05.12.2022 вищевказаний автомобіль оголошений у розшук.

Відповідно до ч.1, п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких є арешт майна.

Згідно із ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слід зазначити, що згідно із клопотанням прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучений транспортний засіб Rover 75, д.н.з. НОМЕР_1 , він код - НОМЕР_2 , зеленого кольору та 1 ключ від запалювання, з метою збереження доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За ч.3 ст.168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Відповідно до протоколу огляду місця події, 12.12.2022 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова,88, було виявлено та вилучено два змиви на ватну палочку 1 - з руля, 2 з куліси, 1 ключ від авто. При цьому, у протоколі відсутні дані щодо вилучення автомобіля Rover 75, д.н.з. НОМЕР_1 , він код - НОМЕР_2 , зеленого кольору. Тобто, відповідно до вказаного протоколу, автомобіль не вилучався та, відповідно, не набув статусу тимчасово вилученого майна.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За частиною першою, третьою статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

В даному випадку у клопотанні належним чином не вмотивовано, яким чином майно, щодо якого ставиться питання про його арешт може бути використане у якості речового доказу в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження, які ознаки речового доказу воно містить, та жодним чином не обґрунтовані ризики передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. У клопотанні прокурор взагалі не вказує на наявність будь-яких ризиків знищення, пошкодження, приховування чи відчуження майна у випадку незастосування такого заходу, не обгрунтовує необхідності накладення арешту на це майно, не конкретизує яким саме критеріям речового доказу відповідає майно, а лише формально цитує статті, що стосуються арешту майна. У зв`язку з цим, необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження за обставин, викладених у клопотанні прокурором не доведена. Таким чином правових підстав для накладення арешту на вищевказане майно не встановлено.

При цьому слід врахувати, що майно яке є предметом даного клопотання, належить потерпілому, у зв`язку з цим можливі ризики є малоймовірними, а обмеження його у праві власності матиме негативні наслідки. У зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до переконання, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а завдання кримінального провадження можуть бути виконані і без застосування такого заходу забезпечення як арешт майна.

Оскільки прокурором не доведено необхідності накладення арешту на транспортний засіб Rover 75, д.н.з. НОМЕР_1 , він код - НОМЕР_2 , зеленого кольору та 1 ключ від запалювання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт транспортного засобу Rover 75, д.н.з. НОМЕР_1 , він код - НОМЕР_2 , зеленого кольору та 1 ключа від запалювання відмовити.

Зобов`язати слідчого, прокурора вжити заходи передбачені ч.3 ст.173 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1