Провадження № 1-кп/727/507/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
за участю потерпілої - ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
за участю захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час підготовчого судового засідання угоди про визнання винуватості чи про примирення до суду у порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, не надходили; підстави для закриття провадження, передбачені пунктами 4-8 частини першої або частини другої ст. 284 КПК України відсутні; обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України; кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Чернівці.

Отже, під час підготовчого судового засідання судом не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

За таких обставин, ураховуючи, що учасники судового провадження проти судового розгляду даного кримінального провадження не заперечували, суд вважає за можливе призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні, заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під варту, оскільки 11.12.2022 закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого.
Вказує на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування обрання обвинуваченому ОСОБА_5 на час судового розгляду запобіжного заходу у виді тримання під вартою сторона обвинувачення покладає наявність обставин, які свідчать про те, що існують вищевказані ризики, оскільки знаходячись на волі обвинувачений може:

- переховуватися від суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та санкцію інкримінованої статті, ОСОБА_5 може переховуватись, з метою уникнення покарання, оскільки будь-якого альтернативного покарання за вчинення вказаного злочину законом не передбачено);

- незаконно впливати свідків у цьому кримінальному провадженні (з метою відмови від надавання пояснень чи зміни ними показань);

- вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за майнові злочини може продовжувати вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення. Також, слід враховувати, що обвинувачений на даний час не працює та не має інших джерел доходів, окрім як від злочинної діяльності).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі наведеного, вважає, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є виправданим та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини.

Відтак, саме запобіжний захід у виді тримання під вартою має забезпечити виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 не заперечувала проти обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Розглядаючи питання доцільності обрання обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, суддя погоджується з прокурором у тому, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку судді, прокурором правильно наведені підстави вважати, що наявні ризики.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому може переховуватися від суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та санкцію інкримінованої статті, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Також, вважаю, що в даному конкретному випадку відповідно до ст. 183 КПК України не визначати розмір застави.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 197, 314-316, 331, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на 14 грудня 2022 року о 13 годині 00 хвилин.

Судовий розгляд кримінального провадження провести одноособово у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Чернівці.
У судове засідання викликати прокурора, потерпілу, захисника та обвинуваченого.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор», терміном до 07 лютого 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити прокурору, потерпілій, захиснику та обвинуваченому для відома та направити до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1