Справа №320/4587/18
Провадження №1-і/333/8/23
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя: у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000577 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, освіта спеціальна, який має на утриманні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадження Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000577 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час розгляду клопотання у судовому засіданні обвинувачений зазначив, що має ряд захворювань, стан його здоров`я погіршився. Проте медичну допомогу йому не надають.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 перебуває в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», має ряд захворювань, в тому числі хронічних, стан його здоров`я погіршився, проте йому належної медичної допомоги не надано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 рокуу справі «Каверзін проти України»(Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України»(Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Євген Олексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року,медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Таким чином, враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , надані ним під час судового засідання на погіршення стану здоров`я, суд приходить до висновку про необхідність прийняття рішення про зобов`язання начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» забезпечити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення повного медичного обстеження для встановлення точного діагнозу та призначення необхідної кваліфікованої медичної допомоги. Після чого, з урахуванням результатів обстеження та встановленого діагнозу призначити ОСОБА_4 курс лікування в обсязі, передбаченому стандартами та нормативами медичної допомоги у сфері охорони здоров`я, клінічними протоколами надання медичної допомоги.

Керуючись ст.ст. 2, 206, 369-372, 375, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Зобов`язати начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» забезпечити проведення повного поглибленого медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для встановлення точного діагнозу та призначення необхідної кваліфікованої медичної допомоги, поза межами установи із залученням вузьких спеціалістів з лікарняних закладів чи закладів охорони здоров`я.

З урахуванням результатів обстеження та встановленого діагнозу призначити ОСОБА_4 курс лікування в обсязі, передбаченому стандартами та нормативами медичної допомоги у сфері охорони здоров`я, клінічними протоколами надання медичної допомоги.

В порядку вимог ч. 4 ст. 535 КПК України зобов`язати орган, на який покладено обов`язок виконання зазначеного рішення, повідомити суд про його виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1