Справа № 482/366/21
Номер провадження 1-кп/482/50/2022
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2022 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , який приймає участь в судовому засіданні в режимі ввдеоконференції

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса матеріали кримінального провадження по обвинуваченню :

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівське, Новоодеського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, раніше судимого:
- 18.02.2016 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки;
- 14.06.2018 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ст. 71, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;
не працюючого, з середньою освітою, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000151 від 26.12.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в ніч на 26.12.2020 (більш точного часу встановити не виявилось можливим), ОСОБА_4 знаходився поряд з територією домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , та яким фактично користується ОСОБА_7 .
В цей час, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на незаконне проникнення до вказаного домоволодіння, яким фактично користується ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що він не має дозволу на вхід до домоволодіння, переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, через незачинену хвіртку пройшов до подвір`я вказаного домоволодіння, після чого таємно, скориставшись відсутністю скла у віконній рамі, незаконно проник до будинку, що розташований на земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_3 .
Своїми протиправними діями, ОСОБА_4 порушив права ОСОБА_7 гарантовані ст.30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до володіння особи інакше, як за вмотивованим рішенням суду.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України - тобто порушення недоторканості житла.
Крім того, в ніч на 26.12.2020 (більш точного часу встановити не виявилось можливим), ОСОБА_4 знаходився на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , у зв`язку з тим, що напередодні 25.12.2020, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 намагалися викрасти сумку з продуктами, що належить ОСОБА_9 , яка являється бабусею ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 в нічний час прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходився ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
В подальшому ОСОБА_4 , пройшовши в приміщення будинку до кімнати, де знаходився ОСОБА_8 , який при цьому лежав на ліжку, та, підійшовши до останнього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення тяжких тілесних ушкоджень та, бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, наніс не менше 15 ударів кулаком правої руки ОСОБА_8 в область голови та обличчя, а також, взявши до рук дерев`яний стілець, який знаходився поряд у кімнаті, наніс ОСОБА_8 один удар стільцем в область голови.
При цьому в результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 завдані тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, у вигляді перелому верхньої щелепи за типом Лефор-2, крововиливів у під павутинну мозкову оболонку лівої та правої півкулі, крововиливу під тверду мозкову оболонку (об`ємом не менш 15 см. куб.), що ускладнилося набряком та набуханням речовини головного мозку з подальшим виникненням столових структур у великий потиличний отвір, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в лікарні.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Крім того, в ніч на 26.12.2020 (більш точного часу встановити не виявилось можливим) ОСОБА_4 , знаходився на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що напередодні 25.12.2020, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , намагалися викрасти сумку з продуктами, що належить ОСОБА_9 , яка являється бабусею ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 в нічний час прийшов до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходилися ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_4 , пройшовши в приміщення будинку до кімнати, де в цей час відпочивала ОСОБА_7 , та підійшовши до останньої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення тілесних ушкоджень та, бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, стягнув потерпілу з ліжка на підлогу.
Після цього, ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс потерпілій 3 удари в обличчя. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 взяв в праву руку спинку стільця, яка знаходилася на підлозі у кімнаті, та, утримуючи її в руці, наніс один удар по лівій руці ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 , не даючи потерпілій підійнятись, наніс 2 удари кулаком правої руки в область лівого стегна.
В результаті вказаних дій, ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження, у вигляді синців в ділянці обличчя, лівої верхньої кінцівки, лівої нижньої кінцівки та рани в ділянці слизової верхньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Відомості за вказаними фактами 27.12.2020 року внесено до ЄРДР за №0000450. 28.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

29.12.2020 ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.02.2021 включно.
23.02.2021 ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.03.2021 включно.
31.03.2021 судом обрано обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Строк дії запобіжного заходу спливає 14.11.2022.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказано, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, за які відбував покарання у місцях позбавлення волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом створення собі штучного алібі шляхом підмови знайомих до надання показів на його користь, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1,4 ч.1 ст. 177 КПК України. Більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні забезпечити запобігання ризикам та належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому прокурор просить про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважали, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор на сьогоднішній день значно знизилися. При цьому просили відмовити прокурору в задоволенні клопотання та обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Так, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , судом встановлено, що 29.12.2020 ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.02.2021 включно. 23.02.2021 ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.03.2021 включно. 31.03.2021 судом обрано обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.05.2021, який в подальшому продовжувався.
Під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Новоодеським районним судом Миколаївської області 31.03.2021 строком на 60 днів встановлено існування ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З огляду на вищенаведене, суд враховує, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, суду не надано, тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, а також виконання процесуальних рішень у справі, суд вважає доцільним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів.
Щодо заперечень проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , то суд зазначає, що в обґрунтування їх позиції про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ними не наведено нових обставин, які б свідчили про необхідність обрання або зміни запобіжного заходу обвинуваченому, тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не заважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 21 травня 2022 року до 12 січня 2023 року включно, з триманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1