Дата документу 27.12.2022Справа № 554/7737/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтава ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю захисника скаржника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу підозрюваної ОСОБА_4 на повідомлення про підозру, в межах кримінального провадження №0000320 від 16.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні слідчого судді перебуває скарга ОСОБА_4 на повідомлення про підозру, в межах кримінального провадження №0000320 від 16.09.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України.

У скарзі скаржниця прохала скасувати повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України, вручене 28.09.2022 року в рамках кримінального провадження №0000320 від 16.09.2015 року ОСОБА_4 , як необґрунтоване та вручене з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрювано ОСОБА_4 скаргу підтримала та просила задовольнити.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи повідомлялися, подали до суду заяви про розгляд скарги за їх відсутності. Відносно скарги заперечували та просили відмовити у її задоволенні, оскільки повідомлення про підозру винесено з дотримання вимог для оформлення відповідно до КПК України.

Заслухавши захимника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Встановлено, що у провадженні СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0000320 від 16.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України.

16 вересня 2022 року т.в.о. заступника начальника СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у кримінальному проваджені №0000320 від 16.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України.

Відповідно до п.18 ч.1ст.3 КПК Українидо повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 10 ч. 1ст. 303 КПК Українина досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно з ч. 1ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченомустаттями 276-279цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.

Згідно з ч.1ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Загальні вимоги щодо змісту повідомлення про підозру визначеніст. 277 КПК України.

Так, у відповідності до приписів вказаної статті, повідомлення про підозру має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно матеріалів справи, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та жодних сумнівів щодо її незаконності або порушення порядку вручення не викликає.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, то вони свого підтвердження під час розгляду не знайшли.

Суд вважає достатніми на цьому етапі провадження зібрані органами досудового розслідування докази для висновку про причетність ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, судового розгляду.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

У розумінні чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, суд виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

З системного аналізу вищевказаної позиції ЄСПЛ щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, суд вважає, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особи про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи наявність оглянутих судом доказів, обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Таким чином, надання оцінки доказам, на яких ґрунтується підозра, можливе лише в межах перевірки їх достатності для повідомлення особі про підозру та не може завчасно вирішуватися питання про їх допустимість та достовірність, обґрунтованість чи безпідставність в контексті вирішення питання про доведеність винуватості певної особи у вчиненні злочину та наявності в її діях ознак інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки ці питання можуть бути вирішені лише під час розгляду судом кримінального провадження по суті.

На підставі викладеного, суд вважає відмовити скаржнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю. Оскільки повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та жодних сумнівів щодо її незаконності або порушення порядку вручення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України , -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги підозрюваної ОСОБА_4 на повідомлення про підозру, в межах кримінального провадження №0000320 від 16.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України- відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справіна офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/ з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання повного тексту ухвали до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1