Справа № 991/2030/22
Провадження № 1-кп/991/31/22
УХВАЛА

12 квітня 2023 року місто Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представників потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування ухвали суду від 14.10.2022 про накладення на нього грошового стягнення у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 344 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27 ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27 ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27, ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України;

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 351-2 КК України.

(1)Короткий виклад змісту поданого клопотання

05.04.2023 до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування ухвали про накладення на нього грошового стягнення.

У клопотанні зазначено, що ухвалою суду на нього накладено грошове стягнення у розмірі 5 200 гривень та визнано причини його неприбуття у судове засідання від 14.10.2022 неповажними.

Обвинувачений вказує, що він не отримував жодних повісток чи викликів у це судове засідання. Дату, час та місце їх проведення не знав. Зокрема, за адресою по вул. В. Липинського у м. Київ він не проживає. За зареєстрованим місцем проживання мешкають його батьки, з ними він не проживає, вони не ведуть спільного побуту. До того ж, батьки ОСОБА_7 також не отримували повісток про виклик. Що стосується будинку у АДРЕСА_1 , то за цією адресою обвинувачений теж не отримував повісток. Він повідомляє, що відповідно до отриманої інформації від АТ «Укрпошта», під час направлення листів поштою за цією адресою необхідно вказувати назву «Будинок відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами». Тому лист, у якому не зазначено такої інформації, не міг бути доставлений до адресата.

Обвинувачений, до того ж, зазначає, що адміністрація Окружного адміністративного суду м. Києва (далі - ОАСК) не була зобов`язана передавати йому інформацію про судові засідання, бо він не відноситься до штату апарату цього суду. Крім того, ОСОБА_7 на той час не здійснював судочинство, за ним не було закріплено ні помічника, ні секретаря судового засідання. Повістка, що направлялась по АДРЕСА_3, адресувалась саме йому, як фізичній особі, а не суду. Ця обставина могла спричинити неможливість вручення листа адміністрації суду, адже за цією адресою розташовано кілька юридичних осіб.

ОСОБА_7 не повідомляв суду адресу своєї електронної пошти та не надавав згоди на отримання документів шляхом їх надсилання на неї. Також, обвинувачений заперечує отримання будь-яких повісток чи телефонних викликів від суду. Зазначає, що номер телефону, вказаний секретарями у телеграмі також належить іншим юридичним особам. Отже, навіть за умови здійснення телефонних дзвінків від суду, у нього не було жодної можливості пересвідчитися, що йому телефонує саме секретар судового засідання.

Крім того, обвинувачений вважає, що у захисника відступній обов`язок повідомляти свого підзахисного про дати засідань. Неправильно вважати, що обвинувачений мав також і сам цікавитись станом розгляду справи щодо нього. Станом на 14.10.2022 існувала загроза життю учасникам провадження з огляду на ракетні обстріли росії напередодні.

Також, обвинувачений зазначає про завеликий розмір грошового стягнення, з огляду на те, що на його утриманні та вихованні перебуває троє неповнолітніх дітей.

Він додатково зазначає, що не набув статусу обвинуваченого, бо в матеріалах справи відсутня розписка про його отримання.

Зважаючи на такі обставини, обвинувачений ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу суду від 14.10.2022 в частині накладення на нього грошового стягнення у розмірі 5 200 гривень.

(2)Позиції учасників кримінального провадження

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали заявлене клопотання. Обвинувачений ОСОБА_6 також підтримав клопотання, сказав, що ОСОБА_7 упродовж здійснення досудового розслідування завжди прибував за викликом.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання з огляду на його необґрунтованість. Пояснив, що обставина неприбуття обвинуваченого на виклик є неодноразовою, раніше до такої поведінки він вдавався під час досудового розслідування.

(3)Мотиви, з яких виходив суд під час вирішення клопотання

Заслухавши заявника та думку прокурора, суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення.

Під час розгляду питання про накладення на ОСОБА_7 грошового стягнення, він не був присутнім. Отже, він може звертатися до суду із відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 3 ст. 147 КПК суд скасовує ухвалу про накладення на особу грошового стягнення за результатами його розгляду в судовому засіданні, якщо буде встановлено, що стягнення накладено безпідставно, а в іншому випадку - відмовляє у задоволенні клопотання.

Вказана норма регулює можливість, зокрема, обвинуваченого, що не прибув до суду під час вирішення відповідного питання, прохати про перегляд рішення про накладення на нього грошового стягнення. Мета норми - уникнути випадків, коли особа не прибула до суду із поважних причин, однак про такі обставини суду не було відомо з причин відсутності обвинуваченого та неможливості надання ним безпосередньо пояснень під час вирішення відповідного питання.

Закон передбачає обов`язок суду перевірити обґрунтованість нових обставин, неврахованих суддями при постановленні ухвали про накладення грошового стягнення.

У клопотанні обвинуваченого не наведено будь-яких нових обставин, що могли б свідчити про безпідставність застосування такого виду стягнення.

Аргументація клопотання полягає виключно у тлумаченні обвинуваченим положень законодавства відмінно від колегії суддів, що, на його думку, свідчить про відсутність обставин, що підтверджували б належне його повідомлення про судове засідання від 14.10.2022. Втім, таким обставинам уже надавалась оцінка у відповідному судовому рішенні, що й дало можливість застосувати до обвинуваченого захід забезпечення кримінального провадження. Будь-яких підстав для відступу від зазначених в ухвалі висновків судом не встановлено.

До того ж, під час розгляду клопотання про накладення на обвинуваченого грошового стягнення брав участь його захисник ОСОБА_21 , якому самим обвинуваченим ОСОБА_7 надано доручення на представництво його інтересів саме у Вищому антикорупційному суді (ордер від 30.06.2022).

Крім того, у комунікації із АТ «Укрпошта» обвинувачений ОСОБА_22 використовує електронні адреси: ІНФОРМАЦІЯ_12 (на неї йому направлялась повістка) та ІНФОРМАЦІЯ_13 (на неї судом теж направлялись повістки). При цьому, долучені ним до клопотання матеріали не спростовують отримання ним повістки від суду, направленої із програми Д-3. Така ж обставина автоматично підтверджується у випадку успішного доставлення зазначеним програмним забезпеченням.

Більше того, як вбачається із додатків до клопотання, обвинувачений, самостійно вказуючи офіційну електронну адресу ОАСК у листуванні із іншими органами, установами, як контактну, водночас, заперечує можливість отримання на неї документів, які надіслані йому від Вищого антикорупційного суду, що виглядає досить суперечливо.

Крім того, обвинувачений не заперечує, що він зареєстрований у АДРЕСА_2 . Із його клопотання вбачається, що із батьками він спілкується, хоча й не живе разом. Тобто, у випадку надходження виклику на цю адресу, зважаючи на те, що вона є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_22 , його батьки могли передати інформацію про виклик до суду.

Щодо доводу про необхідність зазначення назви «Будинок відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами» під час листування із обвинуваченим за його фактичним місцем проживання у м. Києві, слід вказати таке.

Лише під головуванням судді ОСОБА_1 на адресу обвинуваченого вже чотири рази надсилались повістки про виклик за адресою: АДРЕСА_1 , які кожного разу повертались саме з причин відсутності адресата за цим місцем, а не, до прикладу, бо «неправильно вказано адресу». До того ж, фактично із самого початку надходження справи до Вищого антикорупційного суду участь у засіданнях бере захисник обвинуваченого. За час розгляду справи, захисник або ж сам обвинувачений міг повідомити актуальні засоби зв`язку із ним, або ж уточнити наявні у справі їх контактні дані, оскільки були обізнані із обставиною неодноразового неотримання ОСОБА_22 повісток про виклик.

Також суд вважає абсолютно недоречним аргумент про користування іншими двома юридичними особами номером телефону, з якого здійснювався виклик, що не дозволяло обвинуваченому переконатися, що йому телефонує суд. Саму ж обставину належності йому номеру телефону, на який здійснювався виклик секретарем судового засідання, обвинувачений не заперечує.

Підсумовуючи, суд уживав усі можливі заходи для повідомлення обвинуваченого про дату засідання, зокрема, звичайною поштою, електронною поштою, телефоном, шляхом озвучення інформації захиснику, направлення викликів за місцем роботи. Крім цього, інформація про справу, що перебуває на розгляді колегії, широко висвітлюється у засобах масової інформації та інших відкритих джерелах.

Отже, такі заходи дають можливість констатувати, що ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про судове засідання.

Що стосується доводів про небезпеку ракетних обстрілів росією 14.10.2022, то згідно з п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК обов`язком обвинуваченого є не лише прибуття за викликом до суду, а ще й в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд. Цього обвинувачений не зробив.

До того ж, вказані обвинуваченим причини суд не відносить до поважних, оскільки режим роботи інших судових органів (запровадження ними дистанційного режиму роботи) чи публічні заклики Президента України не ігнорувати сигнали повітряної тривоги, не впливають в цілому на проведення засідання у справі. Слід вказати, що засідання у справі розпочалось о 15:23 год та завершилось о 17:50 год, під час цього проміжку не було жодного випадку повітряної тривоги. Водночас, у випадку наявності загрози ракетних ударів, суд кожного разу оголошує перерву у засіданнях. Крім цього, можливим є й участь обвинуваченого у випадку таких побоювань у режимі відеоконференції.

Аргументи, щодо ненабуття ОСОБА_7 статусу обвинуваченого та неможливості застосування до нього грошового стягнення, суд теж вважає необґрунтованими.

Згідно з ч. 2 ст. 42 КПК обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу. Саме з цього моменту, ця особа набуває прав та обов`язків обвинуваченого, зокрема обов`язку щодо прибуття до суду за викликом, прав подавати клопотання чи заяви до суду.

На етапі ж підготовчого судового засідання КПК не визначає категорії «інших осіб» чи «третіх осіб, права яких обмежуються» та не забезпечує можливість вирішення за їх відсутності питань, що поставлені перед судом на етапі підготовки до судового розгляду.

Водночас, якщо зважати на логіку обвинуваченого і прийняття його доводів, то будь-яка справа буде перебувати у стані невизначеності впродовж довгого часу, бо, з одного боку, суд не може вжити процесуальних механізмів впливу на учасника провадження з метою забезпечення завдань кримінального провадження, а з іншого - не може, за відсутності такої особи, або повернути обвинувальний акт, або закрити провадження, або ж призначити його до судового розгляду.

У зв`язку із цим, законодавцем у ст. 42 КПК і передбачено момент, із яким пов`язано набуття особою статусу обвинуваченого.

Наявність же у матеріалах справи підписаної обвинуваченим розписки про отримання обвинувального акта є вимогою, яку суд перевіряє під час призначення справи до судового розгляду, у частині перевірки обвинувального акта вимогам закону (ст.ст. 291, 314 КПК)

До цього часу, у випадку направлення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 до суду, він зобов`язаний виконувати обов`язок щодо прибуття до суду, адже він слугує передумовою для вирішення інших питань у підготовчому судовому засіданні.

Отож, такі аргументи обвинуваченого судом відхиляються.

Обвинуваченим також не надано достатніх відомостей, що розмір грошового стягнення є занадто великим для нього, з огляду на те, що на цей час ним сплачено суму стягнення у повному обсязі.

Крім того, витрати пов`язані із вихованням трьох дітей, не свідчать про непомірність суми 5200 грн, що менша навіть мінімальної заробітної плати у 2022 та 2023 роках та є в більш ніж 15 разів меншою від суми базового посадового окладу судді, без урахування інших доплат, передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

Отже, обвинуваченим ОСОБА_7 у клопотанні не наведено обставин, які могли б слугувати підставами для скасування або зміни накладеного на нього грошового стягнення.

На підставі викладеного, суд постановив:

-у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування ухвали Вищого антикорупційного суду від 14.10.2022 в частині накладення на нього грошового стягнення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3