Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 489/352/22
Провадження № 1-кп/490/56/2022
У Х В А Л А

18 січня 2023 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді? ? ОСОБА_1

? ? ? ? ?

при секретарі? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ?-? ? ОСОБА_2

за участі прокурора ? ? ? ? ? ? ? -? ? Добрінової О.В.

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? обвинувачених ? ? ? ? ? ? ? -? ? ОСОБА_3 , ОСОБА_4

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? його захисника -? ? ОСОБА_5

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ?

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження №? ? 0000398за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка Донецької області, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

та

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 189 Кримінального Кодексу України, -

В? ? С? ? Т? ? А? ? Н? ? О В? ? И? ? В? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? :

В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 189 Кримінального Кодексу України.

Після вислуховування сторін та дослідження матеріалів кримінального провадження суд дійшов такого

А. Стосовно предмету кримінального провадження.

На розгляд суду надійшли обвинувальні акти, у яких викладена версія обвинувачення про вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 189 Кримінального Кодексу України.

Зміст цієї версії може бути усвідомленим таким чином.

приблизно на початку липня 2021 року ОСОБА_4 познайомився із ОСОБА_8 у зв`язку з придбанням належного останньому автомобіля марки BMW на іноземному реєстраційному номері НОМЕР_1 .

13.07.2021, перевіривши працездатність та комплектацію автівки, за усною домовленістю з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 передав останньому гроші в сумі 4.800 доларів США в якості оплати за придбання автомобіля, а ОСОБА_9 , в свою чергу, передав ОСОБА_4 автівку та технічний паспорт на авто.

Приблизно всередині липня 2021 року, але не пізніше 21.07.2021 у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_9 не має перед ним жодних фінансових чи майнових зобов`язань, виник злочинний намір, направлений на вимагання вчинення ОСОБА_9 дій майнового характеру на його користь, а саме - вимагання оплати ремонту автомобіля мари BMW на іноземному реєстраційному номері НОМЕР_1 , який він раніше придбав у потерпілого, вартістю 800 доларів США.

Переслідуючи мету незаконного безоплатного покращення якості свого майна за рахунок коштів ОСОБА_9 , до реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 залучив свого батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно з яким розробив злочинний план, направлений на вимагання вчинення ОСОБА_9 дій майнового характеру на їх користь.

Реалізуючи спільний з ОСОБА_3 злочинний умисел, 21.07.2021 ОСОБА_4 запросив ОСОБА_9 на зустріч до пабу "Пінта", що розташований по пр. Богоявленському, буд. 8/2 о 19:00. У визначений час ОСОБА_9 прибув на зустріч та, зайшовши до літнього майданчика пабу, побачив за одним зі столиків ОСОБА_4 та чотирьох невідомих йому осіб чоловічої статі, які запросили його присісти. В ході розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 про те, що автівка, яку він раніше придбав у потерпілого, знаходиться на теперішній час в несправному стані та потребує ремонту, оплатити ремонт машини має ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 , в свою чергу, заявив, що перед купівлею автомобілю ОСОБА_4 особисто оглядав машину. Стан придбаної автівки ОСОБА_4 влаштував. ОСОБА_10 заявив, що будь-якого боргу перед ОСОБА_11 в нього немає та відмовився від сплати за ремонт. Після цього ОСОБА_4 почав висловлювати на адресу ОСОБА_9 погрози застосування насильства у разі ігнорування його вимог щодо оплати ремонту автівки. Потерпілий відмовився виконувати вимоги ОСОБА_4 та покинув літній майданчик пабу.

26.07.2021 в післяобідній час, продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_3 злочинного умислу, ОСОБА_9 знову зателефонував ОСОБА_4 та запропонував зустрітися. Погодившись на пропозицію, о 19.30 того ж дня ОСОБА_9 прибув до попередньо обумовленого місця - пабу "Пінта", що розташований по пр. Богоявленському, буд. 8/2. На літньому майданчику закладу на нього чекали ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та двоє невстановлених осіб. В ході розмови ОСОБА_4 повторно висказав вимогу сплати вартості ремонту його машини ОСОБА_9 , на що останній категорично відмовився. Після цього ОСОБА_4 висловив погрозу негайної реалізації попередніх погроз застосування насильства до потерпілого та вбивства останнього у разі невиконання його вимог. Подальша розмова була перервана, ОСОБА_9 покинув літній майданчик пабу.

28.07.2021 на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_3 та, представившись, заявив потерпілому, що той повинен ще раз продати автівку новому покупцю, якого знайшов ОСОБА_3 , а гроші від продажу передати йому, на що потерпілий відповів відмовою. Далі ОСОБА_3 висловив погрозу вбивством потерпілого у разі невиконання його вимог, після чого поклав слухавку.

09.08.2021, продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_3 злочинного умислу, ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_4 та почав погрожувати застосуванням насильства у разі відмови виконувати вимоги щодо ремонту автівки, ОСОБА_4 наполягав на особистій зустрічі та ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що ОСОБА_4 не відступиться від своїх намірів та побоюючись реалізації висловлених погроз, погодився зустрітися.

Того ж дня о 19.30 ОСОБА_9 прибув на місцем, попередньо повідомленим йому ОСОБА_4 , розташованим на набережній по вул. Флотський бульвар. На місці на нього вже чекали ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та двоє невстановлених осіб. В ході розмови, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повторно висказали ОСОБА_9 вимогу сплати вартості ремонту машини, на що останній відмовив. Після цього, з метою підтвердження реальності виказаних раніше на адресу потерпілого погроз та з метою пригнічення та залякування потерпілого, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_9 один удар кулаком руки в область лівого плеча, чим завдав останньому фізичного болю. В цей час, ОСОБА_3 дістав наявний при ньому розкладний ніж та продемонстрував потерпілому, погрожуючи при цьому застосуванням насильства. Після нетривалої розмови ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_9 разом поїхати на СТО, де підтвердити вартість ремонту автомобілю, яку ОСОБА_9 має оплатити в сумі 800 доларів США. ОСОБА_4 також заявив, що про місце та час зустрічі він повідомить ОСОБА_9 пізніше.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 домовились із ОСОБА_9 про зустріч на СТО з метою встановлення вартості ремонту автомобілю, на яку останній вимушено погодився. Крім того, в ході телефонної розмови ОСОБА_9 був попереджений, що на зустріч до нього приїде ОСОБА_3 та всі майнові питання, щодо ремонту автомобіля необхідно буде вирішувати з ним.

10.08.2021 о 16:03 ОСОБА_9 прибув за місцем, попередньо повідомленим йому ОСОБА_13 та ОСОБА_3 , а саме на СТО розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . На місці на нього вже чекали ОСОБА_3 та невстановлений чоловік. В ході розмови, ОСОБА_3 сказав, що зараз вони звернуться до працівника СТО, і він подивиться автомобіль, який ОСОБА_9 продав ОСОБА_4 та визначать суму грошових коштів, які ОСОБА_9 повинен буде сплатити за ремонт.

В свою чергу ОСОБА_9 , заявив, що будь-якого боргу перед ОСОБА_4 в нього немає та платити за ремонт він не буде, а також сказав, що перед купівлею автомобілю, ОСОБА_4 оглядав машину як особисто, так із залученням працівників СТО і стан придбаної автівки його влаштував. Після цього, з метою підтвердження реальності виказаних раніше на адресу потерпілого погроз та з метою залякування потерпілого, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_9 один удар головою в область обличчя, чим завдав останньому фізичного болю.

Після цього, ОСОБА_3 виказав погрози застосування насильства до потерпілого у зв`язку з відмовою від виконання висунутих злочинних вимог, сів до транспортного засобу марки ВАЗ-2105, державний номерний знак НОМЕР_2 та поїхав у невстановленому напрямку.

Того ж дня о 16.07 ОСОБА_9 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_4 та повідомив, що в нього відбулась зустріч з його батьком ОСОБА_3 та він повідомив останньому, що нічого їм з ОСОБА_4 не винен та оплачувати ремонт автомобілю він не збирається. Почувши відмову, ОСОБА_4 відразу висловив погрозу застосування насильства до потерпілого та вбивства останнього, після чого поклав слухавку.

Ці дії обвинувачених органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 189 Кримінального Кодексу України - як вимагання вчинення дій майнового характеру з погрозою вбивства потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

.

Б. Стосовно умов здійснення цього кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

В. Стосовно подальшого руху кримінального провадження.

І.......Рух та стадія кримінального провадження наразі є такими.

1. Судом завершене підготовче провадження.

2. Далі, суд розпочав судовий розгляд.

В межах судового розгляду суд завершив підготовчі дії та перейшов до розгляду справи по суті.

Під час розгляду справи по суті прокурор оголосив обвинувальний акт, після чого суд встановив особу кожного з обвинувачених та з`ясував їх ставлення до висунутого обвинувачення.

Далі суд встановив обсяг та порядок дослідження доказів.

3. Після цього сторони просили про оголошення перерви у судовому засіданні для надання їм часу для підготовки до участі у дослідженні доказів у визначеному судом порядку.

ІІ......Вирішуючи питання про подальший рух цього кримінального провадження, суд виходе з таких приписів діючого законодавства.

1. Відповідно до частини 6 статті 9 Кримінального Процесуального Кодексу України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, суд, керуючись загальними засадами кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, застосовує, зокрема, процесуальний закон, що регулює аналогічні правовідносини.

2. Велика Палата Верховного Суду сформулювала правову позицію щодо визначення подібності правовідносин, визначивши, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). /пункт 32 постанови від 27.03.2018 року у справі № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 року у справі № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 року у справі № 910/24257/16.

3. Відповідно до статті 240 Цивільного Процесуального Кодексу України

…

Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

/частина 2/

…

Якщо в судовому засіданні було оголошено перерву, провадження у справі після її закінчення продовжується зі стадії, на якій було оголошено перерву.

/частина 6/

ІІІ......Виходячи з цих приписів діючого законодавства та настанов судової практики, суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, доходе такого.

1. Позиції сторін кримінального провадження свідчать про те, що подальший розгляд цього кримінального провадження наразі не є можливими, адже суд є позбавлений можливості за ефективної участі сторін продовжити дослідження доказів.

Відносини, що виникли в зв`язку із таким, та ті, що врегульовані у статті 240 Цивільного Процесуального Кодексу України, є повністю подібними, адже мають тотожні суб`єктний склад учасників відносин, об`єкт та предмет правового регулювання, а також умов застосування правових норм.

Таке доводить, що за обставин, що склались в межах цього кримінального провадження, у судовому засіданні слід оголосити перерву.

3. Далі, суд має визначити дату та час наступного судового засідання.

З урахуванням навантаження суду та сторін у справі, а також - оперативної обстановки у місці Миколаєві /зокрема стабілізаційні відключення електропостачання у приміщенні Центрального районного суду міста Миколаєва та у приміщенні Державної Установи Миколаївський слідчий ізолятор, що зумовлюють необхідність оголошення перерв у розгляді справ/, суд вважає за необхідне оголосити перерву до 01 березня 2023 року до 10:00 годині.

Г. Стосовно застосування запобіжного заходу відносно

ОСОБА_4 ……Прокурор просила продовжити на 02 місяці строк застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого додаткових обов`язків, а саме:

-не залишати будинок АДРЕСА_1 , за винятком випадків звернення за медичною допомогою та явки до суду;

-утримуватися від спілкування у будь-який спосіб особисто або через третіх осіб з потерпілим та особами, що зазначені у реєстрі досудового розслідування, як свідки;

-носити електронний засіб контролю

1. В обґрунтування застосування саме такого запобіжного заходу послалась про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та існують ризики того, що, перебуваючи на волі, він може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

2. Захисник по суті вважав за доцільне задовольнити це клопотання частково.

2.1. Зокрема, він звернув увагу на ту обставину, що ОСОБА_4 потребує обстеження та лікування, під час якого мають бути здійснені дослідження, проведення яких не є можливим за умови носіння електронного засобу контролю.

До того ж зауважив, що носіння електронного засобу контролю негативно впливає на стан здоров`я обвинуваченого, а також з огляду на перебої у постачанні світла невиправдані незручності у побуті.

Спираючись про таке, просив в подальшому обов`язок щодо носіння електронного засобу контролю на обвинуваченого не покладати.

2.2. До того ж, зауважив про те, що звернення за медичною допомогою, дозвіл на яке наданий ухвалою суду, постійно вимагає вжиття додаткових організаційних заходів через небажання працівників поліції належним чином враховувати факти залишення житла за наданням такої допомоги.

З огляду на таке, просив змінити обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт із забороною залишати житло протягом певного часу доби.

2.3. Зазначив захисник й про те, що наразі ОСОБА_4 потребує консультації в науково-дослідному інституті, що розташований у місті Києві.

З огляду на таке захисник просив обговорити це питання в ухвалі суду.

3. Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження позицію свого захисника підтримав.

ІІ......Під час вирішення цього клопотання суд, окрім обставин, встановлених вище, враховує таке

1. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_14 від 30 серпня 2022 року відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26 жовтня 2022 року.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 жовтня 2022 року строк тримання ОСОБА_4 під вартою був продовжений до 16 грудня 2022 року включно.

2. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 грудня 2022 року обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід був замінений з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

При цьому на обвинуваченого, окрім загального обов`язку з`являтись до суду, були також покладені обов`язки:

-не залишати будинок АДРЕСА_1 , за винятком випадків звернення за медичною допомогою та явки до суду;

-утримуватися від спілкування у будь-який спосіб особисто або через третіх осіб з потерпілим та особами, що зазначені у реєстрі досудового розслідування, як свідки;

-носити електронний засіб контролю

Цією ж ухвалою був визначений строк застосування цього запобіжного заходу до 07 лютого 2023 року включно.

3. Під час обрання такого запобіжного заходу суд виходив з наявності ризиків того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може вдатись до дій щодо переховування від слідства та суду та чинити вплив на потерпілого та свідків.

4. За час перебування ОСОБА_4 під домашнім арештом він умов застосованого до нього запобіжного заходу не порушував.

ІІІ......Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд виходив з таких приписів діючого законодавства.

1. Відповідно до статті 331 Кримінального Процесуального Кодексу України

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

/частина 1/

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. .

/частина 2/

2. Відповідно до статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

3. Відповідно до частини 1 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України запобіжними заходами є:

1)особисте зобов`язання;

2)особиста порука;

3)застава;

4)домашній арешт;

5)тримання під вартою.

Відповідно до статті 179 цього Кодексу особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 Кримінального Процесуального Кодексу України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Відповідно до частини 1 статті 182 Кримінального Процесуального Кодексу України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

4. Відповідно до частини 1 статті 181 Кримінального Процесуального Кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

При цьому відповідно до частин 3 5 цього Кодексу контроль за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом, здійснюють органи Національної Поліції.

5. Відповідно до приписів статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України та норм статті 17 Закону України? ? «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»? ? від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

5.1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

5.2. Європейський Суд з Прав Людини у своїй практиці обґрунтував підхід, відповідно до якого тримання особи під домашнім арештом, так само, як й триманні її під вартою, є позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції /див., окрім іншого, рішення у справах "Гуццарді проти Італії" (пункти 92 - 95); "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 103 - 110); "Корбан проти України (пункти 138 - 139) та інші/.

При цьому Європейський Суд з Прав Людини зазначає, що в більшості випадків домашній арешт передбачає меншу кількість обмежень та менший ступінь страждань та незручностей для затриманого, ніж звичайне ув`язнення у відповідній установі. Але цю обставину Європейський Суд з Прав Людини пов`язує з особливостями режиму, але - не з сутністю становища ув`язненого.

/див., окрім іншого, рішення у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 111 - 114); "Корбан проти України (пункти 138 - 139)/

5.3. У пункті 48 рішення у справі "Чеботарь проти Молдови" Європейський Суд з Прав Людини зазначив таке.

"Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання

При цьому у тому ж пункті Суд, посилаючись на свою прецедентну практику зазначає, що самого факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Словосполучення "обґрунтована підозра" означає наявність фактів або інформації, що здатні переконати об`єктивного спостерігача, що особо, можливо, вчинила злочин.

5.4. Відповідно до правової позиції, що сформована Європейським Судом з прав людини, для продовження строку тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Також суд вказав, що пункт 3 статті 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи...

Далі відзначається, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою… Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою… Пункт 3 статті 5 Конвенції не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання".

/див. рішення у справі "Тодоров проти України" від 12.01.2012 року, "Пунцельт проти Чехії", "Харченко проти України" та інші/

Окрім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (рішення від 26.06.1991 року), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні, протягом певного часу. За виняткових обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право … визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. (п.51).

6. Відповідно до частини 4 статті 196 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

7. Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України обираючи запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, суд зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1)прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5)не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6)пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7)докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9)носити електронний засіб контролю.

IV…...З огляду на ці приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_4 .

1. Оскільки по справі здійснюється судовий розгляд, наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж застосування запобіжного заходу відносно нього наразі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру.

2. Разом з цим, стосовно обставин цього кримінального провадження, суд відзначає таке.

2.1. Матеріали кримінального провадження на теперішній час не містять відомостей про те, що, висуваючи обвинувачення ОСОБА_4 , органи досудового розслідування діяли недобросовісно.

2.2. До того ж, наразі обґрунтованість висунутої йому підозри (себто припущення про вчинення ним певних протиправних дій) наразі захистом не заперечується, адже захист не заперечує наявність певних відносин між ОСОБА_4 та потерпілим.

Таке дає підстави для твердження про те, що для мети обрання запобіжного заходу висунуту "підозру" слід вважати обґрунтованою.

3. Разом із цим, зміст висунутої підозри наразі дійсно зводиться до того, що ОСОБА_3 та його син ОСОБА_4 придбали, а потерпілий, відповідно - продав автомобіль з порушенням встановленого для укладання таких угод порядку, та між ними природно виник спір із приводу обсягу взаємних прав та обов`язків за вкладеним правочином, який природно не знайшов свого вирішення у правовій площині.

Така підозра вочевидь не свідчить про вчинення обвинуваченим дій, що здатні завдати відчутної шкоди громадському інтересу, а злочин, про вчинення якого йдеться в межах цього кримінального провадження, здебільшого стосується приватних інтересів самого обвинуваченого та потерпілого.

4. Та актуальність розгляду обґрунтованості підозри такого змісту на теперішній час суттєво знижується в зв`язку із запровадженням на території України військового стану, пов`язаним із збройною агресією проти України.

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

І……Попередньою ухвалою суду встановлена наявність ризику того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду.

1. Наявність цього ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, у разі визнання винним у вчиненні якого йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 03 до 07 років, що цілком здатне спонукати до вчинення дій щодо ухилення від кримінальної відповідальності.

2. При цьому суд враховує й таке.

2.1. Встановлений вище зміст висунутої підозри сам по собі об`єктивно не дає підстав для очікування неможливості звільнення від покарання з випробуванням за умові доведення обвинувачення.

В той же час, вчинення дій щодо ухилення від суду як не повною мірою унеможливлює, то - суттєво ускладнює настання таких обставин за умови доведення винуватості.

До того ж, підозра такого змісту об`єктивно спонукає особу вдатись до дій щодо доведення своєї невинуватості.

Отже, сам по собі характер висунутої підозри не створює суттєвих спонук для вчинення дій щодо ухилення від суду, навпаки - позбавляє такі дії здорового глузду.

2.2. Суд також враховує, що на теперішній час з огляду на оперативну обстановку на території України, переміщення ОСОБА_4 /який є особою призовного віку/ є вкрай ускладненим, що, в свою чергу, ускладнює й вчинення ним дій щодо ухилення від суду.

Підсумовуючи викладене, суд вважає ризик втечі з боку ОСОБА_4 як не повною мірою відсутнім, то - таким, що є наявним вкрай незначною мірою.

ІІ......Попередньою ухвалою суду встановлена наявність ризику того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Стосовно наявності цього ризику суд відзначає таке.

1. Сутність висунутої підозри /зміст якої, окрім іншого, полягає у впливі на потерпілого з метою примусити його до дій на користь обвинувачених/ поза розумним сумнівом вказує про можливість й протиправного впливу з боку ОСОБА_4 на потерпілого та свідків з метою отримання доказів на свою користь.

2. В той же час, ризик вчинення дій щодо впливу на свідків та потерпілого узгоджується із ризиком вчинення дій щодо переховування від суду, адже такі дії є викликаними однією спонукою - ухилення від відповідальності.

В цьому ж випадку, як доведено вище, ризик ухилення ОСОБА_4 від суду є наявним вкрай незначною мірою.

Отже, ризик вчинення ним дій щодо впливу на потерпілого та свідків також є наявним лише вкрай незначною мірою.

3. До того ж, оперативна обстановка у місті Миколаєві має наслідком зміну місця знаходження багатьох осіб та істотні ускладнення у встановлені місця знаходження його /Миколаєва/ мешканців.

Таке, в свою чергу, не дозволяє припустити, що ОСОБА_4 має змогу встановити актуальне місце знаходження потерпілого або свідків.

Підсумовуючи викладене, суд вважає ризик впливу на потерпілу або свідків з боку ОСОБА_4 таким, що є наявним вкрай незначною мірою.

Стосовно запобіжного заходу, який має бути застосованим відносно обвинуваченого.

1. Наявність передбачених законом ризиків доводить наявність необхідності подальшого застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

2. Як процесуальні /відповідне клопотання/, так й фактичні підстави для зміни обраного відносно нього запобіжного заходу на більш суворий (яким є тримання під вартою) наразі вочевидь є відсутніми.

3. Процесуальні /відповідне клопотання/ підстави для зміни обраного відносно нього запобіжного заходу на менш суворий (яким є тримання під вартою) наразі також є відсутніми.

4. Захист просить про зміну умов тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

Стосовно цих посилань захисту суд відзначає таке.

4.1. Судом наразі ухвалено про те, що ОСОБА_4 має право, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, залишати житло для отримання медичної допомоги.

Отже, посилання захисту про необхідність надання обвинуваченому можливості отримати таку допомогу наразі є повною мірою врахованими.

Що ж стосується посилань про можливо неналежні заходи, що вживають органи Національної поліції (за словами захисту ці органи ігнорують наведені вказівки суду), то таке не є підставою для зміни запобіжного заходу, є підставою лише для оскарження дій відповідних органів чи посадових осіб.

4.2. Посилання захисту про те, що застосування електронного засобу контролю перешкоджає проведенню певних медичних процедур також свідчать лише про неповне усвідомлення змісту ухвали суду, адже ухвала суду не перешкоджає зняттю відповідного засобу на період здійснення відповідних процедур у присутності працівників поліції.

4.3. Посилання ж захисту про те, ніби застосування електронного засобу контролю негативно впливає на стан здоров`я обвинуваченого, не є доведеними у встановленому законом порядку.

Отже, посилання захисту, що аналізуються, не можуть бути покладеним у підґрунтя судового рішення.

За такого підстави для зміни обраного відносно обвинуваченої запобіжного заходу або ж для зміни умов його тримання під домашнім арештом - наразі є відсутніми.

За такого клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 369-372; 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У судовому засіданні оголосити перерву до 01 березня 2023 року до 10-00 години.

2.Клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.

Визначити місцем перебування ОСОБА_4 під домашнім арештом на виконання цієї ухвали будинок АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 , окрім загального обов`язку з`являтись до суду за першим викликом, такі обов`язки:

-не залишати будинок АДРЕСА_1 , за винятком випадків звернення за медичною допомогою та явки до суду;

-утримуватись від спілкування у будь-який спосіб особисто або через третіх осіб з потерпілим та особами, що зазначені у реєстрі досудового розслідування, як свідки;

-носити електронний засіб контролю

Строк дії ухвали встановити - до 18 березня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_15 =