Справа № 626/461/23
Провадження № 1-кп/626/191/2023
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

07 березня 2023 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: зінченко л.в.,

прокурора: ОСОБА_2 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноград кримінальне провадження №0000022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Іванівське, Красноградського району, Харківської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , маючий середню загальну освіту, тимчасово не працюючий, інвалідом не являється, неповнолітніх дітей на утриманні не має, в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , в період з 31.08.2022 по 04.01.2023 року, діючи умисно, в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо своєї матері ОСОБА_7 , яка проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом словесних образ або погроз, залякування, що призвело до психологічних страждань потерпілої та завдання шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втрати повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій.

Так, 31.08.2022 року, в темний час доби, приблизно о 01:00 год., ОСОБА_6 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_7 , яке виразилось в тому, що під час конфлікту з матір`ю, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю останньої.

Крім цього, 12.09.2022 року близько 21:00 год. ОСОБА_6 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 діючи умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство над своєю матір`ю, а саме в ході сварки з останньою він висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю останньої.

За вчинення домашнього насильства за даними подіями постановою Красноградського районного суду Харківської області від 06.10.2022 року ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 170грн.

Крім цього, 28.12.2022 року близько 08:00 год. ОСОБА_6 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 діючи умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_7 , яке виразилось у висловлюваннях нецензурною лайкою та психологічних погрозах на її адресу.

За вчинення домашнього насильства за даними подіями постановою Красноградського районного суду Харківської області від 05.01.2023 року ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 510грн.

Однак незважаючи на це, ОСОБА_6 на шлях виправлення не стає та безпричинно, умисно, не маючи підґрунтя, продовжує вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_7 .

Так, 04.01.2023 в період з 17:00 год. по 21:30 год, ОСОБА_6 , діючи умисно, в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого мешкання, умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_7 , яке виразилось у словесних образах, погрозах фізичною розправою, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

Після цього, ОСОБА_6 завдав своїй матері ОСОБА_7 кілька ударів по обличчю, а також виштовхав її напівроздягненою із дому, внаслідок чого вона, побоюючись за своє фізичне здоров`я, змушена була залишити свою домівку та піти до своєї знайомої, а також звернулась за допомогою до Красноградської ЦРЛ.

Внаслідок згаданих протиправних дій з боку ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 зазнала психологічних та фізичних страждань у вигляді словесних образ, погроз, приниження, штовхання, побоїв та залякування, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушенння, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, а саме, що він дійсно систематично, в період часу із серпня 2022 року по січень 2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчиняв домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_7 , а саме 31.08, 12.09, 28.12.2022 року за обставин зазначених в обвинувальному акті він під час конфліктів зі своєю матір`ю висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, а 04.01.2023 року, окрім висловлювання нецензурною лайкою на адресу матері та погроз фізичною розправою, ще наніс їй кілька ударів по обличчю, після чого виштовхав її напівроздягненою із дому.

Також в судовому засіданні ОСОБА_6 попросив вибачення у своєї матері та просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 також підтвердила факти та обставини викладені в обвинувальному акті та пояснила, що дійсно її син ОСОБА_6 систематично, вчиняє домашнє насилля стосовно неї, у зв`язку з чим вона «боїться» його, коли він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та просила на деякий час «відгородити» його від неї.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченого, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих злочинів доведена повністю і кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо матері, що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також ст.65 КК України передбачає, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що останній раніше в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має постійне місце мешкання, де характеризується посередньо, не одружений, не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає повне визнання провини.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення його у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, суд вважає, що у діях обвинуваченого відсутня обставина, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, оскільки неодноразове вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 правопорушень, пов`язаних із домашнім насильством впродовж короткого проміжку часу, свідчать про відсутність у обвинуваченого щирого жалю з приводу вчиненого злочину, осуду своїх протиправних дій, його схильність вирішувати життєві ситуації шляхом застосування насильства, а відтак це свідчить про відсутність ознак щирого каяття.

Також, відповідно до ч.ч.2, 3 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що ОСОБА_6 будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства в сім`ї відносно своєї рідної матері, належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти систематичне домашнє насильство відносно останньої.

Відповідно до Постанови Верховного Суду колегією Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25 лютого 2021 року у справі №583/3295/19 словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.

Також суд враховує практику Європейського суду з прав людини відповідно до якої, держави повинні мати можливість законно обирати додаткові юридичні заходи у відповідь на соціально небезпечну поведінку особи за допомогою різних процедур, що утворюють єдине ціле, для вирішення різних аспектів соціальної проблеми, яка виникла, за умови, що застосовані заходи в сукупності не являють собою надмірного тягаря для такої особи (справа «А та Б проти Норвегії» від 15 листопада 2016 року).

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке було скоєно стосовно своєї рідної матері похилого віку; системність скоєння таких дій; дані про його особу, викладені вище; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку прокурора та потерпілої, і вважає, що покарання ОСОБА_6 , яке необхідно і достатньо для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено в межах санкції інкримінованих йому кримінальних правопорушень у вигляді арешту.

При цьому, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який міцних соціальних зав`язків не має; не працює; систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до своєї матері; має негативну характеристику за місцем мешкання, то підстав для застосування ст.69 чи 75 КК України, суд не вбачає.

Оскільки відповідно до матеріалів справи міра запобіжного заходу ОСОБА_6 під час досудового слідства не обиралась і в судовому засіданні ніхто з учасників процесу не заявляв клопотання про обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком чинності, то суд її не обирає.

Після набрання вироком чинності, ОСОБА_6 необхідно взяти під варту та направити для відбування покарання у кримінально-виконавчу установу.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати та речові докази по справі - відсутні. Цивільний позов, не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у виді арешту, строком на 2(два) місяці.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком чинності не обирати, а після набрання вироком чинності в порядку виконання вироку, обрати у вигляді тримання під вартою та направити його до установи виконання покарань для відбування покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя