Справа №198/269/22
Провадження 1-кп/0198/16/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2022 року смт.Юр`ївка
Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого, проводячи підготовче засіданні по кримінальному провадженню за №0000533 від 31.05.2022 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
До Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з долученими до нього документами, у тому числі, передбаченими ч. 4 ст. 291 КПК України, у відношенні ОСОБА_6 , у зв`язку з обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Суд, ознайомившись із обвинувальним актом, вислухавши думку учасників судового провадження щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, вважає, що останній не відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору на підставі наступного.
Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно вимог ст. 9 ч. 2 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Однак, при складенні обвинувального акту цієї вимоги закону дотримано не було.
Так, зазначаючи в обвинувальному акті, що одним із мотивів спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень ОСОБА_7 було бажання продемонструвати свою фізичну перевагу перед ОСОБА_7 не вказано перед ким саме обвинувачений мав намір продемонструвати цю перевагу.
Крім цього, використання в обвинувальному акті висловів «п`яну удаль», «не бажаючи зупинятися на досягнутому» (при переліченні завданих потерпілому ударів) на переконання суду є неприпустимим, оскільки:
-Подібні літературні звороти не можна використовувати в процесуальних документах;
-Даний вислів є образливим по відношенню до особи, особливо тієї чию вину (принаймні, на даний час) не встановлено судом;
-Такі формулювання є некоректними і неконкретними, а дане перешкоджає вірному і однозначному розумінню суті пред`явленого обвинувачення, а отже і захисту від нього.
Також, в обвинувальному акті не зазначено (хоча б орієнтовний) час настання смерті ОСОБА_7 (як і вказівки про відсутність такої інформації у слідства).
В обвинувальному акті допущено наступне протиріччя спершу зазначено що дії інкриміновані обвинуваченому були обумовлені його бажанням «проявити свою п`яну удаль та продемонструвати фізичну перевагу перед ОСОБА_7 », а в подальшому (це ж речення) зазначено, що обвинувачений «вирішив для себе таким чином провчити та помститися ОСОБА_7 за його протиправну поведінку». Тобто, наявне протиріччя при зазначенні мотиву інкримінованого злочину.
Ще одним доводом неконкретності викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими (зважаючи на тяжкість інкримінованого злочину та його наслідки смерть потерпілого, на думку суду, це має суттєве значення) є відсутність вказівки в обвинувальному акті період часу протягом якого тривало побиття ОСОБА_7 (хоча б приблизно).
На переконання суду, дана обставина може мати суттєве значення при розгляді справи.
У зв`язку з вказаним, наявні в обвинувальному акті невідповідності вимогам КПК позбавляють обвинуваченого можливості чітко розуміти вчинення яких саме дій ставиться йому у вину, а отже і вибудувати свою лінію захисту від такого обвинувачення. Цим самим порушується право обвинуваченого на захист.
Таким чином, судом встановлено, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження за цим обвинувальним актом до судового розгляду.
У відповідності до п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору.
За таких обставин, даний обвинувальний акт слід повернути прокурору.
Суд вважає необхідним зазначити наступне клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору (а.с. 78-81) в значній мірі грунтується на аналізі та оцінці доказів по справі, а це не є завданням суду на даному етапі провадження (підготовче судове засідання), більше того, суд не має права цього робити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 395 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ :
Обвинувальний акт, з доданими до нього документами по кримінальному провадженню № 0000533 щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України - повернути прокурору.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали було оголошено учасникам судового провадження 31 жовтня 2022 року о 09-20 год. в залі засідань № 1 Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1