Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2525/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на незаконне затримання особи у кримінальному провадженні № 0000305 від 25.08.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.111-1 ч.4, 209 ч.1, 358 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

09.03.2023 р. до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_3 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_2 , в порядку ст.206 КПК України на дії слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в місті Києва щодо затримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0000305 від 25.08.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.111-1 ч.4, 209 ч.1, 358 ч.3 КК України, посилаючись на те, що 07.03.2023 р. за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , при обшуку даної квартири без ухвали слідчого судді, ст.слідчим СВ УП в метрополітені ГУ НП в місті Києві ОСОБА_4 фактично було затримано ОСОБА_2 та складено протокол затримання останнього. За твердженням захисника таке затримання є незаконним та не відповідає вимогам ст. 208 КПК України.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, у відповідності ст.206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини.

Приписами вказаної вище статті визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до частин 2-5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду».

Отже, ст. 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Відповідно до проаналізованого вище кримінального процесуального законодавства, законність затримання особи окремому оскарженню, поза межами розгляду питання про застосування запобіжного заходу, не підлягає.

При цьому, до матеріалів скарги захисником додано копію протоколу від 07.03.2023 р. про затримання ОСОБА_2 в порядку ст.208 КПК України, з якого вбачається, що останній затриманий в межах кримінального провадження № 0000305 від 25.08.2022 р. за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст.111-1 ч.4 КК України, та у якому, між іншим, зазначенні підстави для затримання особи.

Більш того, до скарги додана копія повідомлення про підозру від 07.03.2023 р., згідно якої ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.111-1 КК України, а саме: у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненій групою осіб.

Крім того, аналізом змісту скарги встановлено, що її предметом є незгода захисника з процесуальними діями слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в місті Києві при складанні протоколу затримання, а також з приводу відсутності, на думку сторони захисту, підстав для затримання ОСОБА_2 , що має бути предметом розгляду при вирішенні слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу при розгляді відповідного клопотання сторони обвинувачення.

Більш того, згідно даних АСДС «Д-3» до Подільського районного суду м.Києва 09.03.2023 р. надійшло клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу (справа № 758/2548/23).

З наведеного вбачається, що захисник фактично оскаржує затримання ОСОБА_2 , вважаючи його незаконним, та просить звільнити підозрюваного з-під варти, що в даному випадку не може бути предметом розгляду в порядку ст.206 КПК України, у зв`язку з чим скарга сторони захисту задоволенню не підлягає.

Таким чином, оскільки, скарга подана в порядку ст.206 КПК України і відповідно слідчий суддя ухвалює рішення в межах процедури, яка передбачена кримінальним процесуальним законом.

Аналізуючи зміст скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри вважати, що ОСОБА_2 утримується під вартою без правових підстав.

Відповідно до частини 1 ст.9 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Таким чином, слідчий суддя, як і інші службові особи органів державної влади має діяти виключно в межах наданої компетенції.

Вказані правові норми у їх сукупності та логічному зв`язку з дослідженими слідчим суддею обставинами доводять висновку про відсутність підстав для доставки підозрюваного ОСОБА_2 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 206, 303, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на незаконне затримання особи у кримінальному провадженні № 0000305 від 25.08.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.111-1 ч.4, 209 ч.1, 358 ч.3 КК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1