Справа №754/4850/22. Провадження №11-кп/824/1788/2023. Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

Іменем України

16 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_8

потерпілого - ОСОБА_9 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №0000022, внесеному до ЄРДР 05.01.2022 року, ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в с. Зарубниці, Андрушівського району Житомирської області, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, -

який визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в сумі 51 000 грн.) з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , завдану матеріальну шкоду в розмірі 41 513 (сорок одна тисяча п`ятсот тринадцять) грн. 78 коп. та моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

Скасовано арешт, накладений на майно, а саме автомобіль «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року.

Також вирішені питання про долю речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Цим вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортними засобами, що заподіяли потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_7 05 січня 2022 року, приблизно о 11 годині 33 хвилині, будучи особою, яка керує транспортним засобом, знаходячись за кермом засобу підвищеної небезпеки - технічно справного автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, рухаючись в м. Києві по проїзній частині вул. Оноре де Бальзака, у другій смузі руху, зі сторони вул. Каштанова в напрямку вул. Теодора Драйзера, в порушення вимог п. п. 2.3 «б», 4.16 «а», 18.4 Правил дорожнього руху України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, розташованим поблизу будинку № 17 по вул. Архітектора Ніколаєва у м. Києві, що був позначений дорожніми знаками 5.35.1 - 5.35.2 («Пішохідний перехід») і дорожньою розміткою 1.14.1, перед яким в цей час, у сусідній смузі праворуч, зменшив швидкість, а в подальшому зупинився автомобіль марки «PEUGEOT 407» реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, що пропускав пішохода ОСОБА_9 , який в цей час пересікав проїзну частину по вказаному пішохідному переходу, справа наліво, відносно напрямку руху автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору. Водій ОСОБА_7 продовжив рух, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів та своїми діями створив небезпеку для пішохода ОСОБА_9 , внаслідок чого ОСОБА_7 , вчинив наїзд на останнього.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , отримав закриту травму лівого передпліччя; перелом (зі зміщенням уламків) вінцевого відростку лівої ліктьової кістки, із вивихом у ліктьовому суглобі, яке відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

Не погодившись із ухваленим місцевим судом вироком, прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: вирок Деснянського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України покарання у виді штрафу розміром 3000 н.м.д.г., з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік; у решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, зазначає що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що статтею 55 КК України передбачено, що додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене, як додаткове покарання на строк від одного до трьох років, тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України мало призначатись за загальним правилом. Вважає, що покарання ОСОБА_7 у виді штрафу розміром 3000 н.м.д.г., з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, відповідатиме нормам закону України про кримінальну відповідальність та вимогам ст. 50 КК України.

Позиції учасників судового провадження

В судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_7 , однак 02 лютого 2023 року подав до суду заяву, в якій не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, тому суд вважав за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності останнього.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженого вироку, доводів, викладених у апеляційній скарзі прокурора; вислухавши доводи прокурора ОСОБА_8 та думку потерпілого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу за наведених у ній обставин; провівши судові дебати, вивчивши та перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши й обміркувавши доводи апелянта, - колегія суддів апеляційної інстанції уважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за обставин, викладених у вироку, згідно частини 2 статті 394 КПК України, колегією суддів не перевіряються, оскільки фактичні обставини кримінального провадження під час судового розгляду в суді першої інстанції ніким із учасників судового провадження не оспорювалися, щодо них відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України докази в судовому засіданні не досліджувались, і вони в апеляційній скарзі, поданій прокуроромДеснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 не заперечуються.

При цьому судом першої інстанції належно з`ясована правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, на підставі встановлених судом першої інстанції фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених у вироку, правову кваліфікацію діяння, вчиненого ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 286 КК України, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів - не виявлено.

Що стосується доводів, наведених у апеляційній скарзі прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, - колегія суддів апеляційного суду вважає такі небезпідставними, обґрунтованими та з ними погоджується, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (в редакції Постанови Верховного Суду №11 від 6 листопада 2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України (2341-14) стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, вирішуючи питання про призначення покарання, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність відносно ОСОБА_7 , призначивши останньому додаткове покарання, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 6 місяців.

Так, відповідно до санкції ч. 1 ст. 286 КК України, що інкримінується ОСОБА_7 , передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом а строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, а позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Окрім того, статтею 55 КК України передбачено, що додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

Згідно із ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Тому в даному випадку відповідно до вимог ст. 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, внаслідок призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 6 місяців, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання і ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції, як про це просить прокурор.

При ухваленні вироку в цій частині колегія суддів відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_7 вчинив необережний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, особу винного, який раніше не судимий, є пенсіонером, інвалідом 3 групи, його сімейний стан.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, колегією суддів не встановлено.

А тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому основного покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

У зв`язку із призначенням ОСОБА_7 більш суворого покарання колегія суддів вважає за потрібне скасувати вирок Деснянського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та ухвалити у цій частині новий вирок, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 3, 420 ч. 1 п. 4, ч. 2, 615 ч. 15 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року, - задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України, в частині призначеного покарання, - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого він визнаний винуватим, - у виді штрафу у розмірі 3000 (в сумі 51 000 грн.) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В решті цей вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4