Справа №295/9010/22
УХВАЛА

щодо розгляду скарги

12.01.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась зі скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність керівника Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі її заяви від 12.08.2022 року, а також просить внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги зазначила, що 12.08.2022 р. вона звернулась до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, з письмовою заявою про вчинення суддею Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Проте, 09.09.2022 р. отримала лист за підписом керівника Другого слідчого відділу (з дислокацієюу м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 , зі змісту якого вбачається, що відомості за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, досудове розслідування не проводиться.

Оскільки уповноваженими особами Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, не дотримано вимоги ст. 214 КПК України щодо внесення відомостей про злочини до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вважає таку бездіяльність неправомірною та просить зобов`язати керівника Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 внести відомості про злочин відносно судді ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування за її заявою.

Скарга подана в порядку та в строки, визначені ст.ст. 303-304 КПК України.

13.12.2022 року згідно постанови Житомирського апеляційного суду від 25.11.2022 року справа надійшла на новий розгляд до Богунського районного суду м. Житомира та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 р. для розгляду вказаної справи слідчим суддею визначено ОСОБА_1 .

Судове засідання 12.01.2023 року за участі ОСОБА_3 здійснювалось в режимі відеоконференції з приміщення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області згідно ухвали слідчого судді від 28.12.2022 року, постановленої за клопотанням ОСОБА_3 .

В судовому засіданні заявник скаргу підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в ній, просила її задоволити. Підтвердила, що звернення із заявою про вчинення злочину обумовлено тим, що вона не погоджується з процесуальними рішеннями, які були ухвалені суддею Житомирського адміністративного суду ОСОБА_5 в межах справи №240/8317/22 щодо залишення поданої нею позовної заяви без руху, а вподальшому її повернення. Вважає, що суддею Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 винесено завідомо неправосудне рішення, а його дії свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Уповноважений представник Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника Другого слідчого відділу (з дислокацієюу м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, оскільки згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали,заслухавши пояснення заявника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 12.08.2022 р. ОСОБА_3 звернулась до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, з письмовою заявою про вчинення суддею Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 кримінального правопорушення. В поданій заяві про вчинення злочину ОСОБА_3 , не погоджуючись з прийнятими процесуальними рішеннями, надає їм оцінку, вважає, що в діях судді Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 є ознаки вчинення кримінальних правопорушень. (а.с. 2-6).

Листом за підписом керівника Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 повідомлена, що відомості за її заявою від 12.08.2022 р. щодо можливих неправомірних дій судді Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, досудове розслідування не проводиться, оскільки за своїм змістом таку заяву не можна вважати заявою про вчинене кримінальне правопорушення, а відомості, викладені в ній, не містять обставин, які вказують на ознаки складу злочину і які б свідчили про вчинення злочину суддею. (а.с.12-13).

Слідчим суддею встановлено, що в 30.04.2022 р. ОСОБА_3 звернулась з позовною заявою до Житомирського окружного адміністративного суду про визнання незаконними дій та рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, скасування постанов, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

12.05.2022 р. ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору від 19.08. 2020 року вх. №30903/22; відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом від 05.05.2022 р. вх. №20368/22; позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху (а.с. 167-169).

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 від 29.06.2022 р. відмовлено позивачу у задоволенні заяви про поновлення та продовження строку подання позовної заяви від 15.06.2022 р. вх. №27333/22; відмовлено позивачу у задоволенні заяви про звільнення від сплати судових витрат від 15.06.2022 р. вх. №27338/22; позовну заяву повернуто особі, яка її подала (а.с.170-171).

ОСОБА_3 ухвалу суду про повернення позовної заяви від 29.06.2022 року оскаржила в апеляційному порядку.

Згідно ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022 р відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій та рішень, скасування постанов, відшкодування матеріальної і моральної шкоди повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з не усуненням недоліків (а.с. 172-174).

Проаналізувавши заяву ОСОБА_3 від 12.08.2022 р. слідчим суддею встановлено, що заявник вбачає в діях судді ОСОБА_5 , який постановляв процесуальні рішення в адміністративній справі за її позовною заявою не на її користь, ознаки кримінальних злочинів.

В судовому засіданні заявник підтвердила, що фактично не згодна з процесуальними діями та рішеннями судді при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження.

Згідно зі статтею 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України та пункт 1 Розділу 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженої наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 р. (з подальшими змінами), зобов`язують слідчого, прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості та розпочати розслідування тільки по заяві або повідомленню, які містять обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, а саме короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність тощо.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із системного аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про обставини не щодо усіх (будь-яких) заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення (злочину), тобто повинні мати достатні дані про наявність в події ознак складу злочину у розумінні ст. 11 КК України.

Разом з тим, подана ОСОБА_3 заява від 12.08.2022 року про вчинення, на її думку, суддею ОСОБА_5 злочину не містить викладу конкретних обставин, які б могли вказувати на вчинення ним злочину в розумінні ст. 11 КК України. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, які в заяві ОСОБА_3 відсутні. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, щодо внесення відомостей про вчинення злочину суддями при винесенні ними процесуальних рішень по конкретній справі, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, від 01.07.2013 року вбачається наступне.

При розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. "Про незалежність судової влади", згідно яких "відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені".

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала судді Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 від 29.06.2022 р. про повернення позовної заяви ОСОБА_3 , яка була залишена без руху згідно ухвали судді від 12.05.2022 року і недоліки якої не були виконані, була оскаржена у встановленому процесуальним законом порядку. Відповідно до ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022 р. апеляційна скарга ОСОБА_3 повернута апелянту у зв`язку з не усуненням нею недоліків, в тому числі у зв`язку з несплатою судового збору і відмовою в задоволенні клопотання про звільнення від його сплати.

Тобто, ухвали судді Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 від 12.05.2022 року про залишення позовної заяви без руху та від 29.06.2022 р. про повернення позовної заяви набули законної сили, є чинними, законними та підлягають обов`язковому виконанню на всій території України всіма юридичними та фізичними особами, а тому відсутні будь-які об`єктивні підстави вважати, що дії судді ОСОБА_5 під час їх постановлення були неправомірними, а незгода з процесуальними діями і рішеннями судді не може бути підставою для кримінального переслідування.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання; суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права; втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч. 4 ст. 107 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не допускається ініціювання питання відповідальності судді без достатніх підстав, використання такого права, як засобу тиску на суддю у зв`язку зі здійсненням ним правосуддя.

Беручи до уваги те, заявник та її чоловік є постійними заявниками до судових і правоохоронних органів, що підтверджується як матеріалами справи (а.с. 14-27), так і відкритими відомостями з офіційного сайту "Судова влада України", можна зробити висновок, що систематичні звернення із заявами до правоохоронних органів про внесення відомостей про злочини до Єдиного реєстру досудових розслідувань можуть бути розцінені як засіб тиску на суддів у зв`язку із здійсненням правосуддя, що є неприпустимим.

Крім того, положення ст. 375 КК України, яка передбачала кримінальну відповідальність за постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови? визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р/2020 від 11.06.2020 р., що унеможливлює внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування за вчинення діянь, які не є кримінально-караними.

З огляду на викладене вище, під час розгляду скарги слідчий суддя, проаналізувавши безпосередньо заяву ОСОБА_3 від 12.08.2022 року, положення вимог законодавства, якими врегульовано порядок внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв та повідомлень про злочини, приходить до висновку, що звернення ОСОБА_3 за своїм змістом не є заявою про вчинення злочинів, оскільки в ній відсутні об`єктивні дані про вчинення кримінальних правопорушень суддею Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 , а тому підстави для внесення відомостей, викладених в ній, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування відсутні, що є підставою для відмови в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 17.01.2023 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1