233 Справа № 233/107/23
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

12 січня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області підготовче судове засідання по кримінальному провадженню (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001796 від 09 листопада 2022 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ризине Звенигородського району Черкаської області, громадянина України, освіта середня, військовослужбовця, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, -

в с т а н о в и в :

06 січня 2023 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил надійшло кримінальне провадження, (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001796 від 09 листопада 2022 року), за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України.

Ухвалою суду від 06 січня 2023 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити справу до судового розгляду у судовому засіданні. Також, просив розглядати справу у закритому судовому засіданні, посилаючись на те, що матеріали кримінального провадження містять військові накази, які призначені виключно для службового користування.

Учасники судового провадження в підготовчому судовому засіданні проти призначення справи до судового розгляду у закритому судовому засіданні не заперечували.

Дане кримінальне провадження підсудне Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і підстави для його повернення прокурору відсутні, підстав для закриття провадження суд не вбачає.

В порядку підготовки справи до розгляду суд вирішив питання про склад осіб, які будуть приймати участь у судовому розгляді.

При цьому, враховуючи, що дане кримінальне провадження стосується військових наказів, які хоча і не містять грифу секретності, але призначені виключно для службового користування, та розголошення яких може зашкодити інтересам обороноздатності України з огляду на ситуацію, яка склалася в Україні внаслідок збройної агресії російської федерації, суд вважає за доцільне проводити розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Оскільки підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України не встановлені, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, вважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.4 ст. 402 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 є тяжким злочином, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, тому, враховуючи відсутність обставин, зазначених у ч. 4 ст. 314-1 КПК України, необхідно доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з підстав, викладених у письмовому клопотанні, обґрунтовуючи, це тим, що ризики, які існували при обранні такого виду запобіжного заходу раніше до теперішнього часу не зникли і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2022 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 15 січня 2023 року в умовах гаупвахти.

Необхідність застосування відносно обвинуваченого. запобіжного заходу у виді тримання під вартою в клопотанні обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він може, на думку прокурора, переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового провадження.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу, тобто до 15 січня 2023 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_4 , дійшов висновку про доцільність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не даючи при цьому оцінки зібраним доказам , та беручі до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з огляду на суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення у виді позбавлення волі від 5 до 10 років, та наслідки і ризик втечі для обвинуваченого можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування. Також, обґрунтовуючи існування вищевказаного ризику, суд звертає увагу, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачені можуть ухилитись від слідства;

- незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , обізнаний щодо свідків у даному кримінальному провадженні, які є його співслужбовцями, тому перебуваючи на волі, матиме усі можливості вплинути на свідків у вказаному кримінальному правопорушенні, які ще не допитані у суді, з метою змусити їх змінити свідчення на свою користь або відмовитися від показів з метою уникнення кримінальної відповідальності;

Крім того, зазначені ризики, на думку суду, посилюються через введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Разом з тим, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п.4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що в клопотанні прокурор лише посилається на те, що останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення, що є лише його припущенням, оскільки на підтвердження даних ризиків суду не було надано будь-яких доказів.

При обранні запобіжного заходу судом враховано також особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_4 є військовослужбовцем, не одружений, раніше не судимий.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_4 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.

Враховуючи, що на даний час не відпали, а є дійсними та триваючими ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням наявності встановлених ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом на теперішній час не встановлено.

Отже, з урахуванням вищенаведеного та вимог ст. 183 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Суд не вбачає підстав для застосування застави з огляду на запровадження в Україні воєнного часу внаслідок збройної агресії рф та інкримінування обвинуваченому ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем ЗСУ, кримінального правопорушення, передбаченого главою ХІХ «Військові злочини».

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-199, 314-317, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, у закритому судовому засіданні на 13 годину 00 хвилин 20 січня 2023 року у приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

Доручити представнику персоналу органу пробації, а саме відділу № 9 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ризине Звенигородського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , яку надати в строк до 20.01.2023.

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ризине Звенигородського району Черкаської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 12 березня 2023 року включно, в умовах гаупвахти Лугансько- ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ).

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Вручити копію цієї ухвали учасникам негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1