Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 374/325/19
номер провадження 1-кп/368/28/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2023 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

Головуючий: суддя ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України, яке внесене 29.10.2019 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000124 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гребені Кагарлицького району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого:

- 21.08.2008 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі;

- 12.02.2015 року на підставі ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2015 року звільнений від покарання умовно достроково на 2 роки 4 місяці 11 днів, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 06.11.2019 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

- ч. 1 ст. 309 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети буту, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обрано, -

- з участю сторін кримінального провадження:

- сторона обвинувачення:

Прокурор - Вдовенко Л.М.

- сторона захисту:

Обвинувачений - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

- Орієнтовно в перших числах жовтня 2019 року (точну дату та час в судовому засіданні встановити не виявилось можливим з об`єктивних причин, - сплин значного часу з моменту вчинення кримінального правопорушення) обвинувачений ОСОБА_3 з метою придбання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, прибув у лісові насадження, що розташовані у с. Гребені Кагарлицького району Київської області, де помітив кущ рослини коноплі. Діючи умисно, з метою власного вживання, без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_3 руками зірвав листя рослин коноплі, тим самим придбав наркотичний засіб.

В цей же день обвинувачений ОСОБА_3 переніс листя рослини коноплі до адреси проживання: АДРЕСА_2 , де висушив його, після чого руками подрібнив, тим самим, - незаконного виготовив наркотичний засіб - канабіс, після чого помістив його до поліетиленового пакету та поклав до правої кишені своєї куртки та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

29.10.2019 орієнтовно о 19.00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , зберігаючи при собі поліетиленовий пакет із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - канабісу, у власних справах прибув до м. Ржищів Київської області.

29.10.2019 в період часу з 21 год. 12 хв. до 21 год. 45 хв. під час проведення огляду місця події на ділянці по АДРЕСА_3 , на запитання слідчого щодо наявності заборонених в обігу предметів або речовин, - обвинувачений ОСОБА_3 в присутності понятих дістав із кишені своєї куртки та видав працівникам поліції зазначений прозорий поліетиленовий пакет, в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс, - у вигляді подрібненої сухої рослинної речовини, який був тимчасово вилучений слідчим.

За результатом експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/6991 від 31.10.2019 надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом.

Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 63,7 г.

Канабіс, згідно зі Списком №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 №770 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 №1890; від 04.06.2008 №518; від 02.12.2009 №1298; від 31.05.2010 №373; від 05.01.2011 №4 та від 02.03.2011 №327; від 27.07.2011 №796; від 05.10.2011 №1050), є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Згідно з Таблицею №1, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса канабісу в перерахунку на суху речовину до 5 г є невеликими розмірами.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

- Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України як вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України:

Склад злочину.

Об`єктом злочину в даному випадку є порушення обвинуваченим ОСОБА_3 встановленого порядку поводження із засобами та речовинами, що можуть викликати наркоманію, в даному випадку, - з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабіс.

Предметом злочину є наркотичний засіб, - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс.

За результатом експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/6991 від 31.10.2019, - надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом.

Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 63,7 г.

Згідно з Таблицею № 1, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса канабісу в перерахунку на суху речовину до 500 г. - є невеликими розмірами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - загальна маса канабісу ( в перерахунку на висушену речовину), яку обвинувачений ОСОБА_3 придбав, виготовив та зберігав, складає 63,7 грама, - що згідно з вищевказаним нормативним актом є невеликим розміром, що дає суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 саме за ч. 1 ст. 309 КК України.

Об`єктивна сторона, - вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 умисних, протиправних дій, спрямованих на порушення встановленого законодавством порядку обігу наркотичних засобів, які виразилися в умисному, протиправному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів, проте, з обов`язковою метою суб`єктивної сторони складу злочину, - без мети збуту.

Суб`єкт злочину, - загальний, тобто особа, яка досягла 16 ти річного віку, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Суб`єктивна сторона, - прямий умисел ОСОБА_3 на придбання, виготовлення та зберігання наркотичної речовини, з обов`язковою ознакою, - без мети збуту.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:

- Так, винність обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні:

- Положення ст. 18 КПК України, та ст. 63 Конституції України йому судом роз`яснені та зрозумілі.

Дослівно, - зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, - відповідають дійсності, тому добавити нічого не зможе.

Окрім того, на запитання суду обвинувачений ОСОБА_3 відповів наступне:

- на обліку в лікаря нарколога та в лікаря психіатра ніколи не перебував та не перебуває.

- він раніше не вживав коноплю шляхом куріння, проте, - на той час вирішив спробувати вживання, так як побачив такий спосіб вживання коноплі в мережі інтернет.

- іншим шляхом, ніж куріння, зокрема, - шляхом ін`єкцій, вживання різного роду пігулок, він наркотичні засоби не вживав.

- він знає, що зберігання коноплі, та її куріння законом заборонено, за порушення чого передбачено кримінальну відповідальність, проте, легковажно розраховував на ту обставину, що у нього ніхто не знайде наркотичний засіб, а тому не зміг втриматися від зберігання наркотичного засобу, з метою подальшого його вживання шляхом куріння.

- дану коноплю взяв лише для власного споживання, мети на збут її кому небуть у нього не було.

У вчиненому щиро розкаюється, дає обіцянку, що більше таких дій вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати, та не призначати покарання, яке пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі, погоджується з позицією прокурора щодо призначення йому виду та міри покарання.

Що ж до того, що він перебував в розшуку, - він вперше дізнався про таку обставину, коли по нього сьогодні приїхали працівники поліції, адже він ніколи не переховувався, так як він має на утриманні малолітню дитину, - ОСОБА_4 , 2017 року народження, а так як він офіційно ніде не працює, - він постійно здійснює догляд за своєю дитиною і тому постійно знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , - за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання.

Особливо він не може відлучитися з свого місця проживання на протязі року, так як дитячий садок в селі то працює, то не працює, а тому він вимушений сидіти вдома з своєю донькою та не може нікуди відлучитися.

Зазначив, що після відбування реального покарання за вчинення попереднього злочину він усвідомив протиправність своєї поведінки, - почав проживати в сім`ї, хоча і не офіційно, в нього народилася донька, яку він виховує та утримує.

Те, що він пробував наркотичний засіб, - це велика дурість, і більше він такого робити не буде.

Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які були надані ним в добровільному порядку під час судового слідства, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, що його покази не є результатом якихось погроз або обіцянок, приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними, та, зглядаючись на обставини справи, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, - достовірними та обґрунтованими, а тому вони є підставою для притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні щиро зізнався у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, при цьому суд з`ясував наступні обставини:

- обвинувачений розуміє своє право, передбачене ст. 62 Конституції України, - вважати себе невинуватим, а також право, передбачене ст. 6 Конвенції, - на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку судом, який встановить або обгрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення, чи спростує таке обвинувачення;

- обвинувачений розуміє право допитувати свідків обвинувачення під час судового слідства та право на виклик та допит свідків захисту;

- обвинувачений розуміє, що якщо він визнає себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, - у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, - то судовий розгляд в повному обсязі може не відбутися, докази, які він визнає, і які ніким не оспорюються, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, - досліджуватися не будуть і тим самим він відмовляється від процесуальних прав, на повний судовий розгляд, передбачених ст. 21 КПК України і ст. 6 Конвенції;

- протягом останніх 72 годин сильнодіючих лікарських препаратів чи алкогольних напоїв обвинувачений не вживав;

- заява обвинуваченого про визнання вини не є результатом якихось погроз йому чи членам його сім`ї, або обіцянок, як з сторони працівників поліції, так і з сторони працівників прокуратури чи інших третіх осіб.

- також суд:

- пояснив обвинуваченому кваліфікацію злочину, в якому обвинувачений визнає себе винуватим, і, відповідно, - обвинувачений погодився з такою кваліфікацією вчинених ним дій;

- обвинувачений погоджується із зібраними у справі доказами, як достовірними і допустимими;

- обвинувачений розуміє, що покарання йому буде призначено відповідно до вимог ст. 65 КК і що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 66 КК, або ж відсутності (наявності) обставин, що обтяжують покарання, строк або розмір покарання, відповідно до положень ст. 69-1 КК України не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (частини статті) обвинувачення;

- обвинувачений розуміє, що розмір та вид покарання, яке може бути йому призначено, не буде підставою для відмови від заяви про визнання вини;

- обвинуваченому роз`яснено, що санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або, виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років;

- знаючи про розмір покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, він бажає відмовитися від розгляду кримінального провадження з дослідженням всих доказів, обмежившись лише його допитом, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються характеризуючих даних про його особу, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, та судових витрат на залучення експерта, заходів забезпечення кримфінального провадження, - не досліджуючи інші докази.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правоворушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, органами досудового слідства зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, однак, за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_3 , проти якого не заперечувала сторона обвинувачення, - прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, - суд визнав за не доцільне:

- допит свідків, які зазначені в додатку до обвинувального акту;

- дослідження матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого, які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, -

- обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, та витрат на залучення експерта, заходів забезпечення кримінального провадження, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на залучення експерта, заходів забезпечення кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :

- згідно паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , який видано 06.08.2022 року органом 3231, - обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в село Гребені Кагарлицького району Київської області, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 є громадянином України, та на час вчинення кримінального правопорушення досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, так як кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України настає з моменту досягнення осудною особою віку 16 ти років, відповідно, - обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України;

- згідно довідки № 17269, яка видана 21.02.2000 року Кагарлицькою ОДПІ, обвинувачений ОСОБА_3 має РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- згідно довідки вимоги про судимість № 9/32012, станом на 01.11.2019 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 є наступні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності:

- був засуджений 21.04.2008 року Деснянським районним судом м. Києва за вчинення злочинів, які передбачені ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, з застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Звільнений з місць позбавлення волі 20.02.2015 року умовно достроково на 2 роки 4 місяці 11 днів на підставі ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2015 року.

Відповідно, суд констатує той факт, що станом на момент вчинення нового кримінального правопорушення (яке є предметом доказування в даному кримінальному провадженні), - обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, що був раніше судимий в силу положень ч. 9 ст. 89 КК України;

- Згідно довідки характеристики № 142, яка видана 31.10.2019 року виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області, - обвинувачений ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно;

- згідно довідки № 574, яка видана 31.10.2019 року КНП КРР «Кагарлицька центральна районна лікарня», - ОСОБА_3 , 1973 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , - за психіатричною допомогою не звертався, в психіатричному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» не спостерігався.

Вищевказаний факт підтверджує ту обставину, що ОСОБА_3 є суб`єктом кримінальної відповідальності в частині свого психічного здоров`я, адже є осудною особою;

- згідно довідки № 701, яка видана 31.10.2019 року КНП КРР «Кагарлицька центральна районна лікарня», - ОСОБА_3 , 1973 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , - в наркологічному кабінеті не спостерігався, за наркологічною допомогою не звертався;

- Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2008 року в справі 1 314/2008:

- ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано положення ч. 1 ст. 70 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років. Початок строку відбування покарання 17.10.2007 року;

- Згідно ухвали Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2015 року в справі № 397/104/15 к:

- засудженого ОСОБА_3 звільнено від кримінального покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2008 року умовно достроково на 02 роки 04 місяці 11 днів;

- Згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 23 жовтня 2019 року в справі № 374/186/19:

- звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України в зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення, а кримінальне провадження за № 0000072 від 10.05.2019 року закрити;

- Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 16 вересня 2022 року Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області:

- ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Кагарлик Київської області, про що 15 березня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 61.

В графі «батьки» зазначено:

Батько ОСОБА_3 , - обвинувачений в даному кримінальному провадженні.

Мати ОСОБА_8 .

Відповідно, - обвинувачений ОСОБА_3 є батьком малолітньої дитини, та, як встановлено в судовому засіданні, - дана дитина знаходиться на його утриманні та вихованні.

- що ж до досудової доповіді органу пробації у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , то, відповідно, - така доповідь не враховується судом при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, так як суд зазначає наступне:

- згідно ч. 2 ст. 314 1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно, - з огляду на положення ч. 2 ст. 314 1 КПК України, - досудова доповідь складається, перш за все, - у відношенні особи, яка обвинувачується у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно кваліфікації по тяжкості, яка визначена положеннями ст. 12 КК України, - відноситься до проступку (що судом буде обгрунтовано нижче), а тому враховувати досудову доповідь у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 для її подальшого дослідження та врахування під час призначення виду та розміру покарання, - немає процесуальної необхідності.

Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів:

- згідно постановляючої частини постанови слідчого СВ Ржищівського ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області про визнання вилученого майна речовими доказами та передачу його на зберігання:

1. Вилучені 29.10.2019 у ході огляду ділянки вулиці Соборна в м. Ржищів Київської області біля будинку № 34 речі, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні №0000124 від 29.10.2019, а саме: прозорий поліетиленовий пакет, у середині якого знаходиться суха, подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, схожа на наркотичний засіб канабіс, який поміщено в спеціальний пакет «Експертна служба» № 2157505 - приєднати до кримінального провадження № 0000124 від 29.10.2019 в якості речових доказів.

2. Речові докази, після проведення необхідних експертиз, передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ржищівського відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

3. Копію постанови вручити особі, відповідальній за зберігання речових доказів у кримінальних провадженнях Ржищівського відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

В подальшому вищевказані речові докази перепаковано після проведення експертизи до спеціального пакету № 0029016, - який знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), (квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, - порядковий номер 21).

Матеріали кримінального провадження, що стосуються витрат на залучення експерта.

- згідно довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000124 від 29.10.2019 року, витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даному кримінальному провадженні (висновок експерта № 11 2/6991 від 31.10.2019) становлять 942 (дев`ятьсот сорок дві) грн. 06 коп.

Матеріали кримінального провадження, що стосуються заходів забезпечення кримінального провадження:

- згідно резолютивної частини ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 01.11.2019 року в справі № 374/299/19:

1. Клопотання старшого слідчого СВ Ржищівського ВП Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_9 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках розслідування кримінального провадження № 0000124 від 29 жовтня 2019 року, - задовольнити.

2. Накласти арешт на виявлені та вилучені 29 жовтня 2019 року у ході огляду ділянки вулиці Соборна в м. Ржищів Київської області біля будинку № 34 речі, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000124 від 29 жовтня 2019 року, а саме:

- прозорий поліетиленовий пакет, у середині якого знаходиться суха, подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, схожа на наркотичний засіб канабіс, який поміщено в спеціальний пакет № 2157505.

Зміна обвинувачення, визнання частини обвинувачення необгрунтованою, - в даному кримінальному провадженні - судом не здійснювалося.

Обставинами, які згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є:

- щире каяття;

- активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є:

- рецидив злочинів.

Згідно ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Відповідно, як судом було зазначено вище, - на час вчинення нового умисного кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 309 КК України (доведення винуватості у вчиненні якого є предметом даного кримінального правопорушення), та яке мало місце в жовтні 2019 року, - обвинувачений ОСОБА_3 мав судимість за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2008 року, згідно з яким він був засуджений за вчинення умисного злочину, а саме, - за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно, - суд констатує той факт, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 міститься рецидив вчинення злочину.

Мотиви призначення виду та міри покарання, звільнення від відбування покарання:

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявності відомостей про судимість, позицію прокурора.

Так, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді у виді:

- штрафу від однієїх тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або, -

- виправні роботи на строк до двох років, або, -

- арешт на строк до шести місяців, або, -

- обмеження волі на строк до п`яти років.

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно, з огляду на санкцію ч. 1 ст. 309 КК України, положення ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України, - ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення проступку.

Згідно положень ст. 24 КК України кримінальне правопорушення (проступок), яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, та у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , - є кримінальним правопорушенням, вчиненим умисно.

Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 раніше хоч і притягувався до кримінальної відповідальності, та станом на момент вчинення нового кримінального правопорушення є таким, який раніше судимий, проте, - кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку, кримінальне правопорушення вчинене без застосуваення насильства, матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана, по місцю проживання характеризується позитивно, є в наявності обставини, які пом`якшують кримінальну відповідальність, має на утриманні одну малолітню дитину, враховуючи позицію прокурора, яка вважала за можливе застосувати до обвинуваченого таку міру покарання, як обмеження волі, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, так як, зважаючи на обставини справи, вище досліджені судом, призначення інших видів покарання, які передбачене санкцією статті, а саме, - штрафу, виправних робіт, арешту, - на думку суду, в даному випадку будуть занадто м`якими покараннями, та такими, що не відповідають тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, характеризуючим обставинам обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відповідно, - суд, (та представник державного обвинувачення - прокурор) вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 все ж таки можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, а саме, - призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, проте, - з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, - що, на думку суду, - відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, обставинам справи, характеризуючим обставинам обвинуваченого ОСОБА_3 .

Що стосується розміру призначеного покарання, то слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, - так як суд вважає, що тривалість такого виду покарання, як обмеження волі строком три роки, - буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_3 , окрім того, - саме на такому розмірі покарання наполягав представник державного обвинувачення, - прокурор.

Що ж до позиції суду про застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 при призначенні покарання положення ст. 75 КК України, то суд зазначає наступне:

- Згідно положень ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Що стосується розкаювання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), то суд зазначає про ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 , зглядаючись на його поведінку як під час проведення дізнання, так і під час судового слухання справи, - переконав суд у своєму щирому розкаюванні, причому, - щире каяття, як одна із обставин, яка пом`якшує кримінальну відповідальність, - була врахована при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд вважає, що, враховуючи поведінку обвинуваченого під час слухання кримінального провадження, яка слугує як доказ того, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, що, відповідно, поруч з позицією сторони державного обвинувачення (прокурора), яка просить застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, - дає змогу суду застосувати при призначенні покарання у відношенні засудженого ОСОБА_3 положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Крім того, - позиція суду щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 75 КК України при наявності в нього судимості за вчинення попереднього злочину грунтується на правій позиції Верховного Суду.

Так, згідно з практикою Верховного суду, яка викладена у постанові від 06 серпня 2020 року в справі № 759/13520/18, - наявність непогашеної судимості не є перешкодою для застосування положень ст. 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробовуванням).

Визначальним в даному випадку при застосуванні положень ст. 75 КК України є врахування судом всих обставин справи, зокрема, - виду вчиненого нового кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, позиції сторони обвинувачення (прокурора).

Що стосується положень ст. 76 КК України, то суд в даному випадку, застосовуючи положення даної статті матеріального права, вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки, які передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, та п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3. виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, з застосуванням положень ст. 75, (іспитовий строк терміном на 3 роки), п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 76, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України (заходи процесуально обмежувального характеру), - з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення (проступку), з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше хоч і притягувався до кримінальної відповідальності, та станом на момент вчинення нового кримінального правопорушення є таким, який раніше судимий, проте, - кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку, кримінальне правопорушення вчинене без застосування насильства, матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана, по місцю проживання характеризується позитивно, є в наявності обставини, які пом`якшують кримінальну відповідальність, має на утриманні одну малолітню дитину, враховуючи позицію державного обвинувача (прокурора), яка вважала за можливе застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з реальним обмеженням волі, - то суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати такий вид покарання, як обмеження волі строком на 3 (три) роки, з застосуванням положень ст. 75 КК України, (іспитовий строк терміном на 3 роки), та положень п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 76, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом в судовому засіданні не виявлено.

Також суд не вбачає підстав для закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 , та, відповідно, - звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України, - з огляду на наступне:

- так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, - в жовтні 2019 року, відповідно, строки давності за вчинення кримінального правопорушення мали б закінчитися в жовтні 2022 року, з огляду на наступні норми матеріального права:

- з урахуванням санкції ч. 1 ст. 309 КК України та згідно положень ст. 12 КК України, - кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності врегульовано положеннями ст. 49 КК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального првопорушення і до набрання вироком законної сили минули такі строки, - три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - обвинувачений ОСОБА_3 на підставі ухвали суду від 11 листопада 2020 року був оголошений в розшук, що тягне за собою застосування положення ч. 2 ст. 49 КК України.

Так, згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно, суд констатує, що з 11 листопада 2020 року року строки давності за вчинення кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, - у обвинуваченого ОСОБА_3 були зупинені.

16.01.2023 року провадження у даному кримінальному провадженні було відновлено в зв`язку з з`явленням обвинуваченого ОСОБА_3 до суду.

Відповідно, суд вважає, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності в рамках даного кримінального провадження, які зазначені в п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, не минули, а тому немає підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та, відповідно, - відсутні підстави для закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Також суд зазначає, що, хоча і обвинувачений ОСОБА_3 і де - юре перебував в розшуку, проте, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 з місця реєстрації та фактичного проживання не зникав, постійно перебував за місцем реєстрації, доглядав за своєю малолітньою донькою, та про ту обставину, що він перебував в розшуку, - він взнав лише від працівників поліції, які прибули до нього до хати та повідомили, що йому потрібно з`явитися в суд, і що його оголошено в розшук.

Вищевказані обставини, які повідомляв обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні прокурором спростовані не були, хоча прокурор мала можливість заявити клопотання про надання їй тимчасового доступу до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, та, відповідно, - витребувати з ГУ НП в Київській області розшукову справу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , проте, - прокурор своїм процесуальним правом не скористалася.

В свою чергу не скористався своїм правом на судовий захист і обвинувачений ОСОБА_3 , який мав право оскаржити ухвалу про оголошення його в розшук, що, гіпотетично, в разі підтвердження того факту, що він офіційно не перебував у розшуку, - могло потягнути за собою закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Неоскарження обвинуваченим ОСОБА_3 ухвали про оголошення його в розшук, та, відповідно, - неспростування обвинуваченим ОСОБА_3 факту перебування його в розшуку, - тягне за собою юридичний наслідок у виді зупинення строків позовної давності, та, відповідно, - тягне за собою неможливість закриття даного кримінального провадження в зв`язку з сплином строків притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Цивільний позов.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся, так як матеріальної чи моральної шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням (проступком), - не завдано.

Питання речових доказів по справі:

Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому:

- згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Враховуючи вищевикладену норму КПК України, (що стосується речових доказів), суд приходить до висновку щодо наступного:

- речові докази, а саме:

- прозорий поліетиленовий пакет, у середині якого знаходиться суха, подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, схожа на наркотичний засіб канабіс, який поміщено в спеціальний пакет «Експертна служба» № 2157505, -

- який перепаковано після проведення експертизи до спеціального пакету № 0029016, -

- який знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), (квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадженя, - порядковий номер 21), - знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Спеціальна конфіскація в рамках даного кримінального провадження не застосовується.

Питання процесуальних витрат:

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи вищевикладене, (в частині, що стосується судових витрат), суд приходить до висновку:

- Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Гребені Кагарлицького району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , який видано 06.08.2022 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави кошти в сумі 942 (дев`ятьсот сорок дві) грн. 06 коп., - судових витрат, - витрат на залучення експерта.

Питання заходів забезпечення кримінального провадження:

- Заходи забезпечення кримінального провадження в кримінальному провадженні передбачені ст. 131 КПК України.

В рамках даного кримнального провадження був застосований такий вид забезпечення, як арешт майна, - п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд, з огляду на матеріали справи, - приходить до висновку щодо необхідності скасування арешту з майна, - з метою вирішення в подальшому долі такого майна, як речових доказів, - в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

З огляду на вищевказане, суд приходить до наступного:

- арешт з майна, а саме:

- з прозорого поліетиленового пакету, у середині якого знаходиться суха, подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, схожа на наркотичний засіб канабіс, який поміщено в спеціальний пакет «Експертна служба» № 2157505, який накладено на підставі ухвали слідчого судді Ржищівського міського суду Київської області від 01.11.2019 року в справі № 374/299/19, - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід.

Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, (п. 9 ч. 2 ст. 131, ст. 176 КПК України) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, - не обирати.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1, 2, 11, ч.ч. 1, 2 ст. 12, ст. 13, ст. 18, ст.ст. 23, 24, 50, п. 9 ч. 1 ст. 51, ст. 61, 65, 66, ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, як за вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, і призначити йому покарання у виді обмеження волі тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Цивільний позов.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази по справі:

- прозорий поліетиленовий пакет, у середині якого знаходиться суха, подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, схожа на наркотичний засіб канабіс, який поміщено в спеціальний пакет «Експертна служба» № 2157505, -

- який перепаковано після проведення експертизи до спеціального пакету № 0029016, -

- який знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), (квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадженя, - порядковий номер 21), - знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Спеціальна конфіскація в рамках даного кримінального провадження не застосовується.

Процесуальні витрати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Гребені Кагарлицького району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , який видано 06.08.2022 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави кошти в сумі 942 (дев`ятьсот сорок дві) грн. 06 коп., - судових витрат, - витрат на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження.

Арешт з майна, а саме:

- з прозорого поліетиленового пакету, у середині якого знаходиться суха, подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, схожа на наркотичний засіб канабіс, який поміщено в спеціальний пакет «Експертна служба» № 2157505, який накладено на підставі ухвали слідчого судді Ржищівського міського суду Київської області від 01.11.2019 року в справі № 374/299/19, - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід.

Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, (п. 9 ч. 2 ст. 131, ст. 176 КПК України) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1