Справа №478/1100/21 пров. 1-кп/478/8/2023
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2023 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю:секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.4 ст.298, ч.2 ст.28, ч.2 ст.197-1 КК України,

В с т а н о в и в:

В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.4 ст.298, ч.2 ст.28, ч.2 ст.197-1 КК України.

Ухвалою суду у вказаному кримінальному провадженні призначено судове засідання на 17.04.2023 року о 10 год.

17.04.2023 року від обвинуваченого ОСОБА_5 , та його захисника ОСОБА_7 надійшли клопотання, сформовані в системі «Електронний суд» про проведення судового засідання за їх участю, в режимі відеоконференції через «Електронний суд» поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, суд приходить такого висновку.

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин (ст. 138 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/); 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми (ч. 1 ст. 336 КПК).

Із відповідного переліку вбачається, що введення законодавцем до кримінального процесуального закону положень п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК, які передбачають можливість проведення судових засідань у режимі відеоконференції, було обумовлено, з одного боку, необхідністю у ситуаціях, коли участь певних осіб у судовому розгляді є обов`язковою, скоротити строки кримінального провадження (підп. 6 п. 3 пояснювальної записки до проекту КПК), а з іншого боку, потребою створити умови, які дозволяли б забезпечувати людям, незалежно від їх майнового стану, місця проживання, стану здоров`я чи перебування в умовах дії складних життєвих обставин, можливість скористатися правом на безпосередню участь у розгляді їх справи судом, установленим законом.

Отже, зазвичай необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції, коли йдеться про підстави, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК, має бути (1) обумовлена потребою скоротити строки судового провадження у ситуації, (2) коли без участі того, хто просить про відеоконференцію, проведення судового розгляду є неможливим, так як може (а) не дозволити суду правильно встановити обставини, об`єктивне з`ясування яких за відсутності такої особи в засіданні неможливе, та/або (б) призвести до порушення права людини, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, коли розгляд справи за участі певної особи є обов`язковим.

Водночас ураховуючи, що в ч. 1 ст. 336 КПК законодавець використав слово "може", то така норма кримінального процесуального закону закріплює не обов`язок, а право суду прийняти рішення стосовно проведення судового засідання чи засідань у режимі відеоконференції.

Разом із тим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК).

Вищевказане у поєднанні із положеннями ч. 1 ст. 336 КПК вказує на те, що клопотання стосовно проведення судового засідання у режимі відеоконференції (1) має містити не лише наведення фактів, наявність яких обумовлює потребу в дистанційному судовому провадженні, (2) але й до нього зазвичай повинні бути долучені докази, які б підтверджували існування однієї з підстав, передбачених у ч. 1 ст. 336 КПК. Тобто сама по собі наявність клопотання сторін судового провадження про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку його задоволення.

Таким чином, рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції може бути прийнято виключно за умови доведеності наявності однієї із зазначених у ч. 1 ст. 336 КПК підстав.

Застосовуючи наведений підхід у ході розгляду клопотання суд дійшов висновку, що особами, які ініціювали проведення судового засідання з їх участю в режимі відеоконференції, не було доведено наявності однієї із зазначених у ч. 1 ст. 336 КПК підстав.

Разом з цим, до свого клопотання обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 не долучили жодних доказів, які б підтверджували їх місце перебування, а також існування об`єктивних непереборних обставин, які б перешкоджали їх прибуттю до суду для участі в судовому розгляді.

Обвинуваченим ОСОБА_5 надано лише копії документів щодо проведення у країні Франція операції, що мала місце 14.03.2023 року, з зазначенням дати виписки 14.03.2023 року.

Щодо ж до участі обвинуваченого ОСОБА_5 , та його захисника ОСОБА_7 в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення "Easycon", то вказане, на думку суду, є неможливим.

Так, дійсно відповідно до п. 10 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022, якщо за об`єктивних обставин учасник провадження не може брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених КПК, як виняток допускати участь такого учасника в режимі відеоконференції за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних.

Крім того, якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків (п. 7 листа Верховного Суду №1/0/2-22 від 03.03.2022 "Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану").

Разом із тим, наведені рекомендації не є законом чи правовою позицією, висловленою Верховним Судом у ході розгляду конкретної справи. Більше того, вони були надані Радою суддів України та Верховним Судом в умовах бойових дій на території в т. ч. Київської області та міста Києва. Наразі не існує жодних екстраординарних обставин, які б об`єктивно обумовлювали необхідність зробити виняток і провести судовий розгляд за участі обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з використанням програмного забезпечення "Easycon" поза межами приміщення суду.

Також необхідно врахувати й те, що застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом (ч. 3 ст. 336 КПК).

Поруч із наведеним, проведення судового засідання в Україні у режимі відеоконференції забезпечується лише ліцензованою програмою TrueConf, яка забезпечує учасникам процесу інформаційну безпеку (ухвали Верховного Суду від 11.04.2022 у справі №572/499/20 та від 12.05.2022 у справі №442/3912/19).

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 760/15429/20 зазначив, що проведення відеоконференцзв`язку під час судового засідання за участю сторін поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів учасників нормою частини четвертої статті 366 КПК України не передбачено. Також Верховний Суд зазначив про те, що безпосередньо організація проведення судового засідання в режимі відеоконференції згідно зі статтею 366 КПК України покладається одночасно як на суд, що розглядає відповідне провадження, так і на суд (або орган досудового слідства, або установу попереднього ув`язнення, або установу виконання покарань) за територіальним місцезнаходженням учасника судового процесу, що обрав такий вид участі у засіданні. У ході проведення судового засідання в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення з використанням власного облікового запису реалізація положень частини четвертої статті 366 КПК України є неможливою.

Аналогічна позиція Верховного суду зазначена в ухвалі Верховного Суду від 12.05.2022 у справі №442/3912/19 в якій вказано, що проведення судового розгляду у кримінальному провадженні, зокрема й апеляційного, за допомогою власних засобів зв`язку, у тому числі з використанням програми EasyCon, положеннями чинного законодавства не регламентовано.

Як передбачено вимогами ч. 2 ст. 342 КПК, секретар судового засідання доповідає суду, хто з учасників судового провадження, викликаних та повідомлених осіб прибув у судове засідання, встановлює їх особи, повідомляє причини їх неприбуття, якщо вони відомі. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 345 КПК судовий розпорядник роздає особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Таким чином здійснення судового провадження в режимі відеоконференції з використанням програмного забезпечення EasyCon поза межами приміщення суду позбавить можливість суд виконати вимоги ст. 342-345 КПК та дотриматись процедури апеляційного розгляду (ухвала Верховного Суду від 28.04.2022 у справі №583/1283/20).

Більше того, наказом Державної судової адміністрації України №169 від 08.04.2020 затверджено Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду /далі - Порядок/. При цьому проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду у кримінальному процесі вказаним Порядком не передбачено (ухвала Верховного Суду від 28.04.2022 у справі №583/1283/20).

Зважаючи на наведене, суд вважає, що обвинувачений та його захисник, які з їх слів перебувають у країні Франція та звернулися із клопотанням, не довели, що існує виняткова ситуація, у зв`язку із якою, незважаючи на відсутність щодо цього норм у КПК, необхідно провести судовий розгляд за участі обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з використанням програми EasyCon, яка не може забезпечити інформаційну безпеку та дистанційне судове провадження відповідно до КПК України може здійснюватися лише в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 не позбавлені можливості повторно звернутися до суду із клопотанням про проведення судового розгляду у режимі відеоконференції, в якому зазначити суд на території України, із приміщення якого вони готові взяти участь у судовому розгляді кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про те, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 у проведенні за їх участі у режимі відеоконференції розгляд справи поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у сервісі "EASYCON" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 110, 336, 372 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції під час розгляду кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 та його захиснику - адвокату ОСОБА_7 право повторно звернутися до суду із клопотанням про проведення судового розгляду у режимі відеоконференції, в якому зазначити суд на території України, із приміщення якого вони готові взяти участь у судовому розгляді кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1