06.12.2022 Справа № 756/9733/22
Унікальний номер № 756/9733/22
Провадження № 1-кс/756/1646/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року м. Київ

Оболонський районним суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі Оболонського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000104 від 05.07.2021,

В С Т А Н О В И В:

У провадження Оболонського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Оболонського районного суду м. Києва 27 жовтня 2022 року із клопотанням про скасування арешту майна, який накладено на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року в рамках кримінального провадження № 0000104 від 05 липня 2021 року.

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000104 від 05 липня 2021 року.

20 грудня 2021 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва у справі № 756/19482/21 накладено арешт у кримінальному провадженні, внесеному 05 липня 2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104, на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 40024 кв. м, кадастровий номер :85:036:0003, за адресою: АДРЕСА_1 , з розташованими на ній недобудованими об`єктами нерухомості, які складаються із 14 будівель, шляхом заборони користуватись, відчужувати та розпоряджатися будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Заявник зазначає, що арешт на вищевказане майно був накладений з підстав збереження речових доказів.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_4 , як інвестор та особа яка зацікавлена в реалізації проекту реконструкції бази відпочинку не погоджуються з підставами його накладення, вважає, що накладений арешт був накладений незаконно і на даний час такому заході як арешт не має жодної потреби та просить скасувати арешт на майно повністю.

Адвокат ОСОБА_3 та прокурор Оболонської окружної прокуратури до судового засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_5 подав через канцелярію суду заперечення на клопотання та зазначив, що на даний час підстави, які слугували для накладенням арешту на майно не відпали, досудове розслідування триває, в ході якого здобуваються нові докази, які мають значення для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та подані до нього документи, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Як встановлено з витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань, Оболонським УП ГУ НП у м. Києві внесено відомості та розпочато розслідування кримінального провадження № 0000104 від 05 липня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 190 ч. 4 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року по кримінальному провадженню № 0000104 від 05 липня 2021 року накладено арешт на земельну ділянку площею 40024 кв. м, кадастровий номер :85:036:0003, за адресою: АДРЕСА_1 , з розташованими на ній недобудованими об`єктами нерухомості, які складаються із 14 будівель, шляхом заборони користуватись, відчужувати та розпоряджатися будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Відповідно до інформаційної довідки № 302896444 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером № :85:036:0003, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на праві комунальної власності належить територіальні громаді міста Києва в особі Київської міської ради, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення. Для реконструкції, експлуатації та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення. На підставі договору про поновлення договору оренди земельної ділянки 5375 від 26 листопада 2018 року надано в оренду ТОВ «Будпромальянс».

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із вказаної процесуальної норми, саме на особу, яка порушила провадження у справі покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП]). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, та «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Зі змісту поданого до суду клопотання про скасування арешту на майно вбачається, що підставами для його задоволення, на думку заявника є відсутність потреби в накладеному арешті на спірне майно, його необґрунтованість та обмеження права ОСОБА_4 на реалізацію проекту реконструкції бази відпочинку.

Разом з тим, до клопотання про скасування арешту на майно не надано належних та достатніх доказів в спростування обставин, які слугували підставою для його накладення.

Посилання адвоката, що ОСОБА_4 є інвестором на підставі договору, укладеного з ТОВ «БУДПРОМАЛЬЯНС», якому належать майнові права, що можуть бути трансформовані у право власності на об`єкт незавершеного будівництва, не є правовою підставою для скасування заходів забезпечення. Саме з метою недопущення реєстрації об`єктів незавершеного будівництва на земельній ділянці, цільове призначення якої не було виділено для будівництва нових окремих житлових комплексів в рекреаційній зоні підлягають перевірки та доведенню в межах даного кримінального провадження.

Суд не може погодитися із твердженням представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про порушенні майнові права його довірителя, оскільки ОСОБА_4 не набув право власності на об`єкт незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці, на яку накладено арешт, як не має і будь-яких прав на земельну ділянку, кадастровий номер :85:036:0003, за адресою: АДРЕСА_1 .

За приписами частини 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що досліджені доводи та письмові матеріали вказують на обґрунтованість заходу забезпечення, у вигляді арешту на предмет злочинного посягання, суд також дослідив, що в даному випадку обраним заходом забезпечення дотримано «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства у вигляді збереження земель рекреаційного призначення, що належать громаді із перевіркою правомірності проведення забудови земельної ділянки. В даному випадку не вбачаю порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції щодо майнових прав ОСОБА_4 , з огляду на те, що його адвокатом не надано жодних доказів, що це обмеження становить індивідуальний та надмірний тягар для нього. Тимчасова неможливість проведення державної реєстрації об`єкту нерухомого майна з метою перевірки компетентними органами щодо правомірності проведеної забудови земель державної власності є правомірним обмеженням під час досудового розслідування в межах кримінального провадження, внесеного 05 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріалами встановлено, що накладення арешту на майно обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та у відповідності до принципу верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час дотримано «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства й вимогами захисту основоположних прав власника майна та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, за наслідками судового розгляду слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено того, що на даний час відпала потреба в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року на нерухоме майно: земельну ділянку площею 40024 кв. м, кадастровий номер :85:036:0003, за адресою: АДРЕСА_1 , з розташованими на ній недобудованими об`єктами нерухомості, які складаються із 14 будівель.

Керуючись статтями 7, 9, 170-174, 309, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000104 від 05 липня 2021 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1