Справа № 567/1205/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.22м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, -

встановив :

В Острозький районний суд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0000263.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини метамфетамін, яка відповідно до списку 2 таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, порушуючи вимоги Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 червня 2009 року, порушуючи порядок, встановлений ст.12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст.ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діючи умисно, з корисливою метою 30.06.2022 року, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 1 600 гривень покупцю ОСОБА_6 психотропну речовину метамфетамін, загальною масою 0,246 г при наступних обставинах.

Так, 30.06.2022 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в автомобілі марки BMW, номерний знак НОМЕР_1 (Республіка Польща) біля будинку №22 по вул.Древлянська в м.Острог Рівненського району Рівненської області, отримав від покупця, який знаходився в автомобілі на передньому сидінні пасажира ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 1600 гривень, після чого передав останньому поліетиленовий пакетик із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка є психотропною речовиною метамфетамін, обіг якого обмежено, масою 0,246 г.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини метамфетамін, яка відповідно до списку 2 таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, порушуючи вимоги Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, порушуючи порядок, встановлений ст.12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст.ст.4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діючи умисно, з корисливою метою, 01.08.2022 року, .в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 3200 гривень покупцю ОСОБА_6 психотропну речовину - метамфетамін. загальною масою 0,5606 г при наступних обставинах.

Так, 02.08.2022 року близько 14 год. 00 хв., покупець ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні торгового центру «Річас», за адресою: м.Острог, вул. Яворницького, 2 Рівненського району Рівненської області, за вказівкою ОСОБА_4 , перерахував через термінал самообслуговування на рахунок банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 3200 грн., після чого о 16 год. 40 хв. сів до автомобіля марки BMW, номерний знак НОМЕР_3 (Республіка Польща), за кермом якого був ОСОБА_4 та проїжджаючи поблизу супермаркету «Еко Маркет», що знаходиться за адресою : м.Острог, вул.Гальшки Острозької, 1 Рівненського району Рівненської області, отримав від останнього поліетиленовий пакетик із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка є психотропною речовиною - метамфетамін, обіг якого обмежено, масою 0,5606 г.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , в порушення ст.ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місця та часу, незаконно придбав не встановленим слідством шляхом наркотичний засіб канабіс та психотропну речовину метамфетамін, обіг яких обмежено відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, які в подальшому незаконно зберігав та перевозив без мети збуту для власного споживання, до моменту проведення обшуку автомобіля марки «BMW 3», н.з. НОМЕР_3 , яким керував останній, 10.08.2022 року о 19.00 год. на проїжджій частині по проспекту Незалежності, поблизу приватного будинку №87 в м. Острог Рівненського району Рівненської області.

Так, в ході проведення обшуку в салоні автомобіля було виявлено та вилучено сім поліетиленових пакетів з білою кристалічною речовиною, яка в своєму складі містить психотропну речовину - метамфетамін, загальною масою 0,9545 г; дві пластмасові трубки з нашаруванням білого кольору, яке в своєму складі містить психотропну речовину - метамфетамін, загальною масою 0,0250 г; паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження, яка є наркотичним засобом - канабісом, маса якого становить 2,941 г.

Прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 11.08.2022 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України : прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну; повідомляти про зміну місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту у зв`язку з тим, що існує ризик того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

Необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно обвинуваченого прокурор доводить необхідністю запобігання ризикам передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Прокурор вказує, що з метою уникнення покарання, обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків,оскільки одне з кримінальних правопорушень, передбачене ч.2 ст.307 КК України, вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років із конфіскацією майна, та іншого більш м`якого покарання санкцією вищевказаної статті КК України не передбачено. У зв`язку з покаранням, яке загрожує ОСОБА_4 та відсутністю стримуючих факторів (розлучений, непрацюючий, немає постійного місця проживання), останній з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, відтак вбачає наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

На обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення прокурор вказує, що ОСОБА_4 займається злочинною діяльністю протягом тривалого часу, та вчинення злочинів є основним джерелом його доходу, та вчинивши один злочин будь-яких позитивних висновків для себе не зробив, та з урахуванням відсутності офіційного працевлаштування та постійних доходів вважає, що грошові кошти для проживання ОСОБА_4 отримує шляхом вчинення злочинів, а відтак продовжуватиме злочинну діяльність.

Вказує, що вищевказані ризики, які були враховані в ухвалі слідчого судді при застосуванні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який закінчився 09.10.2022 року, продовжують існувати, та застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що він належним чином виконував обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу, термін якого закінчився, нових кримінальних правопорушень не вчиняв. Пояснив, що на даний час його дохід складається з тимчасових підробітків, які він отримує від виконання авторемонтних робіт. Просив застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Захисник адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважає його необгрунтованим. Вказав на наявність підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу, мотивуючи тим, що поведінка ОСОБА_4 після повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень була позитивною, нових кримінальних правопорушень він не вчиняв, на виклики з`являвся, будь-яких порушень не допускав.

Суд, вислухавши учасників підготовчого судового засідання з приводу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, приходить до наступних висновків.

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та п.2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п.3 частини 1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, передбачено ст. 194 КПК України.
Так, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного/обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного/обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного/обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності застосування запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам, визначеним в ст.177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч.1 ст.177 КПК.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Судом встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.08.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який закінчився 09.10.2022 року.

Конституційний Суд України у рішенні від 23.11.2017 року у справі № 1-28/2017 зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відповідно до ч.2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частинами 1, 2 ст.181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Прокурор під час розгляду клопотання довів наявність достатніх даних, що існують ризики передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України, які за ступенем тяжкості, у відповідності до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, є достатні підстави вважати, що обвинувачений може надалі продовжувати займатися злочинною діяльністю, переховуватись від суду, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом не встановлено.
Із матеріалів провадження та пояснень обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за віком та станом здоров`я працездатний, тимчасово не працевлаштований та його дохід складається з тимчасових заробітків, розлучений, має постійне місце проживання, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під домашнім арештом, не страждає. В той же час він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України, та санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна і в суді доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, відтак з урахуванням попередньої позитивної поведінки ОСОБА_4 після обрання йому під час досудового розслідування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту наявні підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що будедостатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки та виконання покладених процесуальних обов`язків.

Відтак, для забезпечення цілей і мети кримінального провадження та виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, існує необхідність у застосуванні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що буде необхідним та достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого та його характеризуючих даних, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_4 домашній арешт у певний період часу.
Окрім цього, застосовуючи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;здати на зберігання до відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; повідомляти про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 331, 395 КПК України, -
ухвалив:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити без дозволу суду залишати житло за адресою АДРЕСА_1 з 20 год. до 08 год. наступної доби.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки :

- за викликом прибувати до суду;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- здати на зберігання до відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

- повідомляти про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити до відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області для контролю за поведінкою ОСОБА_4 .

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 визначити з 25 листопада 2022 року по 24 січня 2023 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворіший запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням постанови покласти на прокурора.
Визначити строк дії ухвали та покладених на обвинуваченого цією ухвалою обов`язків до 24 січня 2023 року включно.

Повний текст ухвали суду оголошено 29.11.2022 року о 08 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1