Справа №336/3128/23
Провадження №336/385/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши к відкритому судовому засіданні, у м.Запоріжжя, клопотання слідчої відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нельгівка, Приморського району, Запорізької області, громадянина України, українця який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не зареєстрований, який фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 17.07.2003 Приморським районним судом Запорізької області, за ч. 3 ст. 185 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, був звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 21.01.2004 Приморським районним судом Запорізької області, за ч. 3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання вироку від 17.07.2003 Приморського районного суду Запорізької області, остаточне покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. 30.07.2004 перегляд вироку Приморського районного суду Запорізькій області, виключено з вироку покарання у вигляді 6 місяців позбавлення волі за ч. 3 ст.185 КК України, вважати засудженим к 3 рокам позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднати 8 місяців позбавлення волі за вироком від 07.11.2003, остаточне покарання 3 роки 8 місяців позбавлення волі; 10.04.2008 Приморським районним судом Запорізької області, за ч. 3 ст. 185 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбиття покарання з іспитовим строком на 2 роки; 25.06.2008 Приморським районним судом Запорізької області, за ч . 2 ст. 307, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців; 23.02.2009 Приморським районним судом Запорізької області, за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 3. ст. 70 КК України, до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарання за сукупністю вироків, остаточне покарання 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 13.07.2016 був звільнений з Оріхівської ІТК № 88, умовно - достроково, невідбутий строк покарання 4 місця, 14 днів; 09.11.2018 Запорізькій районним судом Запорізької області, за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі. 30.04.2021 був звільнений з Софіївської ІТК № 55, умовно-достроково, невідбутий строк покарання 4 місяця 8 днів.

В рамках обвинувального акту внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.04.2023 року, №0000624, про вчинення ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України, -

встановила:

слідчий відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, звернувся до слідчого суду Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із клопотанням яке обґрунтовує тим, що що ОСОБА_6 будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановлений законом порядку на шлях виправлення і перевиховання не став та скоїв аналогічний злочин за наступних обставин:

Так, ОСОБА_6 , 07 квітня 2023 року, приблизно о 20 годин 55 хвилин, у період дії воєнного стану відповідно Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого лому, який він приніс з собою, шляхом пошкодження металевої решітки та розбиття скла на вікні магазину «Хозтовари», по АДРЕСА_2 , проник в середину зазначеного магазину з якого таємно викрав майно, яке на праві власності належить ОСОБА_8 , а саме:

-7 пачок цигарок «Compliment Blue king size», 40 пачок цигарок «Compliment Red king size», 19 пачок цигарок «Lifa Blue king size», 10 пачок цигарок «Sobranie evolve gold» на загальну суму 2244 грн 00 коп.

-грошові кошти номіналом 10 та 5 гривень, на загальну суму 1405 грн.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , разом з викраденим майном одразу попрямував вдовж АДРЕСА_2 , в бік свого місця мешкання, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Тим самим ОСОБА_6 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3649 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що не існує ризиків, підозрюваний зможе переховуватися від суду.

Вирішуючи заявлені клопотання слідча суддя враховує наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання судді, відповідні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні та наявність ризиків на існування яких посилається слідчий, суддя вважає наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_9 зможе переховуватися від слідства та суду, впливати на потерпілого.

В розумінні КК України інкримінований Власовим злочин, передбачений є тяжким, такий злочин має досить високий ступінь суспільної небезпеки.

Тобто, за даним кримінальним провадженням суд враховує, що у відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу підозрюваному стала наявність обґрунтованої підозри у можливої причетності до скоєння тяжкого умисного злочину.

На думку судді вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

При цьому, не будучи самостійною підставою для утримання особи під вартою, тяжкість обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, що ґрунтується на позиції в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», у відповідності з якою суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

На теперішній час, слідча суддя враховує обсяг пред`явленого обвинувачення, приймає до уваги репутацію підозрюваного, дані про його соціальні зв`язки, його поведінку, та ставлення до процесуальних обов`язків.

Так ОСОБА_6 є особою, яка, відповідно до анкетних даних з обвинувального акту, раніше неодноразово судима, не має міцних соціальних зв`язків, постійної офіційної роботи, постійного місця проживання. Він сам прояснив, що живе у родичів, має мінливі, випадкові заробітки, вживає алкогольні напої.

Слідча суддя вважає, що з огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватими у кримінальних правопорушеннях, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, скоювати інші злочини.

При цьому суд враховує рішення ЄСПЛ по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, який зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Ризики, передбачені пунктом 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК у цьому кримінальному провадженні продовжують існувати.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Суд зауважує також, що для здійснення тиску на потерпілого та свідків обвинуваченим достатньо, наприклад того, що особа, якій загрожує покарання у виді тривалого позбавлення волі, вчинить дії, покликані на примушення свідків та потерпілого до зміни показань або до відмови від їх надання.

Таким чином, суддя зазначає, що заявлений запобіжний захід у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри та особи підозрюваного, його поведінки є пропорційним.

З огляду на викладене клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Згідно ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

клопотання - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 08.06.2023 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720,00 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок: ТУ ДСА України в Запорізькій області, , рахунок отримувача, Банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача (IBAN) UA0001205.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, судді, суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ним періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та

місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа виконання покарання негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 , з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та слідчого у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_6 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, слідчому, прокурору, захиснику.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що вони вправі оскаржити дану ухвалу суду до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя