Справа № 216/4471/22
провадження 1-кс/216/1750/22
УХВАЛА
іменем України

01 листопада 2022 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

представника володільця та власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №2 приміщення суду клопотання старшого слідчого СВ Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001260 від 24.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, посилаючись на те, що у провадженні СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0001260 від 24.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою власного незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, 22.09.2022 (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи біля магазину «Варус», що розташований по пр. Металургів, 42А в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, оголосив громадянину України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протиправну вимогу надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США для себе, за вплив на працівників Львівської військової адміністрації в особі заступника голови Львівської військової адміністрації ОСОБА_8 , щодо видачі тимчасового посвідчення про зняття з військового обліку військовозобов`язаного за станом здоров`я ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , для безперешкодного виїзду останніх за межі кордону України.

21.10.2022 під час зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його спільником ОСОБА_11 , який прибув на зустріч разом з ОСОБА_6 , під час контрольованої передачі грошових коштів у сумі 15 000 доларів США о 12 год. 56 хв. біля будинку № 37 по пр. Гагаріна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час затримання вказаної особи в кишені його куртки виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 15 000 доларів США та мобільний телефон «iPhone».

Так, 21.10.2022 в період часу з 12 год. 30 хв. до 12 год. 55 хв. під час огляду місця події, проведеного в порядку, передбаченому ст. 237 КПК України, біля будинку № 37 по пр. Гагаріна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено та вилучено грошові кошти на загальну суму 15 000 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США в кількості 150 (сто п`ятдесят) штук, мобільний телефон «iPhone».

При цьому, 21.10.2022 з місця події, розташованого біля будинку № 37 по пр. Гагаріна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, зник ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «AUDI» моделі «Q7» VIN- НОМЕР_1 2015 року випуску чорного кольору з реєстраційним номером « НОМЕР_2 », власником якого з 27.07.2019 зареєстрована ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мешкає по АДРЕСА_1 .

Крім того, 21.10.2022 в період часу з 16 год. 40 хв. до 20 год. 15 хв. в порядку, передбаченому ст. 233 КПК України, у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з безпосереднім переслідуванням ОСОБА_6 як особи, що підозрюється у вчиненні злочину, до постановлення ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем мешкання батьків останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено документи, виявлено та затримано самого ОСОБА_6 в порядку ст.. 208 КПК України. В процесі даного обшуку виявлено та вилучено документи, які визнані речовими доказами.

Також, 21.10.2022 в період часу з 20 год. 20 хв. до 21 год. 17 хв. в порядку, передбаченому ст. 234 КПК України, проведено обшук розташованого перед будинком АДРЕСА_1 автомобіля марки «AUDI» моделі «Q7» VIN- НОМЕР_1 2015 року випуску чорного кольору з реєстраційним номером « НОМЕР_2 », власником якого з 27.07.2019 зареєстрована ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходиться у користуванні безпосередньо ОСОБА_6 . В процесі даного обшуку виявлені та вилучені вказаний автомобіль, документи у вигляді посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 14.08.2020 на ім`я ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , картки фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_14 , а також визнані речовими доказами.

Відповідно інформаційної довідки з автоматизованої інформаційної системи «ЦУНАМІ» встановлено, що власником автомобіля марки «AUDI» моделі «Q7» VIN- НОМЕР_1 2015 року випуску чорного кольору з реєстраційним номером « НОМЕР_2 », з 27.07.2019 зареєстрована ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Оскільки, вказаний автомобіль та виявлені у ньому документи визнані речовими доказами, тобто являються знаряддями вчинення кримінального правопорушення, містять у собі його сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин причетності ОСОБА_6 до скоєння злочину. Тому, слідчий просив накласти арешт на вказаний автомобіль, документи у вигляді посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 14.08.2020 на ім`я ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , картки фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_14 .

Слідчий, прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали із вказаних вище підстав, зазначивши, що автомобіль зберіг на собі сліди злочину, оскільки на ньому переміщувався підозрюваний ОСОБА_6 , в якому вів розмови із ОСОБА_7 з приводу передачі коштів. Слідчий планує проведення процесуальних дій з вказаним автотранспортним засобом, зокрема, проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Особа, щодо якої вирішується питання по арешт майна - ОСОБА_12 , підозрюваний ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просили клопотання розглядати за їх відсутністю та відмовити в його задоволенні.

Їх представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, пояснивши, що вказаний автомобіль та вилучені з нього документи не містять слідів злочину, не є предметом спеціальної конфіскації у разі винесення вироку, тому, арешт не є доцільним способом забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно яке використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.

Відповідно до положення ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки документи, тимчасово вилучені під час обшуку транспортного засобу, який знаходився у користуванні ОСОБА_6 , можуть містити у собі сліди злочину, що можуть бути встановлені під час експертного дослідження та інших слідчих дій, тому, з урахуванням вимог ст. ст. 98, 170 КПК України, а також з метою збереження вказаного майна як доказу вчинення кримінального правопорушення, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вважається обґрунтованим та доцільним, з позбавленням права користування, розпорядження вказаним майном.

Щодо інших вимог клопотання, слід зазначити наступне.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Окрім того, ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Так, положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

В клопотанні слідчого не зазначено, які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення може зберегти на собі автомобіль, на якому пересувався ОСОБА_6 , яким чином автомобіль може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У клопотанні взагалі не зазначено які саме дії необхідно провести за допомогою вилученого автомобіля, під час яких можуть бути виявленні певні докази. При цьому, пояснення слідчого про необхідність проведення слідчого експерименту за участю вказаного автомобіля для встановлень обставин зустрічей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не свідчить про переконливість його доводів щодо необхідності залучення вказаного автомобіля до вказаної процесуальної дії для забезпечення виконання завдань досудового розслідування.

Таким чином, оскільки під час судового розгляду слідчим та прокурором належним чином не обґрунтована необхідність арешту майна, не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, зокрема, не надано належних доказів, що вилучений під час обшуку автомобіль являвся знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає вимоги клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб, яким користувався ОСОБА_6 необґрунтованими.

Посилання слідчого та прокурора під час судового розгляду на можливість застосування спеціальної конфіскації автомобіля марки «AUDI» моделі «Q7» з реєстраційним номером « НОМЕР_2 » в разі винесення судом обвинувального вироку стосовно ОСОБА_6 , слідчим суддею до уваги не беруться, оскільки у самому клопотанні такою підставою, визначену п. 2 ч.2 ст. 170 КПК України слідчий не обґрунтовує необхідність застосування розглядаємого заходу забезпечення кримінального провадження. А крім того, у зв`язку із належністю на праві власності вказаного транспортного засобу ОСОБА_12 , доказів на підтвердження того, що автомобіль відповідає критеріям визначення об`єкту спеціальної конфіскації, передбачені ч.1 ст. 96-2 КК України, а також того, що власниця ОСОБА_12 набула вказаний автомобіль внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 на виконання ч.4 ст. 96-2 КК України, слідчим та прокурором не представлено, що свідчить про необґрунтованість вказаних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на документи у вигляді посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 14.08.2020 на ім`я ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , картки фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_14 , які 21.10.2022 в період часу з 20 год. 20 хв. до 21 год. 17 хв. були вилучені в процесі обшуку за участю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у кримінальному провадженні №0001260 від 24.09.2022 шляхом заборони власнику, уповноваженим ним особам, а також іншим особам, у користуванні яких знаходяться вказані документи, в тому числі за довіреністю, їх відчуження, розпорядження та використання.

У задоволенні клопотання про накладення арешту автомобіля марки «AUDI» моделі «Q7» VIN- НОМЕР_1 2015 року випуску чорного кольору з реєстраційним номером « НОМЕР_2 », власником якого з 27.07.2019 зареєстрована ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходиться у користуванні безпосередньо ОСОБА_6 відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, в тому числі, у відповідності до ст. 169 КПК України.

Особі, в провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження № 0001260 від 24.09.2022 року забезпечити схоронність арештованого майна у відповідності до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текс ухвали виготовлено 03.11.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_15