УХВАЛА
Іменем України

01.12.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0002338 від 02 листопада 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Матеріалами досудового розслідування встановлено, що 30.10.2022 року приблизно о 23 год. 47 хв. ОСОБА_5 разом з незнайомим ОСОБА_6 перебували неподалік «АТБ-маркет», що за адресою: м. Житомир, м- н Житній Ринок, 6.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин підійшов до ОСОБА_6 та з кишені куртки останнього відкрито викрав мобільний телефон торговельної марки «Samsung» моделі А5 вартістю 2 802 гривні 92 копійки.

В подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2 802 гривні 92 копійки.

Таким чином, ОСОБА_5 повторно, відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 чим завдав останньому майнової шкоди на суму 2 802 гривні 92 копійки.

Зі змісту клопотання слідує, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду відео від 29.11.2022 року;

- протоколом пред`явлення для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, слідчий за погодженням з прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор додав, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування існування даних ризиків прокурор, зокрема зазначив, що на даний час Корольовським районним судом м. Житомира розглядається відносно ОСОБА_5 кримінальне провадження за ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 186, ч .2 ст. 185 КК України та у вказаній справі обвинувачений кілька разів не з`являвся до суду, наслідком чого стало постановлення судом ухвал про примусовий привід. На переконання прокурора, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам, а тому просив обрати тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Слідчий в обґрунтування вимог клопотання у свою чергу додав, що судимість підозрюваного не погашена. Разом з тим, за словами слідчого, ОСОБА_5 свою вину визнає, співпрацює зі слідством, зокрема, дає показання.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що він неодружений, більше року працює вантажником на Малинському ринку з 6 до 12, а потім з 14 до 17 години, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, проте проживає з 70-річною матір`ю-пенсіонеркою, яка потребує постійної допомоги. Вину визнає, співпрацює зі слідством. На пояснення прокурора зауважив, що на виклики до Корольовського районного суду м. Житомира не з`являвся, оскільки судові повістки приходили «заднім числом». Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або вчинення ним іншого кримінального правопорушення. З даного приводу слідчим суддею звернуто увагу на неодноразову неявку ОСОБА_5 у статусі обвинуваченого у справі №296/5886/21 в судове засідання, наслідком чого стало постановлення судом ухвал про привід останнього, а також на те, що ОСОБА_5 раніше був засуджений та є обвинуваченим у вчиненні майнових злочинів.

Натомість слідчий суддя дійшов висновку про не доведення прокурором недостатності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, з метою запобігання наведеним у клопотанні ризикам.

Як передбачає положення ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

На підтвердження такого висновку та доцільності застосування до підозрюваного м`якішого запобіжного заходу аніж тримання під вартою слідчим суддею враховано, поміж іншого, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, співпраця зі слідством, особиста явка в засідання по розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (справа «Лабіта проти Італії», справа «Харченко проти України»).

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання, прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, керуючись положенням ч.4 ст.194 КПК України, вважає за доцільне застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт у певний період доби (слідчий суддя враховував озвучений підозрюваним графік роботи та запроваджений на території міста час комендантської години), та покласти на ОСОБА_5 ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до положення ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 01 лютого 2023 року (дата закінчення строку дії ухвали).

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_1 , із 21 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин у понеділок, вівторок, середу, четвер, п`ятницю, а також у вихідні суботу, неділю, святкові дні, протягом строку тримання під домашнім арештом без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утриматися від спілкування у будь-якій формі зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні, за винятком участі підозрюваного у проведенні відповідних слідчих (процесуальних дій).

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обов`язки на ОСОБА_5 покладено на строк до 01 лютого 2023 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя