Провадження № 1-кс/344/4928/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши в судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001068 від 05.10.2021,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що у кінці вересня 2022 року члени організованої групи ОСОБА_7 й ОСОБА_8 , з відома та згоди ОСОБА_9 , з метою передачі наркотичних засобів у місця позбавлення волі, за невстановлених обставин підшукали та залучили до злочинної діяльності спільного знайомого ОСОБА_5 , не вводячи останнього у плани організованої групи, який повинен був придбати наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, розчинити його в рідині та у подальшому передати ОСОБА_9 .

У кінці вересня 2022 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою передачі наркотичних засобів у місця позбавлення волі, при невстановлених слідством обставинах, у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбав наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, в кількості 0,0742 грама, який він розчинив у посудині з невідомою рідиною та зберігав у невстановленому місці з метою подальшого незаконного збуту, чим грубо порушила вимоги ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

30 вересня 2022 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зберігаючи при собі посудину із рідиною в якій розчинено наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, в кількості 0,0742 грама, прибув у приміщення бару «Живе пиво Beer House», що по вул. Вовчинецька, 207 в м. Івано-Франківську, у якому згідно попередньої домовленості з учасниками злочинної групи, залишив зазначену посудину із рідиною невстановленому досудовим розслідуванням працівнику бару для ОСОБА_9 , з метою подальшої передачі в місця позбавлення волі.

Цього ж дня, ОСОБА_9 , діючи відповідно до відведеної ролі, з відома та згоди інших учасників організованої групи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які його координували в режимі телефонної розмови, прибув у приміщення бару «Живе пиво Beer House», де у невстановленого досудовим розслідуванням працівника бару отримав залишену ОСОБА_5 посудину із рідиною.

В подальшому, ОСОБА_9 , з відома та згоди інших учасників організованої групи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні бару «Живе пиво Beer House», достовірно знаючи, що у залишеній ОСОБА_5 посудині із рідиною міститься розчинений наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, в кількості 0,0742 грама, з метою його передачі у місця позбавлення волі, здійснив маскування, змішавши рідину в посудині із напитком «Квас» у пластиковій пляшці, ємкістю 1 л., яку придбав у барі.

30 вересня 2022 року близько 13.30 год ОСОБА_9 , діючи відповідно до відведеної ролі, з відома та згоди учасників організованої групи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою передачі наркотичних засобів у місця позбавлення волі, зберігаючи при собі пластикову пляшку ємкістю 1л., у напитку якої міститься розчинений наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, в кількості 0,0742 грама, прибув у приміщення ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12», де зазначену пластикову пляшку у напитку якої містився вказаний наркотичний засіб разом з іншими речами передав для ув`язненого ОСОБА_7

14 листопада 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше засуджений 16.12.1986 Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 206 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, 19.12.1989 Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 206 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, 26.02.1996 Малинським районним судом за ст. 42, ч. 2 ст. 19, ст. 100, ч. 1 ст. 196-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, 05.10.1998 Івано-Франківським міським судом за ч. 1 ст. 196-1 КК України до покарання у виді виправних робіт на строк 2 роки, 03.02.2000 Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 196-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, 11.02.2003 Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, 30.09.2009 Івано-Франківським міським судом за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, 12.10.2010 Івано-Франківським міським судом за ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років,17.06.2021 Тисменицьким районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяці, 22.06.2021 Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_10 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколах огляду речей і документів, висновках судово-хімічних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , належать до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі максимальним строком до десяти років.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З вище викладеного вбачається, що є обґрунтований ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та суду), який полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як усвідомлює, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено виключно у виді позбавлення волі.

Окрім цього є обґрунтований ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення), який полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у період не знятої та не погашеної судимості він вчинив новий тяжкий злочин.

Враховуючи вищенаведене, репутацію підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є недостатнім, для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчим зазначається, що неможливе ініціювання питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваного також не можливо, оскільки він офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки ОСОБА_5 будучи раніше засудженим та усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, за які передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі максимальним строком до дванадцяти років матиме змогу змінити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, є достатні підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутні підстави обрання більш м`якого запобіжного заходу, а тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просила врахувати, що прокурором ризики не доведені, характеризуючі дані особи підозрюваного та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 14 листопада 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , належить до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколах огляду речей і документів, висновках судово-хімічних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 п. 1, 5 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як усвідомлює, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено виключно у виді позбавлення волі. також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у період не знятої та не погашеної судимості він вчинив новий тяжкий злочин.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я, який не одружений, раніше судимий.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, суд враховує майновий стан підозрюваного, практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин та матеріальний стан особи.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього передбачених у ст. 194 КПК України обов`язків.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 12 січня 2023 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду негайно.

Визначити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 49 620 ( сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 12 січня 2023 року обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1