Справа № 355/757/21
Кримінальне провадження № 1-кп/355/24/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2023 р.

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000003 від 10.07.2020 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березань, Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого та адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, працюючого вчителем, пенсіонер, не є військовозобов`язаним, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2020 близько 07:09 години між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які перебували біля подвір`я будинку АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт на ґрунті неприязних відносин.

В подальшому, 12.06.2020 приблизно о 07:10 в ході вияснення своїх особистих стосунків з ОСОБА_7 , тримаючи обома руками металеву арматуру, ОСОБА_5 умисно наніс один удар в область правої сідниці ОСОБА_7 .

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 у потерпілої ОСОБА_7 , згідно висновку експерта, виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в правій сідничній ділянці, яке могло бути спричинене від дії тупого твердого предмету (предметів) видовженої форми, яким могла бути арматура. Враховуючи характер, локалізацію, а також ступінь вираженості ознак загоєння вказаного тілесного ушкодження, термін їх утворення може відповідати даті - 12.06.2020.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що з сусідом ОСОБА_5 у них вже тривалий час неприязні відносини через різні побутові питання. В день події кримінального правопорушення, її чоловік поїхав на роботу. Вона побачила, що чоловік забув їжу і вибігла за машиною чоловіка. Віддавши лоточок з їжею чоловіку, потерпіла відчула удар. Після удару ОСОБА_9 схопила дорожню суміш під ногами і почала кидати в сторону ОСОБА_5 . Після того як обвинувачений сховався у себе в дворі, вона пішла додому, а чоловік поїхав на роботу. Вона очікувала на вибачення від обвинуваченого. Але не отримавши вибачень пішла робити експертизу травми. Під час удару потерпілій зачепило сідничний нерв, і потерпіла вважає, що ця проблема вже буде з нею назавжди.

Судом допитано наступних свідків:

ОСОБА_10 , суду повідомив, що не володіє інформацією про обставини події. Він працював з ОСОБА_5 в одній школі близько 30 років на посаді директора і по сумісництву вчителя в школі. ОСОБА_5 завжди відносився до роботи добросовісно, приділяв увагу учням. Характер запальний, але на роботі бувало всяке, приходили і батьки скаржились, але всі конфліктні ситуації вирішувались.

Кукоба ОСОБА_11 , повідомила суду, що її двір знаходиться разом з тією дорогою, де відбувалась суперечка між обвинувачем та потерпілою. Земельний участок ОСОБА_12 знаходиться по стороні ОСОБА_13 . Вона побачила як ОСОБА_14 намагався вдарити ОСОБА_5 , той ухилявся і потім підбігла ОСОБА_15 та почала кидати каміння. Як ОСОБА_16 заподіяв шкоду ОСОБА_13 вона бачила і ОСОБА_16 намагався наносити удари кулаками. Потім підішла ОСОБА_17 та почала захищати свого чоловіка та кидати на ОСОБА_13 щебінь. ОСОБА_18 потім розвернувся і побіг до себе на участок, а ОСОБА_14 за ним гнався. Свідок підтвердила слова прокурора щодо місця та дати коли відбулась подія. Сам свідок проживає ближче до Коновичів. Також повідомила суду, що бачила лише кров за вухом у ОСОБА_5 . Крім учасників кримінального правопорушення інших осіб на місці події свідок не бачила. ОСОБА_5 вважає нормальною людиною, строгою але справедливою.

ОСОБА_14 , суду повідомив, що є чоловіком потерпілої ОСОБА_7 . Все відбулось о 6:30, коли він збирався їхати на роботу. В дзеркало заднього виду машини свідок побачив, що його дружина вибігла на дорогу та несе пакунок з обідом. Він зупинився на проїжджій дорозі, біля подвір`я ОСОБА_13 , який вибіг з подвір`я та нецензурно лаявся. Він опустив скло машини і вступив з ОСОБА_5 в словесну перепалку. В цей час підбігла його дружина, він забрав пакунок зі своїм обідом та побачив, що ОСОБА_13 вибіг з арматурою та здійснив два удари по спині та сідницях його дружини. Свідок вибіг з машини, але ОСОБА_13 забіг до себе у двір. У його двір він не заходив. Свідок поїхав на роботу. Взагалі конфлікти з ОСОБА_13 відбуваються часто.

ОСОБА_19 , повідомив суду, що є сусідом учасників кримінального провадження. Він проїжджав на роботу з 7 до 8 години ранку, побачив що сидить ОСОБА_13 з кров`ю на голові та зупинився біля нього, той розповів про обставини події і чому у нього голова в крові. ОСОБА_13 пояснив, що схопив палицю та вдарив ОСОБА_20 , але дуже пошкодував що так зробив, оскільки був дуже знервований. А конфлікт почався з того, що ОСОБА_14 проїжджав на машині повз будинку ОСОБА_13 та зачепив гілки його дерев. Подія відбувалась с. Морозівка, вул Гагаріна, 22. Від ОСОБА_5 проживає в метрах 100-150. Останнього знає добре, характеризує як не конфліктну людину.

ОСОБА_21 , повідомив суду, що є сусідом учасників кримінального провадження. Зранку почув крик ОСОБА_5 і побачив, що стоїть машина. Бачив, що виходила ОСОБА_9 та хапалась то за голову то за ноги. Продовжувались крики з нецензурною лайкою, самі обставини подій та хто кому наносив тілесні ушкодження він не бачив. Потім побачив ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , значить всі живі і все нормально. Свідок вважає, що ОСОБА_13 може створити конфліктну ситуацію, але в залежності від обставин. З сім`єю ОСОБА_16 свідок не спілкується, але ніколи не чув від ОСОБА_22 нецензурну лайку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду, що подія сталась у п`ятницю 12.06.2020 в 06 год. 50 хв. ОСОБА_14 завжди їздив під парканом обвинуваченого. У той день автомобіль ОСОБА_23 рухався повільно і він йому крикнув про те, що йому мабуть мало місця на дорозі. Після цього ОСОБА_14 вийшов з машини та почав наносити обвинуваченому удари руками. Почувши сварку підбігла ОСОБА_9 та почала кидати каміння. ОСОБА_14 вийшов почав наносити удари ногами. ОСОБА_13 почав відмахуватись палкою, а не мантіровкою. В правоохоронні органи про побиття не заявляв, бо не хотів сварок з сусідами, також у той період були ковідні обмеження і він не поїхав до лікарні зняти побої. Від проведення експертизи травм відмовився. Не вважає себе винним у правопорушенні, а лише захищав себе від побоїв сусідів.

Судом досліджено наступні письмові докази, подані прокурором:

-Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань № 70000003 від 10.07.2020 з викладенням обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 12.06.2020 приблизно о 07 годині 10 хвилин, перебуваючи поблизу паркану будинку АДРЕСА_1 , невстановлена особа, нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.187);

-Заяву ОСОБА_7 до Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області від 16.06.2020 та корінець талона-повідомлення єдиного обліку № 3078 (а.с.188-190);

-Висновок експертного дослідження № 15 від 18.06.2020 з якого вбачається: у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: синця в правій сідничній ділянці, яке могло бути спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) видовженої форми, яким могла бути арматура. За своїм характером виявлене тілесне ушкодження має ознаки легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб; враховуючи характер, локалізацію, а також ступінь вираженості ознак загоєння вказаного тілесного ушкодження термін його утворення може відповідати даті на яку вказує освідувана, тобто 12.06.2020 (а.с.204);

-Висновок експерта № 121 від 12.10.2020 з якого, зокрема вбачається, що за своїм характером виявлене тілесне ушкодження має ознаки легких тілесних ушкоджень (відповідь на питання № 3), механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_7 не суперечить механізму, на який вона вказує під час проведення слідчого експерименту за її участі від 09.10.2020 (відповідь на питання 4,5), виявлене тілесне ушкодження спричинено від не менш ніж однієї механічної дії тупого твердого предмету видовженої форми, яким могла бути арматура (а.с.205-206);

-Протоколи проведення слідчих експериментів від 09.10.2020 з потерпілою ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_24 з доданими відеоматеріалами (а.с.207-2011);

-Заяву від 21.10.2020 з додатком - диск CD-R, ОСОБА_7 з проханням долучити до матеріалів кримінального провадження відео з камер відеоспостереження, які розташовані на території її подвір`я, що за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.199-200);

-Протокол перегляду відеозапису від 21.10.2020 (а.с.201).

-Постанову про перекваліфікацію злочинного діяння від 28.10.2020 начальника сектору дізнання Баришівського ВП ОСОБА_25 згідно якої злочинне діяння, що є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 10.07.2020 перекваліфіковано з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

Слід взяти до уваги, що стаття 125 КК України, відповідно до ст. 477 КПК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення.

Безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України є здоров`я особи. Об`єктивна сторона злочину передбачає вчинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Під короткочасним слід вважати розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше 3 тижнів (21 день). Відсоток втрати працездатності визначається судово-медичною експертизою на підставі нормативних стандартів МОЗ.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується виною у формі умислу (прямого чи не прямого).

Стороною захисту результати висновку експертного дослідження № 15 від 18.06.2020 та висновку експерта № 121 від 12.10.2020 під сумнів не ставились.

Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що він не спричиняв потерпілій легких тілесних ушкоджень, а лише захищався від дій потерпілої та її чоловіка ОСОБА_24 суд оцінює критично, оскільки взявши до рук палицю (чи арматуру, як стверджує потерпіла) та розмахуючи чи замахуючись нею в сторону потерпілої, мав усвідомлювати, що може спричинити їй тілесні ушкодження, що є формою прямого умислу у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 КК України. Слід взяти до уваги і моральну сторону даного проступку, що удар був нанесено не чоловікові, а жінці, не дивлячись на імовірну неправомірну її поведінку. Наносячи удар в область сідниці ОСОБА_7 , ОСОБА_5 мав на меті скоріше не завдати тілесних ушкоджень, а провчити потерпілу, однак не розрахував своєї сили. Судом також береться до уваги, що ОСОБА_5 не надано доказів звернення ним до медичного закладу, який би зафіксував факт тілесних ушкоджень у останнього внаслідок сутички з потерпілою та її чоловіком. Сам по собі факт виклику працівників поліції у день інциденту не свідчить про нанесені йому тілесні ушкодження.

В переглянутого судом відеозапису вбачається, що між трьома особами - два чоловіки і одна жінка, біля вантажного автомобіля, відбувається сутичка, в ході якої один з чоловіків розмахує палицею та наносить жінці удар в область сідниці. Дане відео узгоджується з поясненнями та слідчим експериментом за участі потерпілої ОСОБА_7 , а саме по собі відео, хоча воно є не повне і не відображає всіх обставин подій ранку 12.06.2020, суд вважає допустимим доказом, оскільки камера розташована на будинку та здійснює запис відрізку вулиці, а не лише домоволодіння ОСОБА_5 чи ОСОБА_7 .

Суд допускає, що в ситуації, яка виникла між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_24 12.06.2020 могли мати місце взаємні словесні образи, кидання потерпілою камінням в бік обвинуваченого, чи нанесення ОСОБА_24 руками тілесних ушкоджень обвинуваченому, разом з цим це не спростовує факту нанесенням останнім одного удару палицею, чи як стверджує потерпіла арматурою, в область правої сідничної ділянки останньої.

Оцінивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а обвинуваченого ОСОБА_5 винним в тому, що він своїми діями наніс умисне легке тілесне ушкодження ОСОБА_7 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 судом також не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що за місцем його проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, працелюбний, врівноважений, що позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, ввічливий, дисциплінований, принциповий, в пянках і хуліганських вчинках не замічений, з жителями села проживає мирно, є пенсіонером, на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, є пенсіонером, а тому вказаній особі доцільно призначити покарання, зважаючи на вказані вище фактори у їх сукупності, та в межах санкції ч. 2 ст.125 КК України, вважаючи, що саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, а також враховуючи при цьому, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню як засудженим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних витрат, що складаються з витрат понесених на судово-медичну експертизу 564,00 грн., та відшкодування моральної шкоди на суму 150 000 грн.

Крім того, перед судовими дебатами потерпіла ОСОБА_7 заявила клопотання про стягнення з обвинуваченого понесених нею витрат за послуги адвоката.

Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов не визнав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи питання про відшкодування заявленої потерпілою матеріальної та моральної шкоди, суд встановив наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як слідує з положень ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно обґрунтувань цивільного позову, сума матеріальної шкоди становить 564,00 гривень, складається із понесених витрат на судово-медичну експертизу.

Із досліджених судом доказів в підтвердження понесення потерпілою витрат, суд приходить до висновку, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення в повному розмірі.

Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин.

Суд вважає, що заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди в сумі 150 000,00 грн. підлягає задоволенню лише частково.

При визначенні суми на відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності і справедливості, враховує моральні страждання потерпілого, що мали місце через заподіяні їй унаслідок кримінального правопорушення тілесних ушкоджень, враховуючи обґрунтування, які викладені у цивільному позові та їх доповнення під час судового розгляду, термін лікування та реабілітації, а також перенесений потерпілою фізичний біль та негативні наслідки, порушення звичних життєвих зв`язків, що створювало нервозність, змушувало докладати додаткові зусилля до нормалізації свого життя, необхідності покращувати стан здоров`я у майбутньому.

З огляду на викладене, враховуючи, що суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, наслідки, які наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла, їх тривалість, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і з обвинуваченого ОСОБА_5 в розмірі 5 000 грн, як така, що відповідає засадам розумності, зваженості, достатності, співмірності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду, з оцінкою ступеня та обсягу моральних та фізичних страждань потерпілої, що відповідає характеру і обсягу душевних страждань потерпілої, враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, а також з огляду на дані про особу обвинуваченого, у тому числі його сімейний та майновий стан. Слід також врахувати, що у тому числі мали місце неправомірні дії самої потерпілої ОСОБА_7 , що виражалось в словесних образах, жбурляння каміння в область обличчя обвинуваченого, що спричинило агресію в її бік з боку останнього. Крім того, суд вважає, що притягнення винної особи до кримінальної відповідальності є уже частковим компенсуванням моральної шкоди.

Щодо витрат на послуги адвоката.

10.03.2023 потерпіла ОСОБА_7 подала до суду заяву, в якій просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 понесені витрати за послуги адвоката у розмірі 59 000 грн. 00 коп.

На підтвердження понесених витрат ОСОБА_7 надала копію договору №б/н про надання правової допомоги від 06.10.2021, Акт розрахунку та погодження вартості правової допомоги від 06.10.2021, Акт розрахунку та погодження вартості правової допомоги від 10.03.2023, копію квитанції до прибуткового касового ордера від 10.03.2023, копію квитанції до прибуткового касового ордера від 06.10.2021, копію квитанції до прибуткового касового ордера від 08.02.2023, копію квитанції до прибуткового касового ордера від 24.10.2022.

Однак, договір №б/н про надання правової допомоги від 06.10.2021 та квитанції до прибуткового касового ордеру не містять підтвердження реальності витрат на правничу допомогу. Оскільки розмір сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, ґрунтується на положеннях договору про надання правничої допомоги, тому слід чітко визначити вичерпний перелік послуг, які будуть/можуть бути надані в межах супроводу судової справи та розмір та/або порядок обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру). В іншому випадку усі послуги, які були надані, але не зазначені в договорі, відшкодуванню не підлягатимуть. Зазначений висновок міститься в постановах Верховного Суду у справі №826/856/18 від 22.12.2018 р.

Так, в договорі №б/н про надання правової допомоги від 06.10.2021 не зазначено такий вид адвокатських послуг як «ознайомлення з матеріалами справи». При цьому Акт розрахунку та погодження вартості правової допомоги від 06.10.2021 та Акт розрахунку та погодження вартості правової допомоги від 10.03.2023 містять такий вид процесуальної дії в рамках вищевказаного Договору як «ознайомлення з матеріалами кп №0000003».

Суд також звертає увагу на наступне. У самому тексті договору відсутні умови щодо порядку розрахунку адвокатського гонорару, а лише зазначається про те, що сторони досягли згоди, що вартість послуг та порядок розрахунків за виконання робіт по цьому Договору визначається за домовленістю сторін, та погоджуються актом розрахунку та погодження вартості правової допомоги до договору, відповідно до кожного доручення на виконання послуг в рамках рамках Даного Договору, окремо (п. 3.1). Ані зазначення терміну, протягом якого така оплата має здійснитись, ані способу оплати в Договорі не зазначено. У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку оплати послуг, ще надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 р. по справі №922/1163/18.

Варто наголосити, що прибутковий касовий ордер має право виписувати виключно особа, яка отримала готівку за наслідком касової операції, тобто під час отримання готівки через касу такої особи з відображенням такої операції у відповідних книгах обліку. Оскільки ОСОБА_7 та її захисником адвокатом ОСОБА_8 не надано до суду належних доказів, що адвокат має касу і веде касову книгу, відтак адвокат не може сам виписувати квитанцію чи касовий ордер про отримання коштів. Таким чином, ОСОБА_7 та її захисником адвокатом ОСОБА_8 не доведено, що гроші були отримані адвокатом, і як наслідок не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_7 про відшкодування витрат за послуги адвоката не підлягає задоволенню.

У ч.1 ст.124 КПК встановлено, що в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі понесені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

У ч.1 ст.126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 75 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1275,00 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн. на користь Держави за наступними реквізитами:

Населений пункт: Баришівська селищна ТГ,

Отримувач: ГУК у Київ.обл/ Баришівська сел/21081100,

Код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989,

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку МФО 899998,

Номер рахунку (IBAN) UA0010742,

Код класифікації доходів бюджету: 21081100,

Призначення платежу: сплата штрафу у кримінальному провадженні №1-кп/355/24/23.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_2 ), на відшкодування матеріальної 564,00 (п`ятсот шістдесят чотири) грн. та моральної шкоди 5000,00 (п`ять тисяч) грн.

У задоволенні іншої частини цивільного позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1