Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні за №0003216, внесеному до ЄРДР 18 жовтня 2022 року, ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2009 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 21.11.2018, Дніпровським районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень; 2) 02.10.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, -

який визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2019 року, та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_7 08.10.2022 року о 13 год. 00 хв., тобто під час дії ЗУ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року, перебував у приміщенні торгової зали магазину ТОВ «Сільпо-Фуд», що всередині торгівельного центру «Silver Breeze» розташований за адресою: м. Київ, пр. Тичини, 1в , де у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, під виглядом покупця, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для відвідувачів магазину, перебуваючи у торгівельному залі, ОСОБА_7 , підійшов до холодильника, де в подальшому взяв із полиці банку ікри лососевої «Спецпосол» ж/б, вагою 275 г, артикул: 29/73415 закупівельною вартістю 662 гривні 76 копійок, яку тримаючи у руках останній зняв із банки захисний чіп та заховав її в праву внутрішню кишеню куртки, в яку був одягнений.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , направився у напрямку касової зони, де не маючи на меті здійснити розрахунок за вищевказаний товар, який лежав у нього в правій внутрішній кишені куртки, вийшов із приміщення торгової зали та пройшов сигнальні рамки, де в подальшому дійшовши до екскаватору з викраденою банкою ікри, його дії були викриті охоронцями магазину «Сільпо», які в подальшому затримали ОСОБА_7 , разом з викраденим товаром.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить: 1) дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого; 2) вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2023 стосовно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; 3) постановити ухвалу, якою ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор вказує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення вчинено 08.10.2022, тобто після ухвалення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2019, а тому підстав для призначення обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, в порядку ст. 71 КК України, не існує.

Позиції учасників апеляційного провадження

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви апеляційного суду

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, обґрунтованим, і в цій частині ніким не оспорюється в тому числі і на підставі того, що розгляд в суді першої інстанції був здійснений згідно правил ч. 3 ст. 349 КПК України.

З огляду на доведеність вини, вірною є й кваліфікація ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, обираючи вид та розмір покарання ОСОБА_7 , у повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України та призначив йому покарання, яке відповідає засадам призначення покарання та його меті у розумінні ст. 50 КК України, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Водночас, доводи прокурора про неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність заслуговують на увагу.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як убачається з вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , останній був судимий вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 02.10.2019 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України , 08 жовтня 2022 року, тобто після повного відбуття покарання, за попереднім вироком.

Отже, підстав для призначення обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, в порядку ст. 71 КК України, немає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є не застосування закону, який підлягає застосуванню.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні на підставі ст. 409 КПК України у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

В решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з часу отримання ним копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4