Справа № 752/8393/20
Провадження №: 1-кп/752/531/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві об`єднані кримінальні провадження № 0001970 та № 0002279, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2020 та 28.03.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ромни Сумської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (без постійного місця проживання у м. Києві), українця, громадянина України, неодруженого, непрацевлаштованого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та/або недієздатних/непрацездатних осіб,освіта загальна середня, раніше судимого:

- за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 23.05.2016, скасованим вироком Апеляційного суду міста Києва від 06.10.2016 в частині призначення покарання, за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України з урахуванням положень ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання покарань до покарання у виді позбавлення волі на строк 4-и роки (відбуто реально);

- за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 09.06.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням положень ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом приєднання покарань до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років (відбуто реально);

- за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 21.12.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням положень ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік на 6 місяців (відбуто реально);

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 та ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , який раніше був неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, вчинивши після відбуття покарання, умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, судом визнано доведеним, що 10.03.2020 приблизно о 18-й годині ОСОБА_8 знаходився в магазині "Ашан", що розташований за адресою: м. Київ, вул. Академіка Вільямса, 6-А в якому господарську діяльність провадить Товариство з обмеженою відповідальністю "Ашан Україна Гіпермаркет" (м. Київ, просп. Степана Бандери, 15-А, ідентифікаційний код 35442481), де у нього виник раптовий злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища. Реалізуючи цей умисел, діючи умисно, протиправно, з корисливих спонукань, обвинувачений наблизився до касової зони № 3, упевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, скористався відсутністю уваги з боку працівників закладу торгівлі, відчинив сховище ключем, який знаходився в замку касового апарату, та відкрив його, таким чином проник до сховища з матеріальними цінностями - готівковим грошовими коштами, взяв з середини готівку в сумі 18 570,00 грн та сховав ці кошти до внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнений.

Незаконні дії ОСОБА_9 були помічені працівниками магазину "Ашан", зокрема касиркою ОСОБА_10 , яка перебувала за касовою зоною № 1 і яка покликала співробітника охорони ОСОБА_11 . Вказані особи суспільними зусиллями намагалися затримати ОСОБА_8 , який утримував при собі викрадені грошові кошти та намагався покинути приміщення магазину. Ігноруючи вимоги співробітників магазину зупинитися та усвідомлюючи, що його злочин викрито, ОСОБА_12 продовжував вчиняти дії, направлені на повторне відкрите заволодіння чужим майном, та, відштовхнувши від себе ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вибіг з приміщення магазину "Ашан".

У подальшому ОСОБА_8 розпорядився викраденим майном (належними Товариству з обмеженою відповідальністю "Ашан Україна Гіпермаркет" готівковими грошовими коштами) на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду потерпілій юридичній особі у сумі 18 570,00 грн.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України та визнається винним у відкритому викраденні чужого майна (грабежі) вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища.

Крім того, судом визнано доведеним, що 27.03.2020 приблизно о 17:30 ОСОБА_8 перебував за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 88, де у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом. Реалізуючи цей умисел, обвинувачений сів за кермо припаркованого за вказаною адресою транспортного засобу (мопеду) Yamaha моделі "Jog", чорного кольору, 2009 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у фактичному володінні та користуванні потерпілого ОСОБА_13 , 1980 року народження та шляхом вільного доступу завів двигун за допомогою ключів, що знаходилися в замку запалювання, надів на себе шолом, що знаходився на скутері та почав рух по вул. Діловій у напрямку вул. Антоновича у місті Києві.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 завдав майнову шкоду потерпілому ОСОБА_13 у сумі 12 083,00 грн (визначена потерпілим від суми придбання мопеду, вартістю 403 долари США за офіційним курсом Національного ьагнку України станом на 27.03.2020) та вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, а тому визнається винним у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

З огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини та кваліфікацію кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальних актах від 09.04.2020, та 29.04.2020 і повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів, понесення процесуальних витрат, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

У ході допиту ОСОБА_8 свою вину у вчиненні обох кримінальних правопорушень визнав повністю, надав покази у яких підтвердив обставини вчинення злочинів, викладені у установчій частині вироку, зокрема у частині дати, часу і місця, способу вчинення. Зокрема обвинувачений повідомив, що навесні 2020 року заліз до каси магазину "Ашан" та відкрито викрав готівку в сумі, яка зазначена в обвинувальному акті та цивільному позові, а по вул. Великій Васильківській взяв без будь-якого дозволу чужий мопед, що доїхати до певного міста, вартість мопеду не оспорює.

Скарг на правоохоронців від обвинуваченого не надходило.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні стислі, проте послідовні та логічні, а тому не викликають сумніву суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції. Невідповідності показань обвинуваченого не встановлено.

Отже, керуючись внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 186 та ч. 2 ст. 289 КК України.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки у ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Розгляд об`єднаного кримінального провадження проведено за відсутності представника потерпілої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Ашан Україна Гіпермаркет", який письмово клопотав про розгляд цивільного позову за його відсутністю, а також за відсутності потерпілого ОСОБА_13 , який завчасно і належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи та не висловив у будь-який спосіб заперечень щодо можливості проведення судового розгляду за його неявки.

Майнова шкода за злочином, передбаченим ч. 3 ст. 185 КК України, що завдана потерпілій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "Ашан Україна Гіпермаркет" та становить 18 570,00 грн та за злочином, передбаченим ч. 2 ст. 289 КК України, що становить 12 083,00 грн є невідшкодованою.

В установлений законодавством строк від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ашан Україна Гіпермаркет" надійшов цивільний позов на суму 18 570,00 грн майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням за ч. 3 ст. 186 КК України, що становить собою вартість майна - готівкових грошових коштів, викрадених ОСОБА_8 10.03.2020 з приміщення магазину "Ашан" у м. Києві по вул. Академіка Вільямса, 6-А.

Як вказувалося вище, обвинувачений позовні вимоги за цивільним позовом визнав.

Вивчивши позовні вимоги, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, дослідивши та об`єктивно оцінивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для повного задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ашан Україна Гіпермаркет", зважаючи на таке.

Частиною 1 ст. 128 КПК України унормовано, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків в розумінні п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачається, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. До збитків, серед іншого, відносяться втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Оскільки обвинувачений визнається винуватим у повторного відкритому викраденні майна потерпілої юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ашан Україна Гіпермаркет" в сумі 18 570,00 грн, визнає свою винуватість у заподіянні майнової шкоди в цій сумі, суд вбачає наявним склад цивільного правопорушення, а саме: протиправні дії ОСОБА_14 , їх шкідливий результат у вигляді майнових втрат для потерпілої особи, причинний зв`язок між протиправними діями і завданою шкодою майнового характеру, а також вину обвинуваченого. У зв`язку з цим позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними та задовольняються судом повністю на суму 18 570,00 грн, що становлять розмір викрадених готівкових коштів та доводиться актом про результати інвентаризації наявних коштів та зберігаються у касі.

Під час судових дебатів сторони, серед іншого, оголосили свої міркування щодо міри необхідного покарання, зокрема, прокурор просила призначити обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна, вказувала на особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, не одружений, дітей чи інших осіб на утриманні не має, офіційно не працював, на шлях виправлення тривалий час не стає і його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Обвинувачений у ході надання показань і останнього слова зазначив, що провину у скоєному визнав у повному обсязі та щиро кається, шкодує про вчинене, при призначення покарання покладається на розсуд суду.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд визнає обставиною, які пом`якшує покарання за п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненому, яке полягає в осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.

Також приймається до уваги особа обвинуваченого, який є працездатним чоловіком зрілого віку, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має місце, де характеризується незадовільно, від суду не переховувався, про причини своєї неявки до суду до ув`язнення повідомляв.

Обставин, що обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не вказано, судом не встановлено.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції кожної зі статей, за якими він визнається винуватим у виді позбавлення волі за ч. 3 ст. 186, а також і за ч. 2 ст. 289 КК України без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, адже в обвинувальному акті не було вказано про вчинення обвинуваченим незаконного заволодіння транспортним засобом з корисливих мотивів, і в своїх показаннях ОСОБА_8 також не зазначив про факти, які свідчать про корисливий умисел цього злочину. На думку суду виправлення обвинуваченого є неможливим без ізоляції його від суспільства і призначене покарання перебуватиме у рівномірному співвідношенні з тяжкістю та обставинами скоєного й особою винного, та базується на тому, що метою покарання має стати перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів. Зокрема суд зважає на наявність у ОСОБА_8 кримінального минулого, який після відбуття реального покарання за умисні корисливі злочини проти власності, звільнившись з місць позбавлення волі, знову вчиняв злочини, тобто має високі криміногенні потреби та усвідомлено не позбавляється їх, відсутність у нього постійного легального доходу, місця роботи, власної родини, соціально-позитивного кола спілкування.

Також суд вважає за належне застосувати приписи ст. 70 КК України та призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід у об`єднаному кримінальному провадженні, що розглядається, не обирався і як з`ясовано судом наразі відносно ОСОБА_8 діє запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13.05.2023, що застосований у кримінальному провадженні № 0002452 у справі № 761/21603/22 Шевченківським районним судом міста Києва, у зв`язку з чим обвинувачений утримується у Державній установі "Київській слідчий ізолятор". Враховуючи описані обставини, суд не вважає за належне вирішувати питання про застосовування заходів забезпечення кримінального провадження, адже один із найсуворіших запобіжних заходів відносно обвинуваченого вже діє.

Доля речових доказів вирішується відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати для здійснення їх розподілу судом у кримінальному провадженні не заявлені, а тому питання про їх розподіл судом не вирішується.

На підставі, викладеного, керуючись ст. 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна.

2.На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна.

3.Строк відбування покарання відраховувати з 22.03.2023.

4.Речові докази, а саме: лазерний компакт диск з записами з камер відео спостереження, флеш накопичувач мікро СД (визнаний речовим доказом за постановою слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_15 від 13.03.2020, слідчого ОСОБА_16 від 24.04.2020), зберігати в матеріалах об`єднаного кримінального провадження (кримінальної справи № 752/8393/20).

5.Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ашан Гіпермаркет Україна" задовольнити.

6.Стягнути з ОСОБА_8 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ашан Гіпермаркет Україна" 18 570 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят) грн майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням).

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1