Справа № 545/5270/22
Провадження № 1-в/545/1084/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2022р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщення Полтавського районного суду Полтавської області в м.Полтава, подання державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, гр. України, українця, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» звернулись до суду із поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлені законом 1/2 частини строку покарання і довів своє виправлення.

В судове засідання представник адміністрації не з`явився, надавши заяву про розгляд подання в його відсутність, подання підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у поданні.

Від засудженого до суду надійшла заява з проханням розглядати подання в його відсутність, подання підтримує, прохає задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, виходячи з того, що засуджений не досяг необхідного рівня виправлення, злочин вчинено за обтяжуючої обставини, а саме: у стані алкогольного сп`яніння, тому відсутні підстави для задоволення умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку прокурора, розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до такого висновку.

Відповідно до ч.2, ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.ч.2,3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є засудженим: 01.10.2018 року Ленінським районним судом м.Харкова, за ч. 3 ст. 286 КК України до 9 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Початок строку відбування покарання, 29.03.2018 року, кінець строку, 29.03.2027 року.

Також судом встановлено, що з 03.04.2018р. засуджений ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, режим утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 14.05.2019року, засуджений, ОСОБА_4 , відбував покарання в державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)», за час відбування має 12 заохочень, стягнення відсутні.

Суд вважає, що отримані заохочення перед настанням пільги УДЗ не дають для суду підстав вважати, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, а лише вказують на його бажання пришвидшити залишення місця відбування покарання, тому висновок ДУ «КВК №29», про те, що засуджений ОСОБА_4 , став на шлях виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення не може бути взятий судом, як доказ виправлення засудженої особи.

Також суд бере до уваги, що злочин за яким гр. ОСОБА_4 відбуває покарання, вчинено при обтяжуючих обставинах, у стані алкогольного сп"яніння, що потягло смерть чотирьох осіб.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України .

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ).

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд враховує особу засудженого, відомості щодо його посередньої поведінки, та виходячи з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань є виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання у процесі відбування покарання.

За таких підстав суд вважає, що засуджений своє посередньою поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення і у суду відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні спільного подання, - слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537ч.2 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державної установи «Крюковська виправна колонії (№29)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя
Полтавського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1