Справа №751/5198/22
Провадження №1-кп/751/16/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернігова матеріали кримінального провадження, що внесене до ЄРДР за №0000004 від 01.01.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернігів, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого ФОП, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла (цивільний позивач) ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. 31.12.2021 року, приблизно о 08 год. 30 хв. автомобіль марки «Ford» моделі «Fusion» /реєстраційний номер НОМЕР_1 /, під керуванням ОСОБА_3 , рухався по вул. Леоніда Пашина зі сторони пров. Невського у напрямку вул. Спортивна в м. Чернігові.

Рухаючись у вказаному напрямку, біля залізничного переїзду по вул. Леоніда Пашина, поблизу буд. 14, в м. Чернігові ОСОБА_3 не правильно оцінив дорожню обстановку та відповідно не реагував на її зміну (п.п.2.3 «б» ПДР), перевищив дозволену швидкість у населеному пункті (п.п.12.4 ПДР), при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п.п.10.1) та при виявленні небезпеки для руху, яку спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу (п.п.12.3 ПДР), внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода з велосипедом в руках ОСОБА_5 , яка рухалась у не відведеному для цього місці, справа на ліво відносно руху автомобіля марки «Ford» модель «Fusion» /реєстраційний номер НОМЕР_1 /.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів діафізів середньої третини лівих ліктьової та променевої кісток зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п.2.3 «б», 10.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, що стало причиною настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

1.2. Вказаними вище діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

2.1. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та надав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам, що дійсно 31.12.2021 року він, керуючи автомобілем марки «Ford», здійснив наїзд на пішохода з велосипедом в руках ОСОБА_5 , яка рухалася у не відведеному для цього місці, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

Обвинувачений підтвердив, що саме порушення ним вимог п.2.3 «б», п.12.4, п.12.3, п.10.1 ПДР і обумовили виникнення дорожньо-транспортної пригоди, яка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з наїздом на ОСОБА_5 .

2.2. Заявлений цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди визнав частково. З огляду на дії останньої, які виявились умовою виникнення дорожньо-транспортної пригоди, вважав, що розмір завданої ним моральної шкоди становить 10 000 грн.

Обвинувачений повідомив про добровільну сплату потерпілій 5000 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та зобов`язувався найближчим часом сплатити ще 5000 грн. Захисник обвинуваченого заявила клопотання про неспівмірність заявлених витрат на професійну правничу допомогу.

2.3. Обвинувачений щиро розкаювався, зазначивши про виклик ним карети швидкої допомоги та намагання добровільно надати потерпілій допомоги як одразу після ДТП, так і в подальшому під час її реабілітації в лікувальному закладі, цікавився перебігом її лікування у медичному закладі.

Висловлював готовність понести призначене судом покарання та відшкодувати іншу частину збитків, визначених судом за результатами розгляду цивільного позову, однак просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, що є єдиним джерелом доходу, зобов`язуючись в подальшому дотримуватись правил дорожнього руху.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

3.1. Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні надала показання про те, що вранці 31.12.2021 року вона з велосипедом в руках спробувала перейти у не відведеному для цього місці вул.Л.Пашина в м. Чернігові, однак була травмована автомобілем під керуванням обвинуваченого. Після ДТП останній зупинився та самостійно викликав їй карету швидкої медичної допомоги.

Потерпіла підтвердила, що обвинувачений навідував її в лікарні та пропонував надати матеріальну допомогу за умови їх примирення та подальшого закриття кримінального провадження. Мотивами відмови у прийнятті допомоги під час досудового слідства пояснила оспорюванням її розміру.

Заявлений цивільний позов до обвинуваченого про стягнення моральної шкоди в розмірі 40 000 грн підтримала та наполягала на його задоволенні, підтвердивши її часткове відшкодування останнім в розмірі 5000 грн. Щодо визначення виду та розміру покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Представник потерпілої просив суд прийняти відмову в частині заявлених позовних вимог до АТ «СК «ІНГО» про стягнення матеріальної шкоди.

3.2. Сторонами процесу не заявлялось клопотань про допит безпосередньо судом в судовому засіданні будь-яких осіб як свідків на підтвердження або спростування пред`явленого обвинувачення.

3.3. Витягом з ЄРДР за № 0000004 від 01.01.2022 року підтверджується внесення слідчим Чернігівського РУ ГУНП відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України та початок досудового розслідування відповідно до вимог ст.214 КПК України.

3.4. Згідно протоколу огляду місця події від 31.12.2021 року та фото-таблиць до нього, об`єктом огляду є частина вул. Л. Пашина в м. Чернігові.

Проведеним оглядом встановлено, зокрема, що на момент ДТП дорожнє покриття було покрите снігом, в автомобілі марки «Ford» /р.н. НОМЕР_1 / пошкоджено лише праве бокове дзеркало заднього виду /а.с.63-76/.

3.5. Постановою слідчого від 01.01.2022 року автомобіль марки «Ford» /р.н. НОМЕР_1 / визнано речовим доказом, а ухвалою слідчого судді від 12.01.2022 року накладено арешт у вигляді заборони ОСОБА_3 відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним транспортним засобом /а.с.77-82/.

3.6. Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/125-22/122-ІТ від 04.06.2022 року на момент експертного огляду технічних несправностей в гальмівній системі та системі рульового керування в автомобілі марки «Ford» /р.н. НОМЕР_1 / не виявлено /а.с.100-105/.

3.7. Постановою слідчого від 21.01.2022 року DVD-R диск з відеозаписом ДТП з камери відеоспостереження системи «Мережа безпеки» визнано речовим доказом /а.с.108/.

3.8. Протоколом огляду документу від 20.01.2022 року підтверджується проведення огляду DVD-R диску, зокрема, відеозапису обставин ДТП від 31.12.2021 р. по вул. Л. Пашина в м. Чернігові за участі автомобіля марки «Ford» /р.н. НОМЕР_1 / під керуванням обвинуваченого та потерпілої, яка з велосипедом в руках намагалась перейти проїзну частину дороги в не зазначеному для цього місці. Після наїзду на потерпілу, обвинувачений змінив напрямок руху автомобіля та повернувся до неї /а.с.110/.

При перегляді вказаного відеозапису в судовому засіданні були встановлені аналогічні обставини перебігу ДТП.

3.9. Згідно висновку судово-медичної експертизи №180 від 20.06.2022 року у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів діафізів середньої третини лівих ліктьової та променевої кісток зі зміщенням уламків, котрі виникли внаслідок ударної дії тупих предметів, твердих предметів, по давності утворення можуть відповідати 31.12.2021 року, та відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я /а.с.113-115/.

3.10. Протоколами проведення слідчого експерименту від 18.06.2022 року та додаткового слідчого експерименту від 09.09.2022 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_3 , підтверджується проведення слідчої дії, під час якої уточнено обставини механізму ДТП /а.с.116-120,132-135/.

3.11. Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/125-22/4109-ІТ від 20.07.2022 року в умовах місця події, викладених в постанові слідчого, водій автомобіля з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.4 ПДР України, а з моменту виникнення небезпеки для руху з моменту об`єктивної можливості спостерігати небезпечні дії пішохода щодо початку руху у відповідності до вимог п.10.1, п.12.3 ПДР /а.с.127-131/.

3.12. Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/125-22/7360-ІТ від 27.10.2022 року, за умови дорожньої ситуації, що викладена в постанові про призначення експертизи, з технічної точки зору, з урахуванням показів водія автомобіля марки «Ford Fusion» /д.н.з. НОМЕР_1 / ОСОБА_3 , він повинен діяти відповідно до вимог п.12.3, з урахуванням п.1.10, п.12.4 Правил дорожнього руху /а.с.144-148/.

За умови дорожньої ситуації, що викладена в постанові про призначення експертизи, з технічної точки зору, з урахуванням показів водія автомобіля марки «Ford Fusion» /д.н.з. НОМЕР_1 / ОСОБА_3 , невідповідність його дій вимогам п.12.3, з урахуванням п.1.10 знаходиться в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії пішохода, яка перетинала проїжджу частину дороги в неустановленому місці, є умовою настання ДТП.

Дії водія автомобіля «Ford Fusion» /д.н.з. НОМЕР_1 /, ОСОБА_3 , що не відповідали вимогам п.12.3, з урахуванням п.1.10 Правил дорожнього руху, є причиною виникнення ДТП /а.с.144-149/.

3.13. З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №879 від 31.12.2021 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 на момент огляду (11 год. 55 хв. 31.12.2022 року) був тверезий, ознак сп`яніння не виявлено /а.с.158/.

3.14. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203157850 цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Ford Fusion» /д.н.з. НОМЕР_1 / на момент ДТП була застрахована в АТ «СК «ІНГО».

3.15. Письмові докази, що містять характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема: свідоцтва про шлюб та народження дитини; витяг з реєстру платників єдиного податку; відомості про зареєстроване місце проживання; відсутність даних про перебування на спец обліках.

3.16. Процесуальні документи в підтвердження повноважень групи слідчих, прокурорів, та захисника.

ІV. Оцінка Суду.

4.1. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення надано вище зазначені докази, які були досліджені в судовому засіданні.

4.2. В свою чергу, обвинувачений підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення, не оспорював належність та допустимість досліджених у судовому засіданні доказів.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними та узгоджуються з показаннями потерпілої, а також викладеними у протоколах слідчих дій та зафіксованими на відеозаписі обставинами перебігу ДТП, підтверджуються висновками експертів щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, які стороною захисту не оспорюються та є процесуальними джерелами доказів, в зв`язку з чим суд покладає їх в основу обвинувального вироку.

4.3. Враховуючи вище викладене, суд вважає доведеним, що пред`явлене обвинувачення у порушенні п.п.2.3 «б», 10.1, 12.3, 12.4 правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження знайшло своє підтвердження, а відтак, дії обвинуваченого кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України.

V. Призначення покарання.

5.1. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину.

Активне сприяння розкриттю злочину проявилось в тому, що обвинувачений добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, з урахуванням позиції прокурора, висловленої в судових дебатах, не встановлено.

5.2. Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.ст.65-67 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України, є не тяжким злочином, вчинений з необережності;

- фактичні обставини скоєного злочину (час, місце, стан дорожнього покриття, дії потерпілої, які зумовили настання ДТП, характер допущених обвинуваченим порушень ПДР та поведінку обвинуваченого після кримінального правопорушення, характер ушкоджень та наслідки для потерпілої);

- особу обвинуваченого: вік, освіту та стан здоров`я, сімейний стан, наявність малолітньої дитини, офіційно працевлаштованого, відсутність негативних характеризуючих відомостей, часткове добровільне відшкодування потерпілій завданої моральної шкоди;

- раніше не судимого та відсутність відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності;

- відсутність даних про перебування обвинуваченого на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога;

- наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які б його обтяжували;

- зміст досудової доповіді органу з питань пробації згідно якої оцінка ризику вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній /а.с.47-48/;

- позицію потерпілої та думку прокурора щодо призначення виду та міри покарання. 5.3. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене та позицію сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 з обранням йому покарання в межах мінімальної межі санкції статті у виді штрафу з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Незважаючи на аргументи сторони захисту про те, що трудова діяльність обвинуваченого пов`язана із керуванням транспортним засобом і це є його основним джерелом доходу, суд позбавлений можливості не застосовувати додаткове покарання до обвинуваченого, оскілки за конкретних обставин справи його призначення є безальтернативним.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

6.1.Вирішуючи пред`явлений потерпілою позов до ОСОБА_3 та АТ «СК «ІНГО» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України, однією з основних засад цивільного судочинства, є диспозитивність.

Згідно з ч.3 ст.13 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

6.2. В судовому засіданні представник потерпілої подав заяву про відмову від частини позовних вимог до АТ «СК «ІНГО», мотивуючи її добровільним виконанням останніми, тим самим розпорядившись процесуальними правами її довірителя щодо предмета спору. Враховуючи диспозитивне право останніх, обставин, які б перешкоджали прийняття відмови від позову відсутні.

6.3. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4, моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

6.4. Суд враховує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілій спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, характер, глибини та тривалості фізичних, душевних, емоційних та моральних страждань, дискомфорт та порушення звичайного способу та ритму життя, необхідні зусилля для відновлення попереднього стану здоров`я, приймаючи до уваги вимоги розумності і справедливості, вважає за необхідне частково задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з обвинуваченого на відшкодування потерпілій моральної шкоди на загальну суму 20 000 грн, що буде достатньою та справедливою сатисфакцією за заподіяне.

Незважаючи, на той факт, що дії самої потерпілої стали умовою ДТП, вказана обставина не звільняє водія від виконання вимог ПДР, оскільки тягар цивільної відповідальності у даному випадку має нести винна у завданні шкоди особа, якою є обвинувачений.

Враховуючи те, що обвинувачений добровільно відшкодував 5 000 грн в рахунок завданої моральної шкоди, суд, з врахуванням попередньо визначеного розміру, приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 її залишку у розмірі 15 000 грн.

6.5. За змістом п.1 ч.1 ст.118 КПК України, до процесуальних витрат належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Положеннями ч.1 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, суд враховує складність справи та виконані адвокатом послуги виключно на стадії судового розгляду /а.с.31/, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значення справи для сторін та усталену судову практику за даною категорією справ, з урахуванням критеріїв дійсних адвокатських витрат, їх необхідності та розумності, а також клопотання сторони захисту щодо їх неспівмірності, керуючись принципом обґрунтованості, вважає за необхідне їх зменшити до 5 000 грн.

6.6. Арешт, змінений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 13.07.2022 року, на автомобіль марки «Ford» /р.н. НОМЕР_1 / у виді заборони відчуження та розпоряджання - скасувати.

6.7. Рішення щодо речових доказів необхідно прийняти відповідно до вимог ст.100 КПК України.

6.8. Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз в розмірі 7 791 грн 48 к., з огляду на вимоги ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в повному обсязі.

6.9. Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст.368,373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн /п`ятдесят одна тисяча гривень/ з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Роз`яснити ОСОБА_3 обов`язок сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Прийняти відмову представника позивача ОСОБА_5 від позовних вимог до Акціонерного товариства Страхова компанія «ІНГО» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та закрити провадження в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 15 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 5 000 гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 7791 грн 48 к. процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Арешт, змінений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 13.07.2022 року, на автомобіль марки «Ford» /р.н. НОМЕР_1 / у виді заборони відчуження та розпоряджання - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Ford» /р.н. НОМЕР_1 /, що переданий під зобов`язальну розписку залишити в користуванні володільця; DVD-R диск з відеозаписом ДТП залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1