Єдиний унікальний номер 728/1414/22
Номер провадження 1-кп/728/110/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач кримінальне провадження за № 0000229 від 13.07.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Тиниця Бахмацького району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, не працюючого, інваліда 3 групи, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено, останнього разу до 21 листопада 2022 року.

На початку липня 2022 року у невстановлену слідством дату, у нічний час ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел на здійснення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), прибув до гаражного приміщення, що розташоване в м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області по вул. Роменській, де через заздалегідь підготовлений ним отвір у даху проник всередину, звідки таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану викрав дві силові трифазні розетки вартістю 88 грн. 20 коп. за одну, на суму 176 грн. 40 коп., сім метрів кабелю АВВГ 4x10 вартістю 28 грн. 58 коп. за 1 метр, на суму 200 грн. 06 коп., вісім метрів кабелю ВВГ 2x6 вартістю 39 грн. 45 коп., на суму 315 грн. 60 коп., які належать ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому матеріальні збитки на загальну суму 692 грн. 06 коп.

Крім того, на початку липня 2022 року у невстановлену слідством дату, у нічний час ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел на здійснення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), повторно прибув до гаражного приміщення, що розташоване в м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області по вул. Роменській, де через заздалегідь підготовлений ним отвір у даху проник всередину, звідки таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану викрав два електродвигуни марки АИР 112 М4 вартістю 7281 грн. 40 коп. кожен, на суму 14 562 грн. 80 коп. та електродвигун марки АИР 112 М2 вартістю 7352 грн. 10 коп., які належать ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому матеріальні збитки на загальну суму 21914 грн. 90 коп.

Також, 11 липня 2022 року в нічний час ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел на здійснення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), повторно прибув до гаражного приміщення, що розташоване в м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області по вул. Роменській, де через заздалегідь підготовлений ним отвір у даху проник всередину, звідки таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану викрав електричний дриль марки «DWT» вартістю 1640 грн. 10 коп., електроточило вартістю 500 грн. 00 коп., домкрат ШААЗ 5т вартістю 733 грн. 33 коп., шість автоматичних вимикачів АЗ 161 вартістю 100 грн. 00 коп. за один, на суму 600 грн. 00 коп., глушник на скутер HondaLeadAF20, вартістю 1 079 грн. 00 коп., настільні лещата вартістю 2 016 грн. 67 коп., а також набір торцевих головок НК-3, шуруповерт «WinTech», електропилу «Einhell», десять акумуляторів для мопедів та скутерів, металевий ящик, визначити вартість яких відповідно висновку судової товарознавчої експертизи не представилось можливим, які належать ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому матеріальні збитки на загальну суму 6 569 грн. 10 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин. З кількістю та вартістю викраденого погоджується повністю. В скоєному щиро кається. Кримінальне правопорушення вчинив в зв`язку з тяжким матеріальним становищем. На даний час він все усвідомив, зробив для себе відповідні висновки та запевнив, що в подальшому не буде скоювати кримінальних правопорушень. Планує і хоче знову влаштуватись на роботу, щоб бути в змозі відшкодувати завдану шкоду потерпілому і забезпечувати сім`ю законним способом. Цивільний позов заявлений потерпілим в сумі відшкодування завданих збитків визнає повністю. Просив суд суворо не карати його та призначити якнайменшу міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав покази свого підзахисного і додав, що ОСОБА_4 намагався частково відшкодувати завданні збитки потерпілому ОСОБА_7 , але останній відмовився. Вважає , що обвинувачений може виправитись без ізоляції від суспільства, так як усвідомив, активно сприяв у розкритті злочину і щиро кається у вчиненому.

Потерпілий в судове засідання не з`явився.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 наголосив на тому, що обвинувачений не відшкодував завданні збитки, не вибачився перед потерпілим, не розкаявся перед потерпілим, здійснив крадіжку у свого сусіда під час особливого воєнного стану. Покарання просив призначити з реальним позбавленням волі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, інших учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, його характер, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тимчасово не працюючий, являється інвалідом 3 групи, одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, характеризується позитивно за місцем проживання, вину визнав та щиро розкаявся у скоєному, намагався частково відшкодувати завдану матеріальну шкоду.

Крім цього, суд приймає до уваги ту обставину, що внаслідок винних дій ОСОБА_4 не настало тяжких наслідків.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню, бажання часткового відшкодування завданих збитків.

Отже, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК щире каяття.

Обґрунтовуючи такі висновки, суд звертає увагу на те, що дана категорія не конкретизована в законодавстві і відноситься до «суддівського розсуду» залежно від обставин конкретної справи, а перелік обставин за яких можна визначити наявність в діях особи щирого каяття не може бути визначений заздалегідь.

Так, в одній із справ Верховний Суд підкреслив, що щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року по справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19)).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного та висновку органу з питань пробації, відповідно до якого виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та не становить великої небезпеки для суспільства, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

При розгляді цивільного позову ОСОБА_7 , судом встановлено, що потерпілий просить суд стягнути з обвинуваченого відшкодування за майнову шкоду завдану внаслідок скоєння ОСОБА_4 стосовно нього серії крадіжок, у сумі 27 842 (двадцять сім тисяч вісімсот сорок дві) грн. 73 коп. і 30 000 (тридцять тисяч) грн. за спричинену моральну шкоду , а також 5 000 (п`ять тисяч) грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 27 842 грн. 73 коп, відповідно до ст.ст. 22, 1166, 1177 ЦК України, підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки скоєним обвинуваченим злочином безсумнівно завдано йому матеріальних збитків на зазначену суму, які не відшкодовано до теперішнього часу.

Розглядаючи питання, щодо стягнення з обвинуваченого витрат, які був змушений понести потерпілий у зв`язку з необхідністю звернутись за правовою допомогою суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються зокрема із витрат на правову допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Так, потерпілий ОСОБА_7 у своєму позові зазначає, що розмір понесених ним витрат на правову допомогу становить 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Вказані обставини підтверджуються актом наданих послуг адвоката, складеним 12 грудня 2022 року.

Таким чином в цій частині позов підлягає задоволенню, а саме необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 понесенні останнім витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Так, положеннями ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Крім того, у своєму позові потерпілий просить стягнути з ОСОБА_4 відшкодування за завдану йому моральну шкоду у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн., з цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди були сформульовані Верховним Судом у Постанові від 10.04.2019 року у справі № 464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п.49). Моральна шкода полягає в стражданні або приниженні, які людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52).

Враховуючи обставини встановлені під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено потерпілому з боку обвинуваченого внаслідок скоєння останнім кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав потерпілий, характеру змін, які відбулись в його житті, що призвело до негативних наслідків.

Разом з тим, виходячи із вимог ст. 23 ЦК України, слід враховувати матеріальне становище обвинуваченого, а тому з урахуванням принципів розумності, виваженості, справедливості, суд приходить до висновку, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню в сумі 3 000 (три тисячі) грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно зі ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи та транспортно-товарознавчої експертизи в ході досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням товарознавчої експертизи та транспортно-товарознавчої експертизи 3209 ( три тисячі двісті дев`ять) грн. 26 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 27 842 (двадцять сім тисяч вісімсот сорок дві) гривні 73 копійки на відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

Речові докази: дві металеві коробки з вмістом наборів інструментів, електропилку «Royal Einhell» синього кольору з цепом та шиною до неї, електричний шуруповерт «WinTech» з додатковою батареєю та зарядним пристроєм, ключ металевий, а також металевий ящик з вмістом наборів головок, зубило, дві монтировки, протигаз, електроточило, які зберігаються у потерпілого ОСОБА_7 - залишити власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9