УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_2 при секретарі ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву особи, стосовної якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в рамках кримінального провадження № 0000026, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2017 року за ознаками вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України (справа № 761/17847/17, провадження № 1-кп/761/283/2022), -

в с т а н о в и в:

Особа, стосовної якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в рамках кримінального провадження № 0000026, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2017 року за ознаками вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України (справа № 761/17847/17, провадження № 1-кп/761/283/2022).

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 нібито отримала хабар від прокурора за прийняття незаконних процесуальних рішень в рамках кримінального провадження № 0000026 від 02 січня 2017 року.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причини неявки. При цьому, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про відвід та проаналізувавши викладені в ній обставини, а також вивчивши матеріали судової справи № 761/17847/17 (провадження № 1-кп/761/283/2022), суд приходить до наступного висновку.

Так, статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Разом із цим, наведені в заяві ОСОБА_1 підстави не можна вважати такими, що виключають можливість участі судді ОСОБА_4 у розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в рамках кримінального провадження № 0000026 від 02 січня 2017 року, оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, передбачених ст. 75 КПК України.

Щодо посилань заявника ОСОБА_1 про отримання суддею ОСОБА_4 хабара від прокурора за ухвалення незаконних рішень, то вони не підтверджуються жодними доказами, а відтак розцінюються судом виключно як необґрунтовані твердження, які не заслуговують на увагу.

Крім того, вирішуючи питання про доцільність відводу слідчого судді від участі в розгляді судової справи, суддя не наділений процесуальними повноваженнями надавати правову оцінку процесуальним рішенням, прийнятим суддею під час розгляду справи. До повноважень судді в даному випадку належить виключно встановлення наявності або відсутності обставин, які унеможливлюють участь судді в розгляді справи, та/або свідчать про його упередженість, необ`єктивність чи особисту зацікавленість.

Враховуючи те, що в судовому засіданні не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_1 за вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України чи свідчили б про її особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви в її неупередженості під час розгляду даного клопотання, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 80-81, 376, 532 КПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Заяву особи, стосовної якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в рамках кримінального провадження № 0000026, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2017 року за вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України (справа № 761/17847/17, провадження № 1-кп/761/283/2022) - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2