Провадження № 1-в/537/4/2023
Справа № 537/3150/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2023 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , лікаря-психіатра ОСОБА_4 , захисника особи, щодо якої розглядається продовження примусового заходу медичного характеру, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці заяву лікаря-психіатра ОСОБА_4 про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Лікар-психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_7 .

На обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_6 психічно хворіє з 25.03.2022, багаторазово лікувався в ВП ОКП поліклініка зі стаціонаром № 2 та КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР». Остання госпіталізація була примусовою за рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.07.2021, на лікуванні перебував у ВП ОКП поліклініка зі стаціонаром № 2 з 29.07.2021 по 16.09.2021 з подальшим переведенням до КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» з 16.09.2021 по 13.04.2022. Після виписки приймав рекомендоване підтримуюче лікування, почувався задовільно, проте в період загострення хвороби у пацієнта може спостерігатися неадекватна поведінка, стійкі маячні ідеї. Вказав, що в разі не продовження ОСОБА_6 амбулаторної психіатричної допомоги психічний стан хворого може різко погіршиться, що завдасть значної шкоди його здоров`ю та може негативно вплинути на оточуючих. З урахуванням викладеного, просив заяву задовольнити.

В судовому засіданні лікар - психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_4 заяву підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у тексті заяви та просив її задовольнити. Вказав, що на виконання судового рішення від 29.07.2021 до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Лікування ОСОБА_6 проходив у КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» в м. Полтаві. В подальшому в судовому порядку ОСОБА_6 змінено вид примусових заходів медичного характеру з лікування у закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, яка надавалася йому відокремленим підрозділом обласною консультативною психоневрологічною поліклінікою №2 КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» в м. Кременчуці. Протягом часу лікування з квітня по жовтень 2022 року ОСОБА_6 виконував усі його призначення, як лікуючого лікаря. Комісійно за цей час він не оглядався, оскільки не було потреби, його стан покращився, необхідності у продовженні амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не було. У кінці жовтня ОСОБА_6 перестав приходити у визначені дні на огляд, за повідомленням його батька він покинув місце проживання та почав вести бродячий спосіб життя. ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів 11.11.2022, якою визначено, що ОСОБА_6 потребує продовження амбулаторної психіатричної примусової допомоги. Оскільки ОСОБА_6 може бути небезпечним для себе та оточуючих, він потребує продовження застосування примусового заходу медичного характеру.

ОСОБА_6 у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся шляхом надіслання судової повістки за адресою, зазначеною у заяві.

Прокурор ОСОБА_3 вважав за необхідне відмовити у задоволення заяви, оскільки заявником пропущено строк застосування примусового заходу медичного характеру. Вказав, що за наявності підстав заявник не позбавлений права звернутися до суду в порядку, передбаченому статтями 14, 16 Закону «Про психіатричну допомогу».

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні погодився з думкою прокурора, вказав, що ухвала, на підставі якої ОСОБА_6 надавалася амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, припинила свою дію, а тому відсутні підстави для продовження психіатричної допомоги.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру, зокрема, госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів (абз.1 ч.1 ст. 95 КК України).

Частиною 2 ст. 95 КК визначено, що особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно ст.. 514 КПК продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Частинами 4 -6 ст. 12 Закону «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи письмову заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До письмової заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. У разі погіршення стану психічного здоров`я особи, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, та ухилення від виконання цією особою або її законним представником рішення суду про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку психіатрична допомога може надаватися на підставах та в порядку, передбачених статтями 14, 16 і 17 цього Закону.

Судом встановлено, що згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.07.2021, що набрала законної сили, до ОСОБА_6 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04.04.2022 ОСОБА_6 змінено застосування примусових заходів медичного характеру з лікування у закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Ухвала набрала законної сили 12.04.2022.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку надавалася у відокремленому підрозділі обласній консультативній психоневрологічній поліклініці №2 КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР». З висновку лікарів ЛКК відокремленого підрозділу обласної консультативної психоневрологічної поліклініки зі стаціонаром № 2 комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» вбачається, що ОСОБА_6 був оглянутий комісією лише 11.11.2022, тобто після спливу 6 місячного строку надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 .

Згідно ст.. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку (ст..116 КПК України).

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, оскільки на час звернення до суду з заявою сплив строк надання ОСОБА_6 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. За наявності відповідних підстав заявник не позбавлений права звернутися до суду в порядку, передбаченому статтями 14, 16 Закону «Про психіатричну допомогу».

Керуючись ст.ст. 376, 514 КПК, ст.94, 95 КК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви лікаря-психіатра ОСОБА_4 про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено 15.02.2023