Справа № 675/1409/22
Провадження № 1-кп/675/119/2022
"21" грудня 2022 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
19 грудня 2022 року до суду надійшло письмове клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки закінчується строк тримання під вартою ОСОБА_4 , однак у відношенні обвинуваченого наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких, котрі скоєні під час іспитового строку, ОСОБА_4 був судимим за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів. Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, що свідчить про наявність ризику того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, що унеможливить контроль за його поведінкою та явкою до суду у разі обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також прокурор вказав, що ОСОБА_4 особисто знайомий зі свідками у даному кримінальному провадженні, а тому може незаконно впливати на них. Крім того, прокурор констатував, що існує обґрунтований ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може продовжити злочинну діяльність. Як на доказ своїх доводів прокурор послався на наявність вагомих доказів, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_4 у інкримінованих йому злочинах за встановлених обставин.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти заявленого клопотання заперечував, вважає за доцільне змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 проти продовження існуючого запобіжного заходу не заперечував.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
За вимогами ч. 3 цієї ж статті незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
При вирішенні заявлених прокурором, захисником та обвинуваченим клопотань судом враховуються положення ст. 131 КПК України, якою визначено, що одним із передбачених КПК України видом заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, є запобіжні заходи, що застосовуються на підставі ухвали суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, якщо прокурор доведе, що є підстави для його застосування.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як зазначено у ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Суд, дослідивши клопотання, заявлене прокурором, вислухавши позицію учасників судового провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2022 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 29 травня 2022 року включно.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2022 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 20 липня 2022 року включно.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2022 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 09 вересня 2022 року включно.
07 вересня 2022 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 05 листопада 2022 року включно.
03 листопада 2022 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 01 січня 2023 року включно.
Суд наголошує, що метою і підставою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд також враховує особу, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного.
Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, даних про його особу, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше був судимий за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, обвинувачується у вчиненні нових злочинів протягом встановленого судом іспитового строку за попереднім вироком, те, що у справі не з`ясовані обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, в тому числі не допитані свідки, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що, знаходячись на волі, ОСОБА_4 може незаконно впливати свідків, переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.
У результаті залишення ОСОБА_4 під вартою досягається мета забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків і цей запобіжний захід буде запобігати його спробам переховуватися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити вчинення злочинних діянь.
За таких обставин, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з дня винесення ухвали, тобто з 21 грудня 2022 року.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Керуючись ст. ст. 331, 372, 376, 393-395 Кримінального процесуального кодексу України,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Нове Село Ізяславського району Хмельницької області, українцю, громадянину України, військовослужбовцю, жителю с. Нове Село Шепетівського району Хмельницької області, раніше судимому, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 21 грудня 2022 року по 18 лютого 2023 року включно.
Визначити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати за першою вимогою до прокуратури або суду;
- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за межі України, у випадку наявності.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18 лютого 2023 року.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження і направити начальнику слідчого ізолятора.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1