гСправа № 187/1248/22 Провадження №1-кп/0187/59/23
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2023 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000242 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Дніпродзержинськ (нині Кам`янське), Дніпропетровської області; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; громадянин України; освіта середня; не працює; не одружений; паспорт громадянина України (карта) № НОМЕР_1 ; УНЗР 512; РНОКПП НОМЕР_2 ; в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

Упродовж періоду з січня 2022 року по травень 2022 року, ОСОБА_5 (далі обвинувачений) діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних стосунків, систематично вчиняв щодо своєї матері ОСОБА_6 (далі потерпіла) дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу нецензурними словами та залякуванні, що завдало шкоди психологічному здоров`ю, погіршення якості життя потерпілої, за таких обставин.

Так, 10.01.2022 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства вчинив щодо своєї матері домашнє насильство у сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, тобто ображав потерпілу у грубій формі нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого потерпілій спричинено шкоду її психологічному здоров`ю.

За даним фактом постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2022 у справі №187/199/22, ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) (вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування).

Так само, 12.02.2022 близько 18 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив щодо своєї матері домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, ображав останню у грубій формі нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого потерпілій спричинено шкоду її психологічному здоров`ю.

За даними фактом постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2022 у справі №187/199/22, ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не дивлячись на це, будучи попередньо притягненим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, не ставши на шлях виправлення, продовжуючи вчинення своїх протиправних дії, 17.05.2022 близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства знову вчинив щодо своєї матері домашнє насильство у сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, тобто ображав останню у грубій формі нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого потерпілій спричинено шкоду її психологічному здоров`ю.

За даним фактом постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2022 у справі №187/501/22, ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Неодноразово будучи притягненим до юридичної відповідальності, та не ставши на шлях виправлення, 18.08.2022 близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання, перебуваючи в збудженому стані, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично, вчинив домашнє насильство у сім`ї щодо своєї матері, а саме: умисні дії психологічного характеру, тобто ображав останню у грубій формі нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого потерпілій спричинено шкоду її психологічному здоров`ю.

За вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, передбачена кримінальна відповідальність за ст. 126-1 КК України.

Відповідно до диспозиції статті 126-1 КК України домашнім насильством є систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства. Таким чином, обов`язковою ознакою цього складу злочину є систематичність вчинення насильства, тобто повторюваність його епізодів протягом певного часу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому злочині визнав, пояснив, що останні два роки проживає разом з батьками. Дійсно мали місце конфлікти між ним та матір`ю. Однак причина цих конфліктів це те, що матір забрала в нього квартиру, яку йому подарувала бабуся. Фізичного насилля він не застосовував, фізичною розправою не погрожував.

Судом, під час розгляду, безпосередньо досліджені докази надані стороною обвинувачення, щодо достовірності та допустимості яких, з боку сторони захисту ніяких зауважень заявлено не було.

Незважаючи на позицію обвинуваченого щодо визнання вини, його провина повністю підтверджується сукупністю досліджених та оцінених судом у порядку визначеному ст. 94 КПК України таких доказів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла, пояснила, що обвинувачений є її сином. Все почалося, коли її сину виповнилося 18 років та він почав зловживати алкоголем та наркотиками. Всі спроби вирішити проблеми були марними, співжиття тільки погіршувалося. На зауваження реагує агресивно, використовуючи нецензурну лайку. Син постійно ображає, виносить майно або намагається його продати, погрожує фізичною розправою. При цьому були випадки, коли він погрожував колючими предметами, як то вилкою та ножем. Так, останній раз, коли вона виявила, що він забирає овочі з теплиці, зробила йому зауваження, але він як завжди відреагував агресивно, почав виказувати образи та погрожувати, казав: «уб`ю»; «удавлю»; «підпалю». Просить суворо покарати кривдника, так як домашнє насилля триває 18 років.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_7 , який є батьком обвинуваченого та чоловіком потерпілої, підтвердив факти викладені потерпілою, свідком яких він був. І хоча він не бачив погроз предметами, однак неодноразово був свідком «морального терору» обвинуваченого над потерпілою. Виказування нецензурної лайки, образи та приниження з боку обвинуваченого звична ситуації.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що є сусідкою потерпілої та обвинуваченого за їх місцем проживання в с. Єлизаветівка. Про обвинуваченого їй відомо, що останній певний час жив в Кам`янському. У нього була сім`я, робота, але потім, близько 2-3 роки тому щось трапилося. У її сусідів постійні скандали та сварки, після яких доволі часто приїздила поліція. Так на зауваження матері, з приводу знайти роботу та таке інше, обвинувачений «огризався», переходячи на крик і образи.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є колишньою колегою потерпілої та в них склалися товариські відносини. Так як вони разом доглядають за городом, інколи вона залишалася ночувати в помешканні потерпілої. Через деякий час разом з потерпілою в смт Єлизаветівка почав постійно проживати обвинувачений. У спілкуванні з матір`ю обвинувачений веде себе грубо, дозволяє використання нецензурної лайки та принижуючі образи.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину також повністю підтверджується долученими прокурором доказами, щодо достовірності та допустимості яких, з боку сторони захисту ніяких зауважень заявлено не було, а саме:

- витягами з ЄРДР від 19.08.2022, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.08.2022, відповідно до яких потерпіла повідомила, що ОСОБА_5 вчиняє стосовно неї домашнє насильство, останній раз 18.08.2022;

- постановами про призначення групи слідчих та групи прокурорів у кримінальному провадженні від 19.08.2022, згідно яких відповідні слідчі та прокурори приймали участь у відповідних слідчих діях, та приймали відповідні процесуальні рішення;

- протоколами про адміністративні правопорушення та прийнятих за ними постановами суду, а саме: постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2022 у справі №187/63/22 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо фактів домашнього насильства стосовно потерпілої, яке мало місце 10.01.2022; постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2022 у справі №187/199/22 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо фактів домашнього насильства стосовно потерпілої, яке мало місце 12.02.2022; постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2022 у справі №187/501/22 зокрема про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо фактів домашнього насильства стосовно потерпілої, яке мало місце 17.05.2022;

- постановою про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 05.09.2022, а саме: оптичний диск з допитом потерпілої та безпосередньо відеозаписом, зміст якого відображає покази потерпілої наданих безпосередньо в судовому засіданні;

- висновком експерта №3333-3334 від 27.10.2022, який складено на підставі постанови слідчого про призначення судово-психологічної експертизи від 12.09.2022, згідно яким у потерпілої існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у її життєдіяльності внаслідок дій обвинуваченого, які зумовили порушення звичного стереотипу життєвого процесу, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам потерпілої в особистому благополуччі, в продуктивному життєвому тонусі. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості потерпілої, ситуація, що досліджується за справою, є для неї психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок дій обвинуваченого, у потерпілої наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психологічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах дослідженої ситуації;

Зміст повідомлення про підозру від 03.11.2022 відповідає обвинувальному акту.

При цьому, суд враховує, що згідно довідок Комунального некомерційного підприємства «Петриківська центральна лікарня» Петриківської селищної ради, Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня №1», потерпіла на обліку у лікаря нарколога та психіатра за місцем мешкання не перебуває. За підготовленою характеристикою потерпілої, за місцем мешкання скарг щодо неї не надходило. В конфліктних ситуаціях не помічена; до адміністративної відповідальності не притягувалася.

Щодо посилання обвинуваченого як на причину конфлікту створення потерпілою перешкод у користуванні квартири.

Як пояснив сам обвинувачений йому відомо про наявність правовстановлюючого документа на цю квартиру, власником якої є він, зокрема і залишається наразі. З відповідними позовами про усунення перешкод у користуванні власності проти матері він не подавав.

Таким чином, вказана обставина не може вважатися умовою та/або наслідком виключення відповідальності за вчинене діяння, яке інкримінується обвинуваченому.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразилися в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, вчинив злочин передбачений ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості, характер, спосіб та наслідки вчиненого злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого та поведінку після вчинення, зокрема за місцем мешкання обвинувачений характеризується, як особа, яка не працює, зловживає спиртними напоями, притягувалася до адміністративної відповідальності за домашнє насильство; не одружений; на утриманні дітей та інших осіб не має; не працює; за даними лікаря психіатра на обліку не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога; за даними РТЦК та СП перебуває на військовому обліку; на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий; при цьому вчинив злочин проти життя та здоров`я своєї матері, який налічує чотири епізоди, який в силу ст. 12 КК України є нетяжким злочином; свою вину визнав формально, оскільки на покази своєї матері та батька реагував категоричним запереченням; обвинувачений має вільний доступ до місця проживання потерпілої та фактично проживає разом з батьками.

Обставини, що пом`якшують та/або обтяжують покарання в межах пред`явленого обвинувачення судом не встановлені.

Вирішуючи питання призначення покарання суд виходить з такого.

Згідно основоположних принципів закріплених Основним законом держави, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3 Конституції України). Кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню (ст. 28 Конституції України).

Санкція ст. 126-1 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт, або арешт, або обмеженням волі, або позбавлення волі.

В судових дебатах, прокурор просив призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.

Захисник, просив врахувати всі обставини у справі та застосувати положення ст. 75 КК України.

Обвинувачений просив при прийнятті рішення, врахувати, що він розкаявся, попросив вибачення у своєї матері та застосувати щодо нього положення ст. 75 КК України.

Щодо обвинуваченого про визнання вини та наявність щирого каяття.

Як зазначалося вище, позиція обвинуваченого щодо визнання вини носить лише формальний характер, а тому не може бути врахована як обставина, що пом`якшує покарання. Як зазначив обвинувачений вибачення він просив безпосередньо у матері за відсутності свідків.

Суд зазначає, що щире каяття не слід ототожнювати з визнанням провини в скоєному злочину.

Щирий жаль із приводу вчиненого та осуд своєї поведінки, насамперед повинен виражатись у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити негативні наслідки скоєного тощо.

Факт щирого каяття обвинуваченого в скоєнні злочину не відображається в матеріалах кримінального провадження, а обмежується лише словами, які він сказав під час судового розгляду.

З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинений злочин у виді позбавлення волі реально у максимальному строці. Виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, зокрема як зазначалося вище обвинувачений неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за випадки домашнього насильства, однак висновків для себе він не зробив на шлях виправлення не став, та продовжив здійснювати домашнє насильство щодо своєї матері.

Суд приходить до висновку, що покарання у виді позбавлення волі, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами. Це покарання буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Інші покарання не забезпечить ефективність виконання завдань кримінального судочинства та не будуть дієвими.

Підстави для застосування примусових заходів медичного характеру відсутні.

Так само, відсутні підстави для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування.

Цивільний позов не заявлявся.

Щодо речових доказів.

Так, постановою слідчого від 05.09.2022 долучено до матеріалів кримінального провадження речові докази, а саме: CD-R диск на якому міститься відеозапис допиту потерпілої.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

При цьому, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Таким чином, речовий доказ оптичний диск слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

Щодо відшкодування процесуальних витрат.

Так, за результатами проведення судово-психологічної експертизи №3333-3334 від 27.10.2022 складено висновок експерта. Згідно акта попереднього розрахунку вартості виконання висновку попередні витрати складають 7550,80 грн.

Враховуючи, що призначена експертиза та складений за нею висновок є належним, її призначення на досудовому слідстві було доцільним, з урахуванням ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним здійснити розподіл процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого на користь виконавця експертизи, а саме: Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Донецьке відділення, процесуальні витрати, а саме у зв`язку із залученням експерта.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Однак, так як суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, з метою виконання вироку, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, ризик чого значно підвищується в умовах введеного в Україні воєнного стану, обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, для чого його слід взяти під варту в залі суду.

Керуючись статтями 337, 368-370, 376, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Речові докази:

1) CD-R диск на якому міститься відеозапис допиту потерпілої залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Донецьке відділення (місцезнаходження 84331, м. Краматорськ, вул. Аероклубна, 103; ) процесуальні витрати по проведенню судово-психологічної експертизи №3333-3334 від 27.10.2022 в розмірі 7550,80 грн (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят грн 80 коп.).

Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити обвинуваченому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1