Провадження № 1-кс/761/7429/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представник власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Київської міської прокуратуриОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000360, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Київської міської прокуратуриОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000360, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, що належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме грошові кошти в сумі 43 500 (сорок три тисячі п`ятсот) доларів США, 6 915 (шість тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) Євро, 103 000 (сто три тисячі) гривень.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 12.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи в складі організованої групи в складі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 маючи умисел, направлений на сприяння на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, повторно, на виконання заздалегідь розробленого плану, 22.12.2022 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Політехнічна 25/29, в приміщенні КНП «Київська міська студентська поліклініка», зустрівся з ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що ОСОБА_10 має тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, яке дає право на виїзд за кордоном терміном до 2-х місяців, повідомив останньому, що він може вирішити питання про видачу медико-соціальною експертною комісією посвідчення про наявність групи інвалідності, що слугує підставою для безперешкодного виїзду особи за кордон, усунувши таким чином перешкоди в незаконному переправленню через державний кордон України. За виконання вказаних дій, ОСОБА_7 висунув пропозицію надання йому грошових коштів у розмірі 3 000 доларів США, на що останні погодився.

26.12.2022 приблизно о 15 год. 00 хв., під час зустрічі ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_7 , що має лише половину суми та зможе передати решту грошових коштів коли отримає результат медико-соціальної експертної комісії, на що ОСОБА_7 погодився та отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1500 доларів США. Також ОСОБА_7 реалізуючи злочинний умисел спрямований на усунення перешкод при незаконному переправленні через кордон України, повідомив, що крім наявного пакету документів, необхідно пройти додаткове обстеження та фіктивно пролікуватися в КНП «Олександрівська клінічна лікарня міста Києва», за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, 39/1 та надав контактні дані лікаря вказаної лікарні ОСОБА_11 , пояснивши, що до неї потрібно звернутись для госпіталізації. При цьому ОСОБА_7 в невстановлені досудовим розслідування час та місці вирішив залучити до злочинної діяльності з усунення перешкод в переправлянні державного кордону лікаря КНП «Олександрівська клінічна лікарня міста Києва» ОСОБА_11 , надавши їй пропозицію за грошову винагороду виготовити завідомо неправдиві документи щодо перебування ОСОБА_10 на стаціонарному лікуванні в КНП «Олександрівська клінічна лікарня міста Києва», що є необхідним для позитивного висновку медико-соціальної експертизи про присвоєння групи інвалідності ОСОБА_10 та таким чином усунення перешкоди для незаконного переправляння ОСОБА_10 за кордон України, на що ОСОБА_11 надала свою згоду.

15.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України, інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення є тяжким та за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

При цьому, як зазначає слідчий у клопотанні, у ході досудового розслідування рганом досудового розслідування встановлено, що 15.02.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено 43 500 (сорок три тисячі п`ятсот) доларів США, 6 915 (шість тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) Євро, 103 000 (сто три тисячі) гривень, які упаковано до поліетиленового пакету з біркою, на яку нанесено пояснювальні написи та печаткою «Для пакетів СУ ГУНП у м. Києві», який склеєно прозорою клейкою стрічкою.

Крім того, під час обшуку, серед зазначених грошових коштів було вилучено одну купюру номіналом 100 долларів США, яку були використанні під час контролю за вчинення злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту та на яку ухвало слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києві ОСОБА_12 накладено арешт з метою збереження речового доказу.

Враховуючи вище викладене, у органа досудового розслідування виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_11 з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання кримінального провадження.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, наклавши арешт на вказане в клопотанні майно.

Представник власника майна у судовому засіданні просив залишити клопотання без задоволення. Також, зауважив, що грошові кошти належать дружині підозрюваного, долучив документи. Повідомив, що у зверненні з клопотанням порушено строк на таке звернення.

Власник майна у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, власника майна, представника власника майна суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 12.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Київською міською прокуратурою.

15.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При цьому, як зазначив захисник у судовому засіданні, грошові кошти, що 15.02.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 43 500 (сорок три тисячі п`ятсот) доларів США, 6 915 (шість тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) Євро, 103 000 (сто три тисячі) гривень, які упаковано до поліетиленового пакету з біркою, на яку нанесено пояснювальні написи та печаткою «Для пакетів СУ ГУНП у м. Києві», який склеєно прозорою клейкою стрічкою

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, (справа№761/6667/23) у клопотанні про арешт майна, а саме в частинні грошових коштів в сумі 43 500 (сорок три тисячі п`ятсот) доларів США, 6 915 (шість тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) Євро, 103 000 (сто три тисячі) гривень, з метою збереження речового доказу, слідчому, в межах вказаного провадження, було відмовлено.

Разом з тим, у органа досудового розслідування виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, долучені до клопотання у копіях, вважає встановленою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_11 злочинів, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованих злочинів, в межах розслідування яких ставиться питання про подальше тримання підозрюваного під вартою.

При цьому, як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України").

А відтак, вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України передбачають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, та в сукупності наданої ним розумної оцінки надають підстави вважати причетність особи до вчинення кримінального правопорушення достатньо вірогідною.

Між цим, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Також, згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном, використовувати та відчужувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Між тим, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

В першу чергу суд аналізує доводи щодо прийнятності вказаного клопотання з огляду на твердження адвоката про порушення строку передбаченого чинним законодавство для подачі клопотання про арешт майна.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 41 Конституції України Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Тобто встановлюючи строк для подачі клопотання про арешт майна законодавець захищає власників майна від безпідставного обмеження їх права власності, разом з тим наслідком подачі такого клопотання понад строк визначений в КПК України визначено виключно обов`язок повернути таке майно власнику після спливу строку, однак така подача клопотання не може слугувати підставою для автоматичної відмови в задоволенні клопотання про арешт майна. Суд роз`яснює учасникам, що у разі неповернення тимчасово вилученого майна яке утримується органом досудового розслідування без належних підстав власники майна, їх представники мають право звернутись до слідчого судді зі скаргою в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, водночас ця скарга має розглядатись окремо, а вирішення цього питання в межах розгляду даного клопотання про арешт майна було б невиправданим з точки зору закону виходом за межі судового розгляду.

Так, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт грошових коштів 30.03.2023 року з метою конфіскації майна підозрюваного, як виду покарання, оскільки відповідно до ст.12 КК України, інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення є тяжким та за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Таким чином суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні клопотання по суті лише на підставі того що воно подане не на наступний робочий день після проведення обшуку. Крім того, судом враховується, що вперше до суду клопотання про арешт вказаного майна (до слідчого судді ОСОБА_12 ) було подано вчасно, тобто в передбачені ч.5 ст. 171 КПК України строки, при цьому прямої заборони на повторну подачу клопотання про арешт майна законом не встановлено.

Крім того, суд вважає за необхідне окремо зупинитись і на доводах про необхідність відмови в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, оскілки вони належать дружині підозрюваного.

.

Так згідно з ст.59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Окрім того, відповідно до ст.48 КВК України, суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання органу державної виконавчої служби, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося.

Між тим, згідно з ст.49 КВК України, конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи що санкція ч. 3 ст. 332 КК України, за якою ОСОБА_6 повідомлено про підозру, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, має на меті забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, зважаючи на наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути приховане або відчужене, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання, в частині заборони користування, розпорядження та відчуження грошовими коштами, оскільки з його ж змісту вбачається, що на день розгляду клопотання, грошові кошти не знаходяться у власності ОСОБА_6 , а вилучені органом досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 59 КК України, ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, ст. ст. 48, 49 КВК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Київської міської прокуратуриОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000360, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, а саме 43 500 (сорок три тисячі п`ятсот) доларів США, 6 915 (шість тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) Євро, 103 000 (сто три тисячі) гривень, які було вилучено 15.02.2023 під час проведення обшуку в приміщенні житлового будинку, який належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1