Справа № 392/8/23
Провадження № 1-кп/392/137/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 від 15 грудня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ліски, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , із повною середньою освітою, перебуваючої у шлюбі неофіційно, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 20 серпня 2022 року, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_5 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022 продовжено до 21.11.2022, зі столу в кімнаті, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки Samsung, моделі Galaxy A30s, вартістю 3475 грн. З викраденим майном, ОСОБА_3 залишила місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3475 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, не заперечувала щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та пояснила, що вона 20 серпня 2022 року точний час не пам`ятає була річці, де познайомилася з потерпілим ОСОБА_6 . Після чого, разом зі своїм співмешканцем та подругою пішли до ОСОБА_6 в гості. Перебуваючи в нього вдома, за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись моментом, що її дії будуть не помічені, викрала мобільний телефон належний ОСОБА_6 , який знаходився в кімнаті на сталі. В подальшому, принесла вказаний мобільний телефон додому, заховала в речах, сім-картку та чохол на телефон викинула. Через декілька місяців увімкнула викрадений телефон та поставила належну їй сім картку. 14 грудня 2022 року була зупинена працівниками поліції, які запитали у неї про телефон, надалі вказаний телефон вилучили. Знає, що його повернули потерпілому.

У вчиненому щиро кається, в судовому засіданні просила вибачення за вчинене нею правопорушення, вказала, що готова нести покарання справедливе покарання, запевняла суд, що зробила відповідні висновки з приводу такої своєї поведінки, на майбутнє не буде вчиняти жодних протиправних дій.

Враховуючи те, що учасники провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, та вивченням характеризуючих даних на особу, визнавши недоцільним вивчення письмових доказів у провадженні.

Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

З`ясувавши позиції прокурора та обвинуваченої, а також позицію потерпілого, викладену у заяві на адресу суду, який претензій майнового характеру до обвинуваченої не має, оскільки мобільний телефон йому повернуто, призначення покарання виніс на розсуд суду, суд дійшов висновку про правильність кваліфікації досудовим слідством дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та доведеність вини обвинуваченої у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд призначає покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання. При цьому покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю кримінального правопорушення, обставинами скоєного, особою винного.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів.

Досліджуючи дані про особу, суд встановив, що за місцем проживання характеризується виключно позитивно, не працює, у шлюбі перебуває неофіційно, на обліках у кабінетах лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима.

Обставинами, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, у виді позбавлення волі в межах санкції статті ч. 4 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім, на думку суду, для її виправлення та попередження нових злочинів.

Однак враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_7 бажає виправитися, розкаялася у вчиненому та активно сприяла розкриттю злочину, надала правдиві та послідовні показання, негативно оцінює вчинене нею кримінальне правопорушення, вибачилася за вчинене, демонструє готовність понести заслужене покарання, а також враховуючи позицію потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченій (відніс вирішення даного питання на розсуд суду), враховуючи, що викрадене майно (мобільний телефон) повернуте потерпілому, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням із покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не встановлено.

Підстав для застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_9 не застосовувати.

Цивільний позов не заявлялися.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Samsung, моделі Galaxy A30s, який передано потерпілому ОСОБА_5 під розписку на відповідальне зберігання, - вважати повернутим законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинувачен(ому)ій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1

суддя