Справа № 202/578/23
Провадження № 1-кс/202/462/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.01.2022 року про закриття кримінального провадження внесеного 05.01.2022 року до ЄРДР за №0000010,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою на постанову дізнавача СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.01.2022 року про закриття кримінального провадження внесеного 05.01.2022 року до ЄРДР за №0000010.

В своїй скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову дізнавача СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.01.2022 року про закриття кримінального провадження внесеного 05.01.2022 року до ЄРДР за №0000010, посилаючись на те, що дізнавачем без проведення жодної слідчої дії закрито кримінальне провадження, досудове розслідування всього тривало всього 14 днів. При цьому єдиним обґрунтуванням відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення є начебто неможливість встановите його місцезнаходження. У зв`язку з чим вважає, що оскільки дізнавачем не встановлені фактичні обставини, не здійснено належних слідчих дій, просить скасувати рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, просила провести розгляд скарги без її участі.

Дізнавач до судового засідання не з`явився, що відповідно до ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів скарги вбачається, що 05.01.2022 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за № 0000010, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.01.2022 дане кримінальне провадження закрито на підставі ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України.

Як вбачається з постанови слідчого, в ході досудового розслідування не довелося можливим встановити місцезнаходження ОСОБА_7 та отримати від нього пояснення щодо несплати аліментів на утримання дитини, у зв`язку з чим дізнавач прийшов до висновку про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення та необхідності закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до ч. 1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, дізнавачем не було здійснено жодних слідчих (розшукових) дій, витребування речей та документів, не проведено інших процесуальних дій та, як наслідок не встановлено та не досліджено всіх обставин кримінального провадження, не надано їм оцінки.

При цьому, дізнавач не наводить жодного доказу, на яких ґрунтуються, як він стверджує, встановлені під час досудового розслідування обставини які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів відповідно до ст.ст. 2, 284 КПК України.

Відповідно ст.. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Всупереч вимогам ст.110 КПК України дізнавач ОСОБА_5 в постанові про закриття кримінального провадження не дала належної правової оцінки діям ОСОБА_7 щодо несплати аліментів, які між тим, ним продовжують не сплачуватися.

В постанові про закриття кримінального провадження взагалі не вказано, які матеріали чи документи були предметом дослідження органу досудового розслідування.

Постанова про закриття кримінального провадження не містить й посилання на пояснення заявника, виконавця в провадженні якого перебуває дане виконавче провадження та, власне і на його матеріали.

При цьому суд зазначає, що не встановлення місця знаходження ОСОБА_7 не може слугувати самостійною підставою для закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, висновок дізнавача про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 КК України, не можна визнати законним та обґрунтованим, постанова про закриття підлягає безумовному скасуванню.

Керуючись ст. 303- 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.01.2022 року про закриття кримінального провадження внесеного 05.01.2022 року до ЄРДР за №0000010.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1