Справа № 489/2392/22
Провадження № 1-кс/489/44/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

19 січня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 08.11.2022 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих та розшукових дій у кримінальному провадженні №0000604 від 26.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Зі скарги слідує, що СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000604 від 26.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, по якому скаржник подав клопотання про проведення слідчих та розшукових дій, в задоволенні якого постановою слідчого від 08.11.2022 було відмовлено на тій підставі, що особа, яка його подала не має статусу потерпілого у кримінальному провадженні, а тому не має права подавати клопотання про проведення слідчих та розшукових дій.

Вважаючи вказану постанову необґрунтованою та незаконною, скаржник просив її скасувати та зобов`язати слідчого здійснювати належним чином досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

Скаржник до суду не з`явився, подавши заяву про проведення судового розгляду в його відсутність та підтримання скарги.

Слідчий до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, про розгляд скарги повідомлявся вчасно та належним чином. Його відсутність відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Розгляд скарги проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши письмові матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

В судовому засіданні встановлено, що 26.05.2022 СВ ВП № 2 МРУП ГУ НП в Миколаївській області внесені на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за скаргою ОСОБА_3 , відомості до ЄРДР №0000604 від 26.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки 22.04.2022 о 09.41 годин невідомими особами між будинком АДРЕСА_1 шести бетонних блоків в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування ОСОБА_3 , який повідомив про вчинення вказаного кримінального правопорушення, подав клопотання слідчому від 29.10.2022 про проведення слідчих та процесуальних дій, а саме: пред`явлення для впізнання осіб та речей, допит потерпілого, свідків, підозрюваних, одночасний допит, обшук, огляд, тимчасове вилучення, арешт викраденого майна та автомобіля як засобу та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, встановлення осіб, які вчинила крадіжку, повідомлення про підозру, складання обвинувального акту, в задоволенні якого постановою слідчого від 08.11.2022 було відмовлено.

В подальшому, за наслідками проведеного досудового розслідування постановою слідчого від 27.12.2022 кримінальне провадження №0000604 від 26.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді від 12.01.2023 вказана постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасована.

Із змісту оскаржуваної постанови слідчого від 08.11.2022 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 вбачається, що підставою для відмови слідчого в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій стало те, що по-перше, ОСОБА_3 не є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, оскільки не надав документів про його право власності на викрадене майно. По-друге, вказані у клопотанні слідчі дії не можуть бути проведені, оскільки не встановлені особи, з якими можливо провести зазначені слідчі та процесуальні дії.

Надаючи оцінку висновку слідчого про те, що ОСОБА_3 не є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до таких висновків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що із заявою про вчинення крадіжки бетонних блоків звернувся саме скаржник ОСОБА_3 , який зазначив про те, що вказане майно належить йому та було викрадене на ділянці місцевості, розташованій біля приміщення його офісу, де він здійснює діяльність адвоката. Також ОСОБА_3 під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення неодноразово подавав слідчому клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій, направлених, зокрема на встановлення вартості викраденого майна шляхом призначення та проведення відповідної експертизи, а також подав заяву про залучення як потерпілого та зазначив на необхідність його допиту у вказаному кримінальному провадженні саме як потерпілого.

Однак вказані заяви ОСОБА_3 не були слідчим розглянуті належним чином на тій підставі, що слідчий дійшов переконання, що, оскільки ОСОБА_3 не надав жодних документів, які б підтверджували його право власності на викрадене майно, тому відсутні підстави вважати його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Проте з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим в ході досудового розслідування направлялися запити до різних юридичних осіб, які на його думку, могли бути потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, на що були отримані відповіді про те, що особи, до яких направлялися запити щодо належності їм на праві власності викрадених бетонних блоків, не є власниками вказаного майна. Також з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлові приміщення, розташовані по АДРЕСА_2 , належать на праві спільної часткової власності в розмірі Ѕ частки ОСОБА_3 .

Вказане, у свою чергу, свідчить про помилковість висновку слідчого про те, що ОСОБА_3 не може бути потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, оскільки не надав жодних документів про своє право власності на викрадені бетонні блоки з урахуванням того факту, що, по-перше, саме ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів із заявою про крадіжку вказаного майна. По-друге, ділянка місцевості, на якій були викрадені бетонні блоки, розташована за адресою, де знаходиться будівля, в якій ОСОБА_3 здійснює професійну діяльність адвоката, про що останній неодноразово зазначав у поданих ним органу досудового розслідування клопотаннях, та яка належить йому на праві власності. По-третє, бетонні блоки, за фактом викрадення яких здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження, не належить до майна, право власності на яке підлягає державній реєстрації, тобто власник вказаного майна жодним чином не зобов`язаний мати документи, які підтверджують його право власності на нього.

Таким чином, встановлені слідчим суддею обставини вказують на передчасність та помилковість висновків слідчого про те, що ОСОБА_3 на етапі подання ним заяви про вчинення кримінального правопорушення та залучення як потерпілого не може бути потерпілим у вказаному кримінальному провадженні з урахуванням того факту, що жодна фізична та юридична особа протягом досить тривалого часу з моменту вчинення крадіжки вказаних бетонних блоків не зверталася до органу досудового розслідування із заявою про залучення як потерпілого, а також на запит слідчого надійшли відповіді від юридичних осіб, щодо яких слідчий мав припущення про те, що саме вони можуть бути потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, про те, що викраденні бетонні блоки ними не встановлювалися та не належать останнім. Вказане у свою чергу, свідчить про необґрунтованість постанови слідчого в цій частині, що має наслідком її скасування.

Поряд з тим, з клопотання ОСОБА_3 від 29.10.2022 про проведення слідчих розшукових дій вбачається, що останній, звертаючись до слідчого із вказаним клопотанням, лише наводить перелік слідчих дій, передбачених КПК України, які вважає необхідними провести, однак не зазначає про те, з ким саме потрібно провести відповідні допити, обшуки, проведення для впізнання, тимчасове вилучення та арешт якого майна необхідно здійснити, що вказує на те, що вказане клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих (розшукових) дій містить зазначення неконкретних вимог, що свідчить про те, що слідчий позбавлений можливості виконати вказане клопотання та провести наведений у ньому перелік слідчих та розшукових дій. Крім того, в ході досудового розслідування на даний час не було встановлено осіб, які можуть бути причетними до викрадення бетонних блоків, та не встановлене місцезнаходження викраденого майна, що також свідчить про неможливість слідчим виконати вказані у клопотанні ОСОБА_3 слідчі дії.

Зазначене, у свою чергу, свідчить про правомірність постанови слідчого в частині відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_3 з цих підстав.

З приводу зазначення в скарзі ОСОБА_3 інших вимог щодо зобов`язання слідчого дотримуватися вимог законодавства України та практики ЄСПЛ при розслідуванні кримінального провадження, то слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що вказані вимоги не можуть бути задоволені, оскільки, по-перше, положеннями ст. 303 КПК України вирішення вказаних питань не віднесене до компетенції слідчого судді в ході перевірки правомірності рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

По-друге, в ході досудового розслідування сторона обвинувачення зобов`язана в силу закону дотримуватися визначених положеннями КПК України загальних засад кримінального провадження, зокрема законності та верховенства права, за якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У зв`язку з цим, не потребує окремого вирішення та зобов`язання слідчим суддею сторони кримінального провадження дотримуватися вказаних вимог КПК України, зокрема на стадії оскарження рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування та прокурора.

Керуючись статтями 303-308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 08.11.2022 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих та розшукових дій у кримінальному провадженні №0000604 від 26.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1