КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

01 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року, у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області, громадянина України, не маючого судимості в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою підготовчого судового засідання від 12 жовтня 2022 року Києво-Святошинський районний суд Київської області призначив судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000273 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Цією ж ухвалою суд частково задовольнив клопотання прокурора та застосував до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, починаючи з 12 жовтня 2022 року до 10 грудня 2022 року включно, з визначенням застави у розмірі 380 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 942 780 (дев`ятсот сорок дві тисячі сімсот вісімдесят) гривень.

Також відповідно до вказаної ухвали, у разі внесення застави суд поклав на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України на період до 10 грудня 2022 року.

Приймаючи рішення щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції погодився з клопотанням прокурора, з огляду на ризики та обставини, визначені ст.ст. 177-178 КПК України, а також з урахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, зареєстрований в с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області, що у своїй сукупності вказує на існування реального ризику щодо можливості останнього переховуватися від суду, впливати на інших учасників кримінального провадження, а тому згадані обставини, на думку суду, свідчать про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року скасувати, змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання або зменшити розмір застави.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та суперечить вимогам ст. 3 Конституції України, з наступних підстав.

Зокрема, як вважає апелянт, судом не оцінені в сукупності та не взяті до уваги всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_5 має позитивні характеристики за місцем проживання, добровольчого формування № 2 Білогородської СТГ, наявність постійного місця проживання, наявність дружини та двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та просив залишити ухвалу суду без змін; перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали за клопотанням прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу, в тому числі для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі обрати обвинуваченому запобіжний захід.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків чи експертів у кримінальному провадженні, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.
З огляду на це, посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що судом не оцінені в сукупності та не взяті до уваги всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено даних, які б дозволили зробити висновок про те, що зазначена ухвала є незаконною або необґрунтованою.
Всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції, приймаючи рішення про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з достатньою повнотою та об`єктивністю дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання такого виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою та, враховуючи їх сукупність, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обрання обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 під час розгляду справи в суді.
Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).
Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо зменшення розміру визначеної судом застави, то вони виходять за межі перегляду судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення, оскільки, відповідно до положень ст. 422-1 КПК України, предметом апеляційного оскарження є лише рішення суду першої інстанції щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання дід вартою.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року в частині обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року, відповідно до якої суд застосував до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 10 грудня 2022 року включно, з визначенням застави у розмірі 380 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 942 780 (дев`ятсот сорок дві тисячі сімсот вісімдесят) гривень, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 369/9688/22

Номер провадження: 11-кп/824/3998/2022
Категорія: ч. 1 ст. 263 КК України
Головуючий у 1-й інстанції суддя ОСОБА_8
Доповідач - суддя ОСОБА_1