Справа № 522/1293/23
Провадження № 1-кп/522/625/23
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши під час відкритого судового засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 20.10.2022 року за № 0001174, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженця м. Краснодон, Луганської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , без фактичного місця проживання на території м. Одеси та Одеської області, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.01.2023 на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. ст. 115 КК України.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою строком на 60 днів, мотивуючи свою позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю злочинів, які інкримінується даній особі.

Потерпілий підтримав позицію прокурора.

Обвинувачений, захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовжити тримання обвинуваченої під вартою виходячи з такого.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке за результатом розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, також немає постійного місця мешкання, офіційно не працевлаштований, тому міцні соціальні зв`язки у ньому відсутні, крім того, після скоєння кримінального правопорушення він з місця скоєння злочину втік, тому може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, переховуватись від суду. Тобто встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; переховуватись від суду.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; дані про особу, яка немає певного місця проживання; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду та від виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у справі, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб (до 14.05.2023 року)

У зв`язку з чим клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 217, 334 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжити до 14.05.2023 року включно.

Розмір застави не визначати.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу протягом 5(п`яти)днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1