Номер провадження: 11-сс/813/357/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваної - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2023 у кримінальному провадженні №001417 від 08.12.2021, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кілія, Одеської області, громадянки рф, офіційно не працюючої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей 2006 року народження та 2016 року народження, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2023 відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001417 від 08.12.2021 року відносно ОСОБА_8 .

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 06.04.2023 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покладено на підозрювану ОСОБА_8 строком до 06.04.2023 року, в межах строку досудового розслідування відповідні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що стороною обвинувачення доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведено неможливості застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону.

Доводи обґрунтовує тим, що судом не оцінено обставини кримінального провадження, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 є громадянкою рф, підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, є підстави вважати, що підозрювана з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування або суду та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, підозрювану та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 статті 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону цілком виконав, врахував їх при постановленні ухвали та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Наявність на даній стадії у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до клопотання слідчого та ніким з учасників не оспорюється, а тому не перевіряється апеляційним судом.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину, однак не доведено існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрювана ОСОБА_8 має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2006 року народження та 2016 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

Встановлені вище дані про особу підозрюваної, а також те, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, можуть свідчити про ступінь існування ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків.

Водночас, надаючи оцінку заявленим в апеляційні скарзі прокурора доводам, апеляційний суд приймає до уваги ту обставину під час апеляційного розгляду скарги прокурор не надав жодних доказів, які б підтверджували факт порушення підозрюваною ОСОБА_8 застосованого до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених на неї слідчим суддею обов`язків та підтвердив, що йому не відомі факти порушення підозрюваною застосованого до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому, судова колегія враховує, що підозрювана ОСОБА_8 з`явилась до суду апеляційної інстанції для розгляду клопотання прокурора, в якому ставиться питання про погіршення її становища, що в свою чергу характеризує її як особу, яка навпаки не намагається переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах та не доведені прокурором під час апеляційного розгляду скарги.

Зважаючи на вище викладене, слідчий суддя, взявши до уваги обставини кримінального правопорушення, дослідивши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, в повній мірі врахував особу підозрюваної та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням на останню відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку апеляційного суду, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не можуть бути єдиними підставами для застосування відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, а оцінюватись в сукупності також повинні обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріали, які характеризують особу підозрюваного та його поведінка після вчиненого кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вищезазначене, колегія суддів вважає доводи прокурора такими, що не знайшли свого підтвердження, а вказані обставини, які знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду скарги свідчать про те, що застосований запобіжний захід в повній мірі забезпечує виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 181, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2023 у кримінальному провадженні №001417 від 08.12.2021, відносно ОСОБА_11 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4