Справа № 183/4330/23
№ 1-кп/183/1307/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено12 квітня 2023 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000081 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Балаклія, громадянки України, із середньотехнічною освітою, не судимої, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

Обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000081відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України.

В тексті обвинувального акту викладено клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, повністю згодна із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного нею кримінального проступку. Обвинувачена в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно неї у спрощеному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодна з розглядом обвинувального акта, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Громадянка України ОСОБА_3 , з початку вторгнення ЗС РФ на територію України, тобто з 02.03.2022 по 08.09.2022, перебувала в м. Балаклія, Харківської області, тобто на території яка знаходилась під тимчасовою окупацією. В червні місяці 2022 року, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_3 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття не керівної посади у незаконних органах влади, а саме головного спеціаліста кадрового забезпечення в тимчасовій громадянській адміністрації м. Балаклія, Харківської області, розташованої за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Жовтнева, 18.

З цією метою ОСОБА_3 , перебуваючи на території м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, добровільно надала згоду представникам окупаційної адміністрації РФ на її призначення на посаду головного спеціаліста кадрового забезпечення тимчасової громадянської адміністрації м. Балаклія Харківської області.

В подальшому, 23.06.2022 ОСОБА_3 добровільно уклала трудовий договір № 07-к з представником роботодавця в особі голови тимчасової громадянської адміністрації м. Балаклія Харківської області ОСОБА_5 , що діяв на підставі наказу голови Ізюмської тимчасової цивільної адміністрації № 002-К від 03.05.2022, про прийняття її на роботу на посаду головного спеціаліста кадрового забезпечення в тимчасовій громадянській адміністрації м. Балаклія, Харківської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на співпрацю з державою-агресором, ОСОБА_3 , фактично виконуючи обов`язки секретаря, у приміщенні тимчасової громадянської адміністрації за вищевказаною адресою опрацьовувала документи, що надходили на адресу керівництва тимчасової адміністрації, приймала заяви від місцевих мешканців м. Балаклія на виїзд з міста, отримання матеріальної допомоги, а також про пошкодження будинків та квартир.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні колабораційній діяльності, а саме: у добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово-окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченої, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Тому, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнала повністю, раніше несудима, на обліку у лікарів не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, що дає суду підстави для призначення обвинуваченій покарання у виді позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги на строк десять років без конфіскації майна.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги на строк десять років без конфіскації майна.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1