У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3785/23

№ 1-кс/183/1303/23

20 квітня 2023 року слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 травня 2014 року за №0001444 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

у провадження слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання.

Ухвалою слідчого судді від 29 березня 2023 року клопотання направлено для визначення підсудності до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року у задоволенні подання (у формі ухвали) Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відмовлено, клопотання повернуто до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для здійснення судового розгляду. Клопотання отримане слідчим суддею 20 квітня 2023 року.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Також відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування визначається керівником органу досудового розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначається старший слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Слідчим суддею установлено, що до клопотання не додано належних доказів, якими підтверджуються повноваження прокурора та слідчого (постанови про призначення групи прокурорів, постанови слідчих щодо здійснення досудового розслідування), що позбавляє слідчого суддю можливості встановити, чи повноважні особи звернулись до суду із відповідним клопотанням.

Також, за ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

За п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як указано в клопотанні, про підозру повідомлено 14 серпня 2014 року та підозрюваний оголошений у розшук 15 серпня 2014 року.

Однак, з поданого клопотання, та навіть з долучених до нього копій доказів не вбачається фактів прийняття слідчим чи прокурором процесуальних рішень, передбачених статтями 280, 282, параграфом 4 глави 24 КПК України, що позбавляє слідчого суддю можливості з`ясування питання про звернення сторони обвинувачення з клопотанням у межах строку досудового розслідування.

Крім того, з самого клопотання та доданих до нього документів не вбачається належного повідомлення особи, щодо якої слідчий просить надати дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про підозру та набуття останнім статусу підозрюваного в порядку, визначеному ст.ст. 42, 278 КПК України. Сама по собі реєстрація місця проживання підозрюваного на тимчасово окупованій території України не звільняє сторону обвинувачення від обов`язку виконання вимог КПК України, зокрема і у спосіб, визначений ст. 135 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про невідповідність клопотання і долучених до нього матеріалів вимогам ст. 132 КПК України та його необґрунтованість, а тому у задоволенні клопотання належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 132, 160, 554-571 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 травня 2014 року за №0001444 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала у повному обсязі складена та оголошена 20 квітня 2023 року о 15:40 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1