ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/4095/22 Справа № 192/1273/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2022 року у провадженні за поданням начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покровка Ленінського району Північно-Казахстанської області Республіки Казахстан, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про звільнення засудженого від покарання по закінченню іспитового строку,

за участю в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені судом першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні подання начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Міністерства юстиції України про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання по закінченню іспитового строку.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відомості щодо місцезнаходження ОСОБА_7 , матеріалів особової справи ОСОБА_7 матеріали даного подання не містять. Прокурор посилався на те, що матеріали особової справи залишились на тимчасово окупованій території, однак інформації про це суду не надано.

Доводи подання, що ОСОБА_7 адміністративних правопорушень не вчиняв, обов`язки, покладені судом виконував в повному обсязі, фактів неявок на реєстрацію без поважних причин не було, не знайшли свого підтвердження, оскільки будь-яких доказів на підтвердження даних обставин суду надано не було.

Суд вважав, що органом пробації не прийнято жодних заходів чи дій в межах своєї компетенції для встановлення зв`язку з засудженим, встановлення його місцезнаходження, з метою встановлення підстав для звернення до суду для звільнення від призначеного вироком суду покарання.

Єдиною підставою для звернення до суду з даним поданням є закінчення визначеного судом дворічного іспитового строку для зняття засудженого ОСОБА_7 з обліку в органах пробації.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність відомостей про долю засудженого, який до повномасштабного вторгнення російської федерації перебував під наглядом органу пробації, відсутність матеріалів особової справи засудженого, виключає можливість суду прийняти рішення про звільнення ОСОБА_7 від покарання по закінченню іспитового строку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та задовольнити подання центру пробації, звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання по закінченню іспитового строку. Зазначає, що з подання слідує, що вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 22.05.2020 ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (Далі - КК) до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Іспитовий строк закінчився 22.05.2022. За даними інформаційної системи ГУНП в Запорізькій області у період іспитового строку засуджений ОСОБА_7 до кримінально відповідальності не притягувався. Також в поданні орган пробації зазначив, що засуджений під час відбування покарання з випробуванням обов`язки, покладені на нього судом виконував у повному обсязі. Зазначає, що всі особові справи засуджених залишись на окупованій території Запорізької області, доступу до них у працівників пробації немає. Зазначає, що іспитовий строк у ОСОБА_7 закінчився, надати особову справу неможливо з об`єктивних причин, а необґрунтоване перебування засудженого під іспитовим строком та на обліку уповноваженого органу з питань пробації є порушенням його прав.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі просив її задовольнити.

Судом першої та апеляційної інстанції вживались заходу для виклику засудженого ОСОБА_7 до зали суду, проте вони виявились безрезультатними, а враховуючи, що в апеляційній скарзі скарзі прокурора ставить питання про покращення його становища, то за правилами ч. 4 ст. 401 Кримінального процесуального кодексу України (Далі - КПК), процесуальний закон передбачає можливість проведення апеляційного провадження без його участі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання органу пробації про скасування засудженому ОСОБА_7 іспитового строку, суд першої інстанції виходив з того, що орган пробації не надав матеріали його особової справи, що позбавило суд можливості вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку та пересвідчитись чи виконав покладені на нього обов`язки засуджений в період іспитового строку, чи дотримувався він відповідної позитивної поведінки під час іспитового строку, а також чи не вчинив нового кримінального правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись в повній мірі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розпорядження голови Верховного Суду від 10.03.2022 №4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Пологівського районного суду Запорізької області на Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Кримінального кодексу України (Далі - КК) після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

За змістом ч.ч. 3-6 ст. 163 Кримінально-виконавчого кодексу України (Далі - КВК) у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до вимог розділу ІX п. 3 пп. 4-6 Наказу «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» від 29.01.2019 № 272/5 до суду разом з клопотанням надсилаються особова справа, до якої долучаються матеріали, що свідчать про невиконання звільненим з випробуванням покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою.

У поданні зазначаються дата і зміст порушень, яких припустився звільнений з випробуванням, та заходи впливу щодо нього.

До вирішення судом питання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання виконання судового рішення стосовно звільнених з випробуванням не припиняється, а документи, які надходять до уповноваженого органу з питань пробації стосовно такого звільненого з випробуванням, долучаються до копії клопотання.

Стосовно звільненого з випробуванням, який виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення (що підтверджується вимогою), після закінчення іспитового строку до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає звільнений з випробуванням, надсилаються клопотання та його особова справа для вирішення питання про звільнення його від призначеного покарання.

У поданні зазначається інформація, що характеризує звільненого з випробуванням під час перебування на обліку, виконання ним обов`язків та індивідуального плану роботи.

З подання центру пробації вбачається, що вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 22.05.2020 ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладенням відповідних обов`язків за ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Іспитовий строк для засудженого ОСОБА_7 закінчився 22 травня 2022 року.

Відповіддю на вимогу від ДІ МВС України та даними управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Запорізькій області станом на 27.06.2022 у період строку випробування засуджений ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався.

З інформації Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що стосовно останнього відсутні інші обвинувальні вироки, ухвали у кримінальних провадження в яких він є фігурантом, а також судові рішення про притягнення його адміністративної відповідальності.

Згідно з поданням органу пробації засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання з випробуванням обов`язки, покладені судом, виконував у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Основоного Закону України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан з 05.30 години 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, зокрема Указом Президента України No 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-IX від 17.08.2022 з 23.08.2022 строком на 90 діб.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26 серпня 2022 року № 193 Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року, територія Пологівської територіальної громади перебуває в тимчасовій окупації.

Відповідно, до листа провідного інспектора Пологівського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області № 22/2/213-22 від 21.12.2022 з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України належне виконання вироків суду Пологівським PB № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області є неможливим. Всі особові справи на засуджених залишились у приміщенні відділу, тобто на окупованій території, доступу до матеріалів справ працівники відділу не мають.

На території Пологівського району та безпосередньо в м. Пологи проводяться бойові дії, тому орган пробації не може гарантувати цілісність відповідних особових справ на даний час, у зв`язку з чим з об`єктивних та поважних причин орган пробації не зміг надати суду першої інстанції матеріали особової справи.

Зв`язок інспектора із ОСОБА_7 фактично був до середини квітня поточного року, тобто до моменту виїзду інспектора з окупованої території. Наразі телефонний зв`язок із засудженим відсутній.

Положеннями КВК та Наказу «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» від 29.01.2019 № 272/5, не передбачено процедуру відновлення втрачених матеріалів особових справ засуджених (Далі - Порядок).

Таким чином, засуджений ОСОБА_7 , не дивлячись на закінчення іспитового строку, перебуває у правовій невизначеності щодо безстрокового перебування його під контролем зі сторони органів держаної влади, що обмежує його права.

Неможливість здійснювати уповноваженим органом з питань пробації нагляд за поведінкою ОСОБА_7 протягом іспитового строку починаючи з 24.02.2022, а також надати до суду особову справу для підтвердження виконання засудженим, покладених судом обов`язків, викликано об`єктивними причинами і не з вини засудженого.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами прокурора, що необґрунтоване перебування (за відсутності двох передбачених законодавством підстав: вчинення нового злочину і невиконання обов`язків без поважних причин) ОСОБА_7 на обліку уповноваженого органу з питань пробації призводить до порушення його прав, який може розраховувати на їх судовий захист.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про пробацію» зі змінами та доповненнями, орган пробації у межах своїх повноважень організовує, зокрема реалізацію пробаційних програм стосовно осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку, під час здійснення нагляду при виконанні судових рішень, що набрали законної сили, законів про амністію, актів про помилування уповноважений орган з питань пробації здійснює такі функції, зокрема веде облік засуджених осіб; викликає засуджених осіб до уповноваженого органу з питань пробації; роз`яснює засудженим особам порядок та умови відбування покарання; здійснює контроль за виконанням засудженою особою обов`язків, встановлених законом та покладених на неї судом.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що доводи подання про те, що ОСОБА_7 адміністративних правопорушень не вчиняв, обов`язки, покладені судом виконував в повному обсязі, фактів неявок на реєстрацію без поважних причин не було, заходи індивідуального плану роботи виконував, виконав обов`язки з працевлаштування, не знайшли свого підтвердження, оскільки будь-яких доказів на підтвердження даних обставин суду надано не було.

Вищевикладені висновки суду є по суті припущеннями, оскільки у справі відсутні відомості про обставини, які є підставою для відмови в задоволенні подання органу пробації про застосування положень ч. 1 ст. 78 КК. Орган пробації, як уповноважений державний орган та прокуратура не мають претензій до засудженого, є відповідальними за достовірність інформації, викладеної в поданні та посилаються на належне виконання засудженим своїх обов`язків за статтями 75, 76 КК. Виходячи з матеріалів справи суд не має підстав дійти іншого висновку.

В той же час, стандарт доказування є набагато вище у випадку звернення органу пробації із поданням в порядку ч. 2 ст. 78 КК.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 з наступними змінами і доповненнями, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Куроченко та Золотухін проти України», Заяви № 20936/16 та № 53257/16, (пункти 113-117), Європейський суд з прав людини, встановив порушення Україною пункту 1 статті 6 Конвенції за таких обставин.

Ситуація другого заявника відрізняється від ситуації заявника в згаданому рішенні у справі «Хлєбік проти України» (Khlebik v. Ukraine), пункт 25, оскільки національне законодавство не передбачає жодної процедури звернення із заявою про відновлення втрачених матеріалів справи у ситуаціях, коли не було ухвалено вироку суду, як у справі другого заявника (див. пункт 60).

З цієї причини національні суди ніколи не розглядали суть справи заявника та не досліджували можливість відновлення матеріалів справи, навіть з джерел, вказаних заявником у цьому Суді (див. пункт 96). Суд також вважає переконливим аргумент заявника, що це виключило можливість зняти пред`явлені проти нього обвинувачення та закрити провадження (див. пункт 97).

Так само, це перешкодило органам державної влади перевірити, чи відповідало суспільним інтересам продовження розгляду кримінальної справи щодо заявника за відсутності будь-яких перспектив прогресу у цьому провадженні і чи переважав такий інтерес шкоду, заподіяну заявнику продовженням провадження.

Суд пам`ятає, що забезпечення поваги до конвенційних прав заявника вимагало внесення законодавчих або інших еквівалентних змін до національної нормативно-правової бази. Однак Суд вважає, що національні органи влади мали провести таку перевірку, оскільки другий заявник, на відміну від першого заявника та заявника в рішенні у справі «Хлєбік проти України» (Khlebik v. Ukraine), не був визнаний винним судами будь-якої інстанції та обвинувачувався у вчиненні відносно менш тяжкого злочину, який, як вбачається, безпосередньо не впливав на права третіх сторін за статтями 2 та 3 Конвенції.

Апеляційний суд зауважує, що у випадку встановлення в подальшому обставин вчинення ОСОБА_7 злочину в період іспитового строку або систематичності вчинення адміністративних правопорушень такі обставини можуть вважатись нововиявленими і прокурор не позбавлений права ініціювати таке провадження для скасування ухвали суду апеляційної інстанції для можливості виконання вимог ст. 71 КК України.

Вказані обставини та положення закону залишились поза увагою суду першої інстанції та без належної правової оцінки, що є порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що в даному випадку є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 413 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2022 року про відмову в задоволенні поданням начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області стосовно ОСОБА_7 про звільнення засудженого від покарання по закінченню іспитового строку скасувати.

Постановити нову, якою подання начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання по закінченню іспитового строку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 22 травня 2020 року за ч. 1 ст. 286 КК України від відбування покарання по закінченню іспитового строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12