Справа № 953/7182/22
н/п 1-кп/953/1020/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000811 від 19.10.2022 за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Харкова 14 грудня 2022 року надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000811 за обвинуваченням №000811 від 19.10.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

Ухвалою судді від 14 грудня 2022 року у даному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20 грудня 2022 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000811 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 27 грудня 2022 року об 11 годині 00 хвилин у приміщенні Київського районного суду м. Харкова, поверх 2, зал судових засідань № 13 (м. Харків, 61128, вул. Валентинівська, 7-б).

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив про те, що його було затримано 04 жовтня 2022 року, а не як зазначено у протоколі затримання 24.10.2022 року. 04.10.2022 року коли його розшукували у м. Ізюмі, він перебував у знайомих, йому повідомила мама про необхідність з`явитись, оскільки його розшукували, після розмови з мамою він прийшов його посадили до автомобілю і повезли до населеного пункту Донець (Червоний Донець), де розмістили у приміщенні школи, потім відвезли до Первомайску, де тримали у приміщенні слідчого ізолятору, під час його перебування з ним спілкувались, як він зрозумів, працівники Служби Безпеки України та Державного Бюро Розслідувань, після чого він писав пояснення, також йому обмотували скотчем руки та надягали шапку, поверх якої намотували скотч, щоб він нічого не бачив. Як він зрозумів, там також перебували й інші особи, які працювали на окупованій території та полонені російські військові. Працівник СБУ розповідав йому про кілька варіантів розвитку подій щодо нього, якщо він не скаже правду, що сприймалося ОСОБА_3 як тиск. Потім його привезли в Ізюм, та звідти повезли до м. Харкова до слідчого, це було 24.10.2022 року, його також попереджали, щоб він пам`ятав, що його затримали саме 24.10.2022 року. Відразу при складанні протоколу затримання був присутній захисник, але він не повідомляв нікому, що його було затримано 04.10.2022 року. Про дані обставини повідомив захисника ОСОБА_5 , та зараз у судовому засіданні.

З приводу вказаних пояснень обвинуваченого у судовому засіданні учасники кримінального провадження не заперечували про проведення Територіальним управлінням ДБР, розташованого у м. Полтаві, відповідної перевірки зазначених обвинуваченим обставин.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що заява обвинуваченого щодо застосування до нього психологічного тиску та незаконних методів слідства під час досудового розслідування даного кримінального провадження підлягає ретельній перевірці, шляхом проведення відповідного розслідування, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 6 статті 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Положеннями статті 206 КПК України передбачені обов`язки щодо захисту прав людини лише слідчого судді, однак, частина 6 статті 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд, розглядаючи кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , вважає за можливе при винесенні даної ухвали керуватись положеннями статті 206 КПК України.

Статтею 22 КПК України закріплено принципи змагальності, згідно з яким прокурор, підсудний, його захисник чи законний представник, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та їх представники беруть участь у судовому засіданні як сторони і користуються рівними правами та свободою в наданні доказів, їх дослідженні та доведенні переконливості перед судом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих прав.

Стаття 3 Конвенції втілює в собі один з основоположних принципів демократичного суспільства. Вона категорично забороняє будь-яке катування або нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводження, не зважаючи на обставини поведінки жертви.

Виходячи з наведеного, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, яке було таким, що порушує статтю 3 Конвенції, це положення, взяте у поєднанні із загальним обов`язком держави за ст. 1 Конвенції, за своїм змістом вимагає ефективного офіційного розслідування. Що стосується розслідування, яке підпадає під дії ст. 2 Конвенції, то воно має бути спроможним забезпечити встановлення й покарання винних осіб. В іншому випадку загальна юридична заборона катування та нелюдського і такого, що принижує людську гідність, поводження й покарання була б неефективною на практиці і в деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто перебуває під їх контролем.

Виходячи з викладеного, із системного аналізу норм КПК України, доводи обвинуваченого в судовому засіданні про застосування до нього на досудовому слідстві недозволених методів, навіть у випадку, коли це не призвело до дачі показань проти себе або інших осіб, повинні бути перевірені судом для реалізації повною мірою наданих законом повноважень реагування на такі факти в разі їх підтвердження з метою створення необхідних умов для захисту порушених прав особи, притягнення винних осіб до відповідальності й недопущення подібних порушень у майбутньому.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 7, 9, 22, 214, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтаві, провести перевірку заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наслідками якої прийняти відповідне процесуальне рішення.

Копію ухвали направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Про результати проведеної перевірки та прийняте процесуальне рішення у найкоротший строк повідомити Київський районний суд м. Харкова.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя: ОСОБА_1