СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4006/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_7 , подане в кримінальному провадженні №0003056 від 30.10.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крупове, Дубровицького р-ну Рівненської області, українця, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, проходить військову службу в Управлінні державної охорони України , не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погоджене прокурором Київської Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003056 від 30.10.2022 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 30.10.2022, проходить військову службу в Управління державної охорони України за контрактом, перебуває на посаді молодший сержант.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.
Крім того, будучи військовослужбовцем ОСОБА_4 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Однак, усупереч вищенаведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 вчинив злочин проти власності за наступних обставин.
Так, у невстановленому досудовим розслідування час та місці, у
ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення нападу на один із обмінників валют міста Києва з метою заволодіння грошовими коштами.
З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом розбою, ОСОБА_4 30.10.2022 о 06 год. 30 хв. з метою унеможливлення його впізнання за голосом та рисами обличчя приготував поліетиленовий пакет з речами для імітації гранат, та пов`язку для приховування обличчя - «баф». Знаючи що поряд зі станцією метро «Академмістечко» м. Києва знаходиться значна кількість обмінників валют 30.10.2022, о 08 год. 37 хв., зайшов до приміщення обмінника валют за адресою: АДРЕСА_3 , попередньо закривши своє обличчя пов`язкою - «бафом». Після чого передав касиру ОСОБА_8 , раніше заготовлений клаптик паперу з текстом «У меня в пакете 4 гранати Давай все деньги», демонструючи поліетиленовий пакет, з предметами зовні схожими на гранати, що ОСОБА_9 було сприйняте як реальну загрозу її життя та здоров`я, після чого остання передала ОСОБА_4 , усі наявні в касі обмінника грошові кошти в сумі 10166 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ, курс гривні до іноземної валюти «Долара США» станом на 30.10.2022, становить 36,5686 грн., тобто 10166 доларів США становить 371753грн. 34 коп.) та 785 Євро (відповідно до офіційного курсу НБУ, курс гривні до іноземної валюти «Євро» станом на 30.10.2022 становить 36,7386 грн., тобто 785 Євро становить 28839 грн. 80 коп.). Заволодівши вказаним чином грошовими коштами, які належить ТОВ «Фінод», ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_8 , вчиненому у великих розмірах, в умовах воєнного стану, тобто підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
30.10.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
01.11.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Підставою застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому за погодженням з прокурором звернутися з клопотанням до суду про обрання запобіжного заходу у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні прокурора клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому, і стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Просила суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Захисник, думку якого підтримав підозрюваний, проти задоволення клопотання заперечувала та просила застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши доводи та пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом було встановлено, що 30.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України (кримінальне провадження №0003056).
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Київської Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_7 , оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного щодо вручення йому копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
30.10.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
01.11.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протокол огляду місця події від 30.10.2022, за адресою АДРЕСА_3 , (приміщення обмінника); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом пред`явлення особи дляв пізнання за участю потерпілої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 вході якого остання впізнала особу ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом огляду предмету (відеозапису) від 30.10.2022 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_7 ; протоколом затримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протоколом допиту ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_8 ; протоколом огляду місця події за адресою АДРЕСА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Крім того, в судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри.
При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, майновий стан, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаює за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, є військовослужбовцем.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину в період воєнного стану, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
Крім того, неможливість перебування особи під вартою внаслідок стану здоров`я встановлюється у визначеному законом порядку. Будь-які докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 страждає на хвороби, які унеможливлюють перебування його під вартою, слідчому судді не надані.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 194 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
У ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Аналізуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, що регулює застосування інституту застави, зокрема виключно повноваження суду у вирішенні цього питання при застосуванні даного запобіжного заходу як альтернативи триманню під вартою, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його підвищену суспільну небезпеку, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу, як того вимагають вимоги ч.4 ст.182 КПК України, та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням у разі внесення застави обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) повідомляти прокурора, слідчого або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками даного кримінального провадження, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Саме такий розмір застави та зазначені вище обов`язки у разі її внесення, на думку слідчого судді, не є непомірним з урахуванням всіх обставин справи, захищеного законного інтересу, тяжкості злочину, що інкримінується підозрюваному, і забезпечить стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку підозрюваного та належний контроль з боку можливих заставодавців під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання підозрюваним обов`язків (вказаний висновок відповідає правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009).
Керуючись ст.ст.3, 176-178, 180, 182-183, 184, 194, 196-197, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - відмовити.
Клопотання старшого слідчого - задовольнити частково.
Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 грудня 2022 року включно, і утримувати його на ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_5 ).
Визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а саме 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 520000 (п`ятсот двадцять тисяч) грн. 00 к., після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п. 1-4 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) повідомляти прокурора, слідчого або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками даного кримінального провадження, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору, а також надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_10 та Київській області на виконання.
Ухвала набирає законної сили негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 04.11.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1