КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 01 листопада 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Фосагро-Україна» на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 14 червня 2022 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на 100% (сто відсотків) корпоративних прав ТОВ «Фосагро-Україна» ().
Заборонено вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією, перереєстрацією та внесенням змін до установчих документів ТОВ «Фосагро-Україна».
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Фосагро-Україна» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 14 червня 2022 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Представник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.
Зокрема, зазначає, що клопотання про арешт майна та долучені до нього матеріали не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували, що майно на яке прокурор просить накласти арешт відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Крім того, не надано доказів, що посадові особи ТОВ «Фосагро-Україна» можуть вчинити дії спрямовані на приховування, знищення 100% (сто відсотків) корпоративних прав ТОВ «Фосагро-Україна» чи іншим чином позбутися даного майна.

Зауважує, що накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Фосагро-Україна» призвело до безпідставного втручання в право приватної власності цього Товариства та неспіврозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, меті застосування арешту майна. У результаті чого ТОВ «Фосагро-Україна» не може реалізувати свої права щодо належного йому майна та його управління. Застосований арешт заблокував правомочності учасників (засновників) ТОВ «Фосагро- Україна», як власників корпоративних прав щодо розпорядження такими правами та їх реалізації, заблоковано легітимну можливість для учасників (засновників) брати участь в управлінні цим товариством, адже, ухвалою слідчого судді було заборонено реєстраторам та іншим уповноваженим особам вносити будь-які зміни до установчих документів товариства.Також, оскаржуваною ухвалою слідчого судді було позбавлено учасників (засновників) ТОВ «Фосагро-Україна» можливості отримувати прибуток від здійснення господарської діяльності зазначеним товариством (дивідентів).Зазначені обставини на переконання представника є непропорційним втручанням в право учасників (засновників) ТОВ «Фосагро-Україна» на мирне володіння своїм майном, а саме корпоративними правами товариства.

При цьому, звертає увагу, що ані учасники ТОВ «Фосагро-Україна», ані посадові особи Товариства не є та ніколи не були підозрюваними в кримінальному провадженні, у рамках якого накладено арешт, а також в інших провадженнях, пов`язаних з даним провадженням, а також наразі не здійснюються будь-які активні заходи досудового розслідування.
Також, представник наголошує, що прокурором не було надано належних, достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували факт фінансування або сприяння діяльності ДРГ, пособників, коригувальників вогню ТОВ «Фосагро-Україна».

Зауважує, що ТОВ «Фосагро-Україна», є українським підприємством і здійснює свою діяльність на території України та сплачує податки до бюджету України. На даний час директором ТОВ «Фосагро-Україна» дійсно являється ОСОБА_7 , який з 31 січня 2015 року має посвідку на постійне місце проживання в Україні, з 2019 року є громадянином Ізраїлю і станом на сьогоднішній день розпочав процедуру повного виходу і відмови від громадянства рф. Крім того, на переконання представника сам факт наявності у директора Товариства громадянства рф не може свідчити про те, що діяльність ТОВ «Фосагро-Україна» спрямована на фінансування російської військової агресії проти України. При цьому, звертає увагу на те, що ТОВ «Фосагро-Україна» допомагає Збройним Силам України, зокрема, передало у безоплатне користування військовій частині НОМЕР_1 нерухоме майно, що розташоване у Харківській області.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з матеріалами судового провадження, Подільським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 20 квітня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000131 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України щодо причетності громадян рф та рб - посадових осіб, засновників, кінцевих бенефіціарних власників українських компаній до передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та збройним чи воєнізованим формуванням держави-ворога, а також провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.
08 червня 2022 року прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на 100% (сто відсотків) корпоративних прав ТОВ «Фосагро-Україна».

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 14 червня 2022 року клопотання прокурора задоволено.
Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.
Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000131про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Фосагро-Україна», слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам викладених в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.
Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 18 травня 2022 року про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Твердження в апеляційної скарги про те, що ані учасники Товариства, ані його посадові особи не мають статусу підозрюваних у даному кримінальному провадженні, - не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, і відповідно до частини 3 вказаної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 того ж Кодексу.
Посилання представника на те, що арешт майна призводить до порушення господарської діяльності товариства, хоча і заслуговують на увагу, проте не є самостійною та безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на корпоративні права ТОВ «Фосагро-Україна», врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 14 червня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на 100% (сто відсотків) корпоративних прав ТОВ «Фосагро-Україна» (), - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Фосагро-Україна», - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 758/4121/22 Справа № 11-сс/824/3738/2022 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Доповідач: ОСОБА_1