Справа № 301/3340/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2023 р. м. Іршава

Слідчий суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0001312 від 24.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

24.03.2023 до слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області звернувся ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2021 у кримінальному провадженні № 0001312 від 24.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2021 у справі № 308/13308/21 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт із забороною розпорядження на нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що із зазначеної ухвали вбачається, що підставою для накладення арешту на майно слугувала наявність достатніх підстав вважати, що воно є доказом злочину і зберегло на собі сліди можливої злочинної діяльності на початку досудового розслідування, а також з метою подальшого забезпечення проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз. Водночас, вказана квартира є речовим доказом по кримінальному провадженню, так як може містити на собі сліди можливої злочину і підлягає огляду та дослідженню експертним шляхом, тому з метою унеможливити знищити сліди, які могли зберегтись на вказаному предметі, тому необхідно було накласти арешт.

Зазначає, що йому стало відомо, що станом на сьогоднішній день у даному кримінальному провадженні жодних експертиз не призначалося, на даний час жодній особі не було повідомлено про підозру та остаточне рішення не приймалося.

Вважає, що накладення арешту в межах кримінального провадження № 0001312 на таке майно порушує законні права та інтереси власника, тобто арешт накладено необгрунтовано, а також вважає, що подальша доцільність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала. Накладення арешту вже понад 1 рік 4 місяці на квартиру є втручанням в право особи по володінню, користуванню та розпорядженню відповідним майном.

Також зазначає, що слідство в межах даного кримінального провадження не заперечує проти зняття арешту. Просить скасувати арешт накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2021 у справі № 308/13308/21, на нерухоме майно по кримінальному провадженню 0001312 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2021, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту підтримав, з мотивів викладених у такому та просив таке задовольнити.

Слідчий СВ ВП № 1 Хустського РУП ОСОБА_5 в судове засідання, не з`явився, подав заяву у якій просив розглянути клопотання без його участі, заперечив проти скасування арешту на нерухоме майно, у зв`язку із тим, що вказана квартира являється предметом злочину та являється речовим доказом по кримінальному провадженню і з нею може виникнути необхідність у проведенні процесуальних дій.

Заслухавши думку представника власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001312 від 24.09.2021 слідчий суддя доходить висновку, що клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, чи може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб або для забезпечення цивільного позову. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.08.2021 за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні № 0001312 від 24.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, накладено арешт із забороною розпорядження на квартиру АДРЕСА_2 .

Вказаною ухвалою слідчого судді встановлено, що зазначене майно є речовим доказом та з метою збереження та недопущення продажу чи зміни власника, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане майно.

Порядок скасування арешту майна у кримінальному провадженні визначено та регламентовано ст.174 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Між тим, слідчому судді не надано доказів щодо завершення досудового розслідування та доказів, які б могли беззаперечно підтвердити відсутність подальшої потреби у накладенні арешту на зазначене майно.

Таким чином, слідчий суддя, з урахуванням викладених у письмовій заяві слідчим поясненнях, приходить до висновку, що в межах поданого клопотання заявником не доведено, що у даному кримінальному провадженні відпала потреба у подальшому арешті квартири АДРЕСА_2 .

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, при дослідженні слідчим суддею матеріалів клопотання про скасування арешту майна встановлено, що доказів в його обґрунтування слідчому судді не надано, а заявник при зверненні до суду не довів обставин, на які посилається у своєму клопотанні, оскільки долучені документи в своїй сукупності не доводять обґрунтованості заявлених вимог про скасування арешту та не спростовують мети його застосування та обставин викладених в ухвалі про накладенні арешту.

За вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені обставини судовим рішенням при накладенні арешту не спростовано та не доведено, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна втратив свою актуальність та підстави, які діяли на момент його застосування відпали.

Враховуючи викладене клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2021, у кримінальному провадженні № 0001312 від 24.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30.03.2023 о 16.00 годині.

Слідчий суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1