КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 08 лютого 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення 22 листопада 2022 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Apple» MacBook Pro Model A2251 serial: CO2CJ2FAML7J; мобільний телефон марки «One Plus 6» НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «One Plus» MEID: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Xiaomi» Mi8 MEID: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», серійний номер: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», серійний номер: НОМЕР_7 .

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку апеляційного оскарження, то представник зазначає, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності власника майна чи її представника, копію постановленого рішення вони не отримували.

Представник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.

Зокрема зазначає, що слідчим суддею не досліджено питання співмірності застосування такого заходу кримінального провадження як арешт майна ОСОБА_6 , яка не є фігурантом кримінального провадження, а лише власником майна; всупереч п. 3 ст. 173 КПК України не вказано підстав для арешту комп`ютерних систем чи їх частин та мобільних телефонів; не визначено мету накладення арешту згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України.

Вважає, що ані клопотання слідчого, ні додані до нього матеріали не містять відомостей про те, що вилучене в ході обшуку майно стосуються обставин кримінального правопорушення, чи є предметом чи знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, та чи містять відомості про обставини їх вчинення.

На переконання представника не виправдано ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_6 , у якої було вилучено майно, зважаючи на відсутність оголошених підозр, цивільних позовів та доказів, які би підтверджували факти використання зазначеного майна під час вчинення злочину передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 359 КК України.

Також, звертається в апеляційній скарзі увага на те, що вилучене в ході обшуку майно не оглядалось, пароль та доступ до логічної системи захисту було надано безпосередньо ОСОБА_8 .

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовані, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутності учасників провадження, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як видно з матеріалів справи, клопотання про арешт майна розглянуто за відсутності власника майна чи її представника, розписки про отримання копії оскаржуваного рішення матеріали провадження не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити представнику строк апеляційного оскарження.

Згідно з матеріалами судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України а Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 травня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000646 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 359 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_9 з використанням загальнодоступного Інтернет-ресурсу ІНФОРМАЦІЯ_1 організував діяльність з незаконного збуту юридичним та фізичним особам комп`ютерного програмного забезпечення «Inspectsystem» під виглядом програми запобігання витоку службової інформації та контролю співробітників, яке згідно з висновком експерта Зонального експертного сектору ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області № 132 від 19 липня 2022 року відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації (далі - СТЗ).

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що до вищевказаної протиправної діяльності причетні громадяни України ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року надано дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , та яке належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення речей і документів, що мають значення для розслідування даного кримінального правопорушення, а саме: електронних носіїв інформації, персональних комп`ютерів, ноутбуків, мобільних телефонів/смартфонів (терміналів зв`язку), планшетів, жорстких дисків, флеш-карток, карток пам`яті, програмно-апаратного обладнання та магнітних носіїв інформації, документації з реалізації програмного забезпечення «Іnspectsystem» для негласного отримання інформації.

22 листопада 2022 року на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді проведено обшук житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: ноутбук марки «Apple» MacBook Pro Model A2251 serial: CO2CJ2FAML7J; мобільний телефон марки «One Plus 6» НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «One Plus» MEID: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Xiaomi» Mi8 MEID: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», серійний номер: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», серійний номер: НОМЕР_7 .

24 листопада 2022 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, вилучене в ході проведення 22 листопада 2022 року обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000646 про накладення арешту на вищевказане майно, яке вилучене в ході проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам викладених в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову старшого слідчого 2 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_10 від 23 листопада 2022 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі представника не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту вищевказаного майна.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення 22 листопада 2022 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Apple» MacBook Pro Model A2251 serial: CO2CJ2FAML7J; мобільний телефон марки «One Plus 6» НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «One Plus» MEID: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Xiaomi» Mi8 MEID: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», серійний номер: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», серійний номер: НОМЕР_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/26146/22 Справа №11-сс/824/1233/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1