Номер провадження: 11-кп/813/751/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 04 січня 2023 року, в кримінальному провадженні №0000011 від 06 січня 2022 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богичені Котовського району Республіки Молдова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 04 січня 2023 року задоволено клопотання прокурора та відносно обвинуваченого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, до 04 березня 2023 року включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 04 січня 2023 року скасувати та обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашнього арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвоката зазначив, що судом першої інстанції здійснено розгляд клопотання прокурора без участі захисника ОСОБА_8 . Крім того, на думку адвоката ОСОБА_7 стороною обвинувачення не доведене існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а також існування ризиків його неналежної процесуальної поведінки.

Вказує, що ОСОБА_8 позитивно характеризується, має стабільну роботу, не має інших підозр та судимостей.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, обвинуваченого, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З наданих суду матеріалів судового провадження вбачається, що наведені у клопотанні прокурора підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом у судовому засіданні належним чином перевірені, при цьому заслухані доводи прокурора та сторони захисту, досліджені письмові матеріали клопотання прокурора, з`ясовані всі необхідні обставини, які повинні бути встановлені при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Так, матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. На даний час у справі здійснюється судове провадження, та питання існування в діях ОСОБА_8 ознак складу вказаного злочину є предметом перевірки, а тому суд апеляційної інстанції в ході перевірки ухвали суду про обрання запобіжного заходу не вправі надавати оцінку питанню доведеності вини щодо вчинення ним інкримінованого злочину.

В той же час, оскільки на розгляді Малиновського районного суду м.Одеси перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , встановлені стороною обвинувачення відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри щодо скоєння ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи обґрунтування суду першої інстанції щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватись від суду чи продовжити злочинну діяльність, колегія суддів встановила належне та детальне обґрунтування судом наявності кожного із зазначених ризиків в оскаржуваній ухвалі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції належним чином обґрунтував існування зазначених ризиків, зважаючи на сукупність таких обставин як тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , а також відомості про його особу.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, за вчинення кого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки тяжкість можливого покарання може спонукати обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема позицією, викладеною у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Колегія суддів при цьому зазначає, що сама по собі тяжкість злочину не є єдиною визначальною умовою при встановленні вказаного ризику, проте, разом з іншими обставинами повинна враховуватись судом під час вирішення розгляду клопотання про обрання особі запобіжного заходу.

Так, судом першої інстанції, відповідно до положень ст.178 КПК України, обґрунтовано враховано відомості про обвинуваченого, про його вік, наявність соціальних зв`язків, відсутність судимостей, постійного місця проживання, а також джерел до існування. Крім того ОСОБА_8 систематично не з`являвся на виклики суду. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 14 липня 2022 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою приводу до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказані обставини у своїй сукупності в повній мірі вказують на існування ризику переховування обвинуваченого від суду, а також з огляду на відсутність джерел до існування продовження злочинної діяльності.

Приймаючи до уваги вищенаведені ризики, з огляду на тяжкість та характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, враховуючи, що судове провадження перебуває на підготовчій стадії, колегія суддів доходить висновку про відсутність об`єктивної можливості застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи поведінку обвинуваченого, жоден з них не зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Відомості, які б свідчили про неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні.

Крім того, суд першої інстанції, врахувавши, що інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства, обґрунтовано, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, не визначив обвинуваченому розмір застави.

Доводи апеляційної скарги захисника про позитивну характеристику обвинуваченого, а також наявності у нього місця роботи суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки існування зазначених обставин стороною захисту не доведено.

Що стосується посилання адвоката на те, що розгляд клопотання прокурора здійснено без участі захисника, то вказана обставина не є визначальним аргументом для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки відповідно до ст.52 КПК України участь захисника у даному кримінальному провадженні не є обов`язковою. Крім того, як вбачається зі змісту журналу судового засідання судом першої інстанції роз`яснено обвинуваченому право на захист, при цьому обвинувачений вказав на можливість проведення судового засідання без участі захисника.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 04 січня 2023 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4