Справа №589/2273/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/584/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2022 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2022 року відносно ОСОБА_8 , в якій він просив вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2022 року відносно ОСОБА_8 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст..69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч.1 ст.357 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. За правилами ст.76 КК України покласти на неї наступні обов`язки:

1) Періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначено їй покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26.07.2022 року.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказував, що при ухваленні рішення судом не враховано загальні засади призначення покарання та допущено неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначав, що призначаючи покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.357 КК України, якій на час ухвалення вироку, тобто станом на 11.08.2022 виповнилося 67 років, суд не дотримався вимог матеріального права та призначив покарання у виді 1 року обмеження волі, що не може бути призначено собі, яка досягла пенсійного віку.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції 21.07.2022 близько 19:00 год. ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану шляхом вільного доступу, з книжкової полиці в кімнаті у квартирі АДРЕСА_2 , викрала майно, що належить ОСОБА_11 , а саме: грошові кошти в сумі 580 грн; чоловічий гаманець шкіряний чорного кольору: медичну довідку на ім`я ОСОБА_12 № НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_11 ; талон до посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 ; пластикову скидочну картку магазину «Аврора» № НОМЕР_4 ; пластикову картку мережі «Еко-маркет» № НОМЕР_5 , які матеріальної цінності для потерпілого не мають, а також викрала офіційні документи потерпілого, а саме: банківську картку «Укрексімбанк» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_12 та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_10 з викраденим майном та документами з місця кримінального правопорушення зникла та розпорядилася ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 580 грн.

Про дату, час і місце слухання справи обвинувачена ОСОБА_8 повідомлена, про що свідчить розписка про вручення їй поштового відправлення, однак в судове засідання не з`явилась та клопотань про його відкладення на іншу дату не подала.

Враховуючи викладене, а також те, що фактично вимоги скарги прокурора до погіршення становища обвинуваченого не зводяться (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 року, справа № 617/775/20, провадження № 13-110кс21), а також з метою дотримання розумних строків розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд даного кримінального провадження без участі обвинуваченої ОСОБА_8 , що узгоджується з ч. 4 ст. 405 КПК України.

Тому, заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, просила вирок суду змінити та просила вважати ОСОБА_8 засудженою до покарання не у виді обмеження волі, а до штрафу, перевіривши вирок суду та матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 не у повній мірі дотримався вказаних вимог Кримінального процесуального законодавства, внаслідок чого вирок підлягає зміні з огляду на таке.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За змістом положень п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 та правильність правової кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України за встановлених місцевим судом обставин, викладених у вироку, прокурором в апеляційній скарзі не оспорюються, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, тому до їх аналізу колегія суддів не вдається.

Разом з цим, прокурор у своїй апеляційній скарзі просив вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2022 року відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного обвинуваченій ОСОБА_8 за ч.1 ст.357 КК України покарання.

Проаналізувавши такі доводи апеляційної скарги прокурора в сукупності з матеріалами справи колегія суддів вважає їх слушними.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховнго Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального правопорушення» від 24.10.2003 зазначено, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, матеріальний стан, тощо.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_8 встановлено, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому на момент ухвалення відносно неї обвинувального вироку 11.08.2022 року, ОСОБА_8 було повних 67 років.

Разом з тим, статтею 61 КК України визначено вичерпний перелік осіб, до яких не може застосовуватись покарання у вигляді обмеження волі, зокрема осіб, які досягли пенсійного віку.

Згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійний вік, встановлюється статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Отже, у даному випадку суд порушив вимоги закону, застосувавши до ОСОБА_8 за ч.1 ст.357 КК України покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.12.2021 у справі №617/775/20, заміна за результатами розгляду апеляційної, касаційної скарги покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченого, засудженого, а тому вирок суду першої інстанції підлягає зміні.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, колегія суддів, з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України керівних роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має пенсійний вік, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг на неї не надходило, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої щире каяття, повне визнання обвинуваченою своєї вини та активне сприяння у розкритті злочину, і апеляційний суд доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі, який зазначений прокурором в апеляційній скарзі.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначення покарання за ч.1 ст.357 КК України обвинуваченій ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2022 року, відносно ОСОБА_8 , змінити у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання визначеного судом першої інстанції у виді 2 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч.1 ст.357 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. За правилами ст.76 КК України покласти на неї наступні обов`язки:

1) Періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4