Справа № 297/1828/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/478/22 за апеляційною скаргою прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 01.09.2022.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшої слідчої СВ Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатської області та про продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 05.10.2022із визначенням розміру застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52000 (п`ятдесят дві тисячі) грн, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_7 покладено обов`язки, передбачені п. 1- 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду не виїжджати за межі Берегівського району Закарпатської області; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; в трьохденний строк здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання слідчий обґрунтував тим, що 05.07.2022 близько 20 год 37 хв ОСОБА_7 , перебуваючи разом із своїм братом ОСОБА_8 на березі річки Боржава в с. Квасово, Берегівського району, на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин розпочали сварку з ОСОБА_9 , яка в подальшому переросла в бійку в ході якої ОСОБА_7 , діючи у групі з ОСОБА_8 , повалив ОСОБА_9 на землю.Тоді, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність і суспільну небезпечність, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, вирвавши з рук ОСОБА_9 предмет схожий дерев`яну битку та усвідомлюючи те, що потерпілий фактично утримується ОСОБА_8 , наніс ОСОБА_9 вказаним предметом ряд ударів по задній частині тулубу та голові, а в цей момент ОСОБА_8 наніс ряд ударів руками по голові та тулубу останнього, при цьому не даючи потерпілому вирватись чи захиститись.Внаслідок протиправних дій

-2-

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, перелому основи черепа та множинних забійних рваних ран волосистої частини голови.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

06.07.2022 о 00 год 31 хв ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день слідчим СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Необхідність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,а також тим, що на виконання п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України 20.07.2022 та 29.07.2022 слідчим в кримінальному провадженні № 0000249 від 05.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, призначено судово-медичну експертизу відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Вказану експертизу на виконання доручено експертам Берегівського районного відділення судово-медичної експертизи, яка на даний час не виконана. Також, слідчий зазначив, що задоволено клопотання сторони захисту щодо проведення одночасних допитів між підозрюваними, свідками та потерпілим, яке з об`єктивних причин через лікування потерпілого не виконано. Крім того, для повного та всебічного досудового розслідування даного кримінального провадження потрібно провести наступні слідчі дії: огляд місця події за участі потерпілого (біля річки), де безпосередньо наносили тілесні ушкодження потерпілому, зафіксувати відстані від річки та дамби, житлових будинків; допитати в якості свідків згідно заявленого клопотання захисника-адвоката ОСОБА_10 ; за участю потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 провести слідчі експерименти із застосуванням відеозапису, щодо відтворення механізму, кількості, локалізації та спосіб спричинення тілесних ушкоджень. Також, провести інші необхідних слідчі (розшукові) дій для повного неупередженого розслідування вказаного кримінального провадження. Разом з тим, слідчий зазначив, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, а тому може ухилятися і переховуватись від слідства і суду, впливати на свідків і потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню, а також кримінальне правопорушення він скоїв із застосуванням насильства, тому просив не визначати розмір застави при продовженні запобіжного заходу. Наведені ризики на даний час не зменшились.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також врахував особисті обставини життя підозрюваного, факт вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення із застосуванням насильства, офіційно не працює, може впливати на потерпілого та свідків з метою уникнення покарання, тому вважав недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, переховування від слідства та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому дійшов висновку, що необхідно щодо ОСОБА_7 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів та визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

-3-

В апеляційній скарзі прокурор Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 01.09.2022 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області та продовжити щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 06.10.2022 без визначення розміру застави. Вважає, що ухвала слідчого судді в частині визначення застави є незаконною та невмотивованою. Прокурор зазначає, що 07.07.2022 ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області було задоволено клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без визначення розміру застави. З того часу досудовим розслідуванням та стороною захисту, не здобуто будь-яких доказів, які б вказували на якусь іншу кваліфікацію, обставини кримінального правопорушення, чи якісь пом`якшуючі обставини в діях підозрюваного. Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який пов`язаний з насильством. Слідчий суддя не мотивував зазначену норму закону при постановленні ухвали. В даному випадку, слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, під час якого залишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. В ухвалі слідчого судді не враховано те, що вказаний злочин вчинений групою осіб, не враховано поведінку підозрюваного, який в подальшому помістив потерпілого в машину і намагався відвезти в невідомому напрямку, не враховано майновий стан підозрюваного, якому призначено мінімальний розмір застави, що в свою чергу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Отже, сторона обвинувачення, враховуючи наведене, вважає, що наявні всі підстави для застосування судом положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України щодо не визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 .

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень,

-4-

охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у провадженні слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатської областізнаходяться матеріали досудового розслідування, внесені 05.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

06.07.2022 ОСОБА_7 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня його було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 07.07.2022 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.09.2022.

Постановою керівника Берегівської окружної прокуратури від 29.08.2022 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до трьох місяців, а саме до 06.10.2022.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 цього Кодексу.

-5-

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

За приписами ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, доведена органами досудового розслідування та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає. Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, про те підстав для спростування підозри, або встановлення обставин, які б перешкоджали триманню ОСОБА_7 під вартою, слідчим суддею встановлено не було.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та ухвалу слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу та не втратили свою актуальність на момент розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 07.07.2022, якою щодо ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.09.2022, та з урахуванням необхідності виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 05.10.2022, тобто в межах строку досудового

-6-

розслідування, оскільки таке продовження, на думку апеляційного суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства та і особі підозрюваного, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим.

Доводи прокурора про неправомірність визначення слідчим суддею застави при продовженні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на те, що кримінальне правопорушення в якому останній підозрюється, вчинене з погрозою застосування насильства, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, альтернативне не визначення розміру застави є правом слідчого судді, а таке рішення приймається з врахуванням наявних ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та сукупності всіх обставини, визначених ст. 178 КПК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 не містить жодних доводів щодо доцільності не визначення підозрюваному альтернативного розміру застави, при цьому посилання прокурора на той факт, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення вчинено групою осіб та з подальшим поміщенням потерпілого в автомобіль з метою вивезти в невідомому напрямку, не є тими винятковими обставинами, які б зумовлювали безальтернативне тримання підозрюваного під вартою, а тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визначення підозрюваному розміру застави.

Відтак, при прийнятті рішення колегія суддів враховує, що даних про наявність передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України підстав, які б давали право слідчому судді не визначати щодо ОСОБА_7 розмір застави при постановленні щодо нього ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, матеріали судового провадження не містять і такі докази не були надані прокурором під час апеляційного розгляду.

Разом з тим, визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 цього Кодексу та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також особи підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до висновку, що застава - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків і такий розмір не буде завідомо непомірним для нього.

-7-

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів. При цьому враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 01.09.2022 щодо ОСОБА_6 ,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді