Справа № 473/414/23
Номер провадження 1-кс/473/205/2023
УХВАЛА

Іменем України

"06" березня 2023 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська без застосування фіксації процесу технічними засобами на підставі ч.4 ст.107 КПК України клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000082 від 30.01.2023 року

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2023 року до суду Новою поштою надійшло клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000082.

В клопотанні суб`єктом звернення зазначено, що 22.02.2023 року ОСОБА_3 звернувся до чергової частини СПД №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області із заявою про повернення його транспортного засобу ВАЗ 2106 д.н. « НОМЕР_1 » червоного кольору та саморобного причепу, які 30.01.2023 р. у денний час було виявлено в лісосмузі неподалік с.Ставки, Вознесенського району, Миколаївської області за фактом незаконної порубки дерев та якими користувався його пасинок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 в клопотанні вказує, що 30.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0000082 за ч.1 ст.246 КК України як незаконна порубка або незаконне перевезення, зберігання, збут лісу.

В ході проведення досудового розслідування ОСОБА_3 було допитано в якості свідка та він пояснив, що приблизно рік тому він придбав автомобіль марки ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 червоного кольору у чоловіка на ім`я ОСОБА_5 . Автомобіль придбав без нотаріального переоформлення. 30.01.2023 року він залишив автомобіль вдома та пішов до товариша. Користуватися автомобілем він сину дозволяв. Про те, що він візьме автомобіль для пиляння дерев ОСОБА_4 йому нічого не повідомляв. Причіп також належить заявнику, який його зробив особисто для використання в господарстві, а саме для вивезення сміття та відходів свійських тварин.

30.01.2023 р. постановою старшого слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області було визнано та прилучено до справи в якості речових доказів автомобіль марки ВАЗ 2106 д.н. « НОМЕР_1 » червоного кольору та саморобний причеп.

01.02.2023 р. ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області справа №473/414/23 було накладено арешт на майно, а саме автомобіль марки ВАЗ 2106 д.н. « НОМЕР_1 » червоного кольору та саморобний причеп.

ОСОБА_3 в клопотанні зазначає, що він є законним власником майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, вказує, що арештоване майно не належить його сину ОСОБА_4 та посилаючись на п.5 ч.9 ст.100 КПК України та ст.41 Конституції України просить скасувати арешт майна та зобов`язати СПД №1 Вознесенського РУП передати йому речові докази як законному володільцю.

До клопотання ОСОБА_3 долучив лише копію свого паспорту.

В судове засідання володілець майна ОСОБА_3 не з`явився. Заяв чи клопотань про виклик смс-повідомленням до суду не надав. Телефон, який вказаний біля його прізвища та адреси на конверті Нової пошти, в якому до суду надійшло клопотання, - йому не належить, що було встановлено секретарем під час виклику учасників процесу.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений по телефону.

Тому слідчий суддя враховує положення ч.2 ст.174 КПК України, якою встановлено досить стислі строки розгляду таких клопотань та згідно із якою клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Крім того, суд враховує, що відкладення розгляду справи призведе до порушення визначених ст.174 КПК України строків розгляду справи про скасування арешту майна.

При цьому суд враховує, що розумним вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Окрім того ОСОБА_3 був повідомлений про час та місце слухання справи, оскільки на офіційному сайті Судової влади України дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про подання ним клопотання до суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, або дізнатися це по телефонам суду чи з інформації, що розміщена на сайті суду, - не вжив заходів для явки до суду.

З огляду на зазначене слідчим суддею прийнято рішення про проведення засідання у відсутність сторін та без застосування засобів фіксації процесу.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 лютого 2023 року було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та з метою збереження речових доказів накладено арешт на автомобіль ВАЗ-21061 червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_7 та перебуває у володінні у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та саморобний причіп, які передані на зберігання на території СПД №1 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області.

Доказів того, що власником чи законним володільцем вказаних предметів є ОСОБА_3 матеріали провадження №0000082, які були надані слідчому судді стороною обвинувачення, - не містять.

Вирішуючи клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує, що статтею 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином арешт майна може бути скасований лише якщо сторона доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таких обставин ОСОБА_3 не доведено, а слідчим суддею вони не встановлені.

Окрім того, слідство в провадженні триває, речові докази ще не досліджені судом, даних про закриття провадження слідчому судді не надано, а тому скасування арешту майна може призвести до втрати, знищення чи пошкодження речових доказів.

Посилання ОСОБА_3 в клопотанні на положення п.5 ч.9 ст.100 КПК України в даному випадку є не доречним та не може бути застосовано, оскільки згідно із цією нормою:

«9. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: 5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку».

Тоді як даних про те, що досудове слідство закінчено - суб`єктом звернення не надано та й окрім того метою арешту майна було лише збереження речових доказів, а не конфіскація, яка передбачена цією нормою права.

Не можуть бути у даній справі застосовані й положення ст.41 Конституції України, оскільки вони стосуються власності, тоді як ОСОБА_3 не надав доказів того, що він є власником арештованого майна та таких матеріалів ні дане провадження, ні провадження про арешт майна, ні саме кримінальне провадження №0000082 - не містять.

Керуючись ст.ст.170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000082 від 30.01.2023 року, а саме автомобіля ВАЗ-21061 червоного кольору державний номер НОМЕР_1 та саморобного причепу - відмовити.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_3 та прокурору ОСОБА_6 , оскільки розгляд провадження відбувся в їх відсутності.

Ухвала оскарженню не підлягає з огляду на положення ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1