У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

представника Черкаського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за клопотанням провідного інспектора Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 про вирішення питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Думанці Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні двох доньок: неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; засудженого вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, -

в с т а н о в и в :

Провідний інспектор Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки; на підставі частини четвертої статті 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 12 березня 2020 року у виді 2 (двох) років обмеження волі, більш суворим покаранням за цим вироком, визначено йому остаточну міру покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

04 лютого 2021 року ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами перебування на іспитовому строці, а також з обов`язками, покладеними на нього судом, і наслідками, які можуть настати у разі їх невиконання. Того ж дня засудженому було оголошено постанову про встановлення днів явок на реєстрацію, а саме: 1-й вівторок щомісяця.

Не зважаючи на це, 05 травня 2021 року (04 травня 2021 року офіційний вихідний день) ОСОБА_5 без поважної причини не з`явився на реєстрацію до органу пробації, за що 01 червня 2021 року йому було винесено письмове попередження.

У подальшому, 04 січня 2022 року, гр. ОСОБА_5 допустив другу неявку без поважної причини до органу пробації.

Крім того, згідно відомостей бази даних ІПНП, зафіксовано один факт вчинення гр. ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 176 КУпАП, а саме 22 січня 2021 року (після винесення вироку, але до постановки на облік до уповноваженого органу з питань пробації), за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

За вказаних обставин 17 січня 2022 року до Черкаського районного суду Черкаської області було направлено клопотання про вирішення питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно гр. ОСОБА_5

16 травня 2022 року до Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області надійшла ухвала Черкаського районного суду Черкаської області від 03 травня 2022 року про відмову в задоволенні вказаного клопотання.

07 червня 2022 року гр. ОСОБА_5 повторно був ознайомлений з порядком та умовами перебування на іспитовому строці, однак 01 листопада 2022 року знову не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважної причини, за що 06 грудня 2022 року йому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Орган пробації вказує, що 3 безпідставних неявки засудженого на реєстрацію до органу пробації та 1 факт вчинення гр. ОСОБА_5 адміністративного правопорушення свідчать про невиконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, вказують на його небажання стати на шлях виправлення та є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого у місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

У судовому засіданні представник Черкаського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 підтримала клопотання та просила суд його задовольнити, виходячи з наведених у ньому підстав.

Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що 01 листопада 2022 року дійсно не з`явився на реєстрацію до органу пробації, оскільки захворів, однак надати підтверджуючі документи не зміг, так як за результатами візиту до Амбулаторії загальної практики-сімейної медицини с. Думанці сімейний лікар не надала йому відповідної довідки. Зазначив, що зробив для себе належні висновки, зобов`язався у подальшому неявок на реєстрацію до органу пробації не допускати та просив суд відмовити у задоволенні даного клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання органу пробації та зазначив, що наразі воно є передчасним.

Вислухавши пояснення представника Черкаського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 та засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, суд вважає, що подання органу пробації не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, судом установлено, що гр. ОСОБА_5 вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2020 року був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки; на підставі частини четвертої статті 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 12 березня 2020 року у виді 2 (двох) років обмеження волі, більш суворим покаранням за цим вироком, визначено йому остаточну міру покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

04 лютого 2021 року засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами перебування на іспитовому строці, з обов`язками, покладеними на нього судом, і наслідками, які можуть настати у разі їх невиконання /а.с. 14 особової справи/.

Постановою провідного інспектора Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_9 від 04 лютого 2021 року засудженому було встановлено дні явок на реєстрацію, а саме: 1-й вівторок кожного місяця /а.с. 16 особової справи/.

З копії листка реєстрації, наданого органом пробації, вбачається, що засуджений протягом 2021-2022 років виконував покладені на нього обов`язки, однак не з`явився на реєстрацію до органу пробації лише 05 травня 2021 року, 04 січня 2022 року та 01 листопада 2022 року /а.с. 17 особової справи/.

Крім того, із особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що постановою серії ГАА № 994482 від 22 січня 2021 року гр. ОСОБА_5 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 176 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн /а.с. 51 особової справи/.

Суд констатує, що обставини та докази неявок ОСОБА_5 на реєстрацію до органу пробації 05 травня 2021 року та 04 січня 2022 року, як і факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 176 КУпАП, уже були розглянуті та оцінені Черкаським районним судом Черкаської області в ухвалі від 03 травня 2022 року /а.с. 184-188 судової справи/, якою відмовлено у задоволенні клопотання органу пробації про вирішення питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 .

З урахуванням наведеного, суд вважає безпідставним та недоцільним повторно розглядати та брати до уваги вказані обставини та докази.

До того ж, відповідно до статті 39 КУпАП якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

07 червня 2022 року ОСОБА_5 повторно був ознайомлений з порядком та умовами перебування на іспитовому строці /а.с. 93 особової справи/, однак, не зважаючи на це, 01 листопада 2022 року не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, у зв`язку з чим 06 грудня 2022 року йому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання /а.с. 118 особової справи/.

Того ж дня, 06 грудня 2022 року, органом пробації повторно скеровано до Черкаського районного суду Черкаської області клопотання про вирішення питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 /а.с. 192 судової справи/.

Згідно даних ІІПС України в Черкаській області протягом ІІІ кварталу 2022 року гр. ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності не притягувався /а.с. 110 особової справи/.

Відповідно до вимоги УІАП ГУНП у Черкаській області гр. ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення не вчинено /а.с. 108 особової справи/.

З копії довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 1116/04-24 від 26 вересня 2022 року, вбачається, що протягом липня-вересня 2022 року інформація про перебування засудженого ОСОБА_5 в громадських місцях у нетверезому стані та щодо вживання ним наркотичних засобів до старостату не надходила. Скарги від жителів села та сусідів на ОСОБА_5 відсутні /а.с. 111 особової справи/.

Відповідно до частини 2 статті 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з вимогами частини 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

За приписами пункту 8 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Пункт 3 частини 2 статті 539 КПК України передбачає, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У відповідності до норм КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням КК України пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Статтею 164 КВК України передбачено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

За змістом частин 1-4 статті 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до частини 6 статті 166 КВК України у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з абзацами 2, 4 пункту 2 Глави 3 розділу IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 (далі Порядок), у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку. Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Пунктом 3 Глави 3 розділу ІХ Порядку передбачено, що у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Cуд констатує, що 06 грудня 2022 року, у зв`язку з неявкою на реєстрацію до органу пробації 01 листопада 2022 року, до засудженого ОСОБА_5 застосовано письмове попередження та того ж дня скеровано до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення його для відбування призначеного покарання, чим порушено пункт 3 Глави 3 розділу ІХ Порядку.

Відтак, подання органу пробації є передчасним.

Крім того, виходячи із змісту статті 166 КВК України, підставою для відповідальності осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, є наявність таких самостійних порушень з боку засудженого, як:

1) ситуація, коли засуджений не виконує покладені на нього обов`язки;

2) ситуація, коли засуджений систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

У такому випадку суд враховує, що, звертаючись до суду з клопотанням про скасування іспитового строку, орган пробації повинен довести, що засуджений без поважних причин не виконує покладені на нього вироком суду обов`язки, і що саме одна неявка останнього для реєстрації свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а не покладати на засудженого доведення зворотного.

У судовому засіданні не встановлено та матеріали клопотання не містять достатніх підстав, які б стверджували про те, що засуджений умисно ухилявся від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що ОСОБА_5 грубих порушень перебування на іспитовому строці не допускав, відповідно до статті 39 КУпАП вважається таким, що не був підданий адміністративному стягненню, до кримінальної відповідальності не притягувався та на даний час повністю виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду, суд дійшов висновку, що одна неявка засудженого на реєстрацію до органу пробації, причини якої можуть бути визнані поважними, допущена після повторного ознайомлення його з порядком та умовами перебування на іспитовому строці, не є достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, не свідчить про наявність системності порушень в діях ОСОБА_5 та про небажання останнього стати на шлях виправлення, а тому у задоволенні даного клопотання необхідно відмовити.

При цьому, суд зазначає, що обираючи такий підхід, він реалізує свої повноваження, як частину дискреційних функцій, і вправі обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, а також реалізує інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення спірних правових питань, спираючись на засади судочинства та обставини справи, на чому наголошував і Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 634/609/15-к.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання провідного інспектора Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 про вирішення питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1