Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/996/23
Номер провадження 1-кс/711/338/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси матеріали скарги ОСОБА_3 про часткове скасування постанови прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 23.01.2023 у кримінальному провадженні №0000876, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою про часткове скасування постанови прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 23.01.2023 у кримінальному провадженні №0000876, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що п.1 постанови прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 23.01.2023 було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 в частині повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №00000876.

Не погоджуючись з відмовою в цій частині, з огляду на те, що досудове розслідування у даному кримінальному проваджені здійснюється, відповідно до положень ст.477 КПК України, у формі приватного обвинувачення, у зв`язку з чим доказування винуватості особи також покладається на потерпілого ( ОСОБА_3 ), а тому, на думку скаржника, у даному кримінальному провадженні вже достатньо доказів для повідомленні обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

За таких обставин, ОСОБА_3 вважає, що постанова в частині відмови в задоволенні його клопотання, істотно суперечить практиці ЕСПЛ та Верховного суду України, і тим самим свідчить про завідомо умисне створення правових та практичних перешкод для притягнення ОСОБА_6 до відповідальності, а тому він звернувся з даною скаргою до слідчого судді, в якій просив постанову прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури від 23.01.2023 скасувати в частині відмови в задоволенні його клопотання, а в решті залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ній та доданих до неї доказів.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, з огляду на те, що оскаржувана постанова про часткову відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 є обґрунтованою та вмотивованою. Також прокурор повідомила, що на даний час у кримінальному провадженні відсутні об`єктивні підстави та докази для повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а відповідно до положень ст.36 КПК України прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Заслухавши доводи ОСОБА_3 , заперечення та пояснення прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з п.8 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

В судовому засіданні встановлено, що до Черкаської окружної прокуратури 19.01.2023 від потерпілого ОСОБА_3 надійшло клопотання про повідомлення про підозру ОСОБА_6 та надання йому матеріалів кримінального провадження №0000876 від 22.12.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України для ознайомлення.

Постановою прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 23.01.2023 відмовлено в задоволенні клопотання в частині повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000876.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для відмови в задоволенні клопотання слугувало те, що «вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що на даний час в них відсутні повно, всебічно, неупереджено дослідженні та чітко зафіксовані обставини події, підтвердженні доказами, які були б об`єктивною підставою для повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення щодо якого здійснюється досудове розслідування».

Нормами ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4, 6 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.18 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Нормами ч.3 ст.22 КПК передбачено, що під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Відповідно до п.3 ст.3 КПК України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення

Згідно з вимогами ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; повідомляти особі про підозру.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження зобов`язувати прокурора вчиняти процесуальні дії щодо повідомлення підозри особі, тобто втручатися в його процесуальну діяльність, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п.3 п.18 ч.1 ст.3, ст.22, ст.26, ст.36 КПК України).

На стадії досудового розслідування, слідчий суддя не здійснює оцінку доказів достатніх для повідомлення особі про підозру, оскільки це прерогатива органу досудового розслідування та прокурора, інакше слідчий суддя перебирав би на себе функцію державного обвинувачення, що суперечить вимогами ч.3 ст.22 КПК України та є неприпустимим.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування здійснює судовий контроль за реалізацією учасниками кримінального провадження своїх прав та додержання виконання покладених на них обов`язків.

Згідно з вимогами ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим суддею встановлено, що прокурором під час розгляду клопотання ОСОБА_3 від 19.01.2023 року виконані вимоги ст.220 КПК України (клопотання розглянуто та про результати повідомлено). Слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку зібраним під час досудового розслідування доказам та робити висновки щодо їх достатності чи недостатності для оголошення особі про підозру, оскільки це повноваження сторони обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в судовому засіданні не було встановлено інших обставин, які б давали підстави для скасування оскаржуваної постанови, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 24, 26, 36, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про часткове скасування постанови прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 23.01.2023 у кримінальному провадженні №0000876, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 23.02.2023 року о 09:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1