В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.11.2022 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

у складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження /внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000142 від 31.07.2022 року /про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Хлівчани, Сокальського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 30.07.2022 року, приблизно о 20.50 год., знаходячись в під`ізді будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента Украіни № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, на території України з 05.30 год. 24.02.2022 р., який продовжений до 23.08.2022 р. на підставі Указу Президента № 341/2022 від 17 травня 2022 року, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння і його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з приміщення під`їзду велосипед марки «LEON», належний потерпілій ОСОБА_6 , вартістю 14800 грн., заподіявши останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз"яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини та надав суду показання про те, що все викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності та ним не оспорюється. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Крім того зазначив, що шкода потерпілій відшкодована, оскільки викрадений велосипед останній повернуто.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, при яких таке вчинено.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_3 на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового терміну, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки виправлення останнього, на думку суду можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.
Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням та визначити іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ, а саме велосипед чорного кольору, зі смужками сірого кольору, написом «TN80» залишити потерпілій ОСОБА_6 , згідно розписки останньої.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирати.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1