Справа № 383/1197/22
Номер провадження 1-кс/383/299/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області клопотання прокурора Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000237 від 06 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням в якому з метою попередження втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна, вилученого у ОСОБА_4 на підставі протоколу огляду речей від 08.12.2022, накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони користування та розпорядження майном: полімерну бочку синього кольору об`ємом 200 літрів, яка знаходиться в доброму та робочому стані, яка має значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000237 від 06.12.2022, для проведення слідчих дій із зазначеним майном та подальшого зберігання у потерпілої ОСОБА_5 .
Необхідність накладення арешту прокурор пов`язує із розслідуванням кримінального провадження №0000237 від 06 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розпочатого за фактом того, що 05.12.2022 до ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_6 за фактом крадіжки її майна із території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення збереження речових доказів, попередження втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження вилученого у ОСОБА_4 майна виникла необхідність в накладенні арешту, оскільки оглянуте та вилучене слідчим майно є предметом злочинного посягання, зберегло на собі його сліди та має значення і визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Обмеження у користуванні майном є розумним та співрозмірним, та не потягне для нього негативних наслідків. Заборона у користуванні майном внаслідок його вилучення буде найменш обтяжливим способом арешту майна.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилась, подала заяву, в якій просила провести розгляд клопотання про арешт майна без її участі. Клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд клопотання без її участі, проти задоволення клопотання не заперечила.

Фактичний володілець ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечив.

Вивчивши клопотання, його доводи та підстави для накладання арешту, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з наступного.

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Відділенням поліції №2 Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000237 від 06 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розпочатого за фактом того, що 05.12.2022 до ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_6 за фактом крадіжки її майна із території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 (а.с.8).

З копії протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 від 07.12.2022 року вбачається, що вона зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , разом із сім`єю. Має сина ОСОБА_7 , 1991 року народження, який із січня 2022 року знаходиться за кордоном у Польщі. Її син ОСОБА_7 має у власності будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживав разом із дружиною ОСОБА_6 , 1989 року народження, та двома малолітніми дітьми. Коли діти проживали у вказаному будинку, то вона їм надала у використання належне їй майно, а саме пральну машинку-автомат марки «SIEMENS», білого кольору, яку вона купувала 1 рік тому в б/у стані, у Клопотовського ОСОБА_8 , який здійснює продаж б/у техніки із-за кордону, за 4500 грн. в магазині «Еко сегмент», яка знаходилася у доброму та робочому стані. Також надавала своїм дітям машинку напівавтомат біло-блакитного кольору, яку вона також купувала у Клопотовського Віталія 1 рік тому за 2500 грн., полімерну бочку синього кольору, яку діти використовували для води у літньому душі, яку вона купувала в магазині «Економ» 2 роки тому за 1200 грн., мікрохвильову піч сірого (стального) кольору, марку не пам`ятає, яку вона також купувала 2 роки тому в магазині ОСОБА_9 за 1000 грн., яка знаходилася у робочому стані. Також дітям надала вона у використання два дерев`яних стола, із яких один дерев`яний журнальний стіл, інший дерев`яний комп`ютерний стіл, також надала у використання газовий таганок на 3 конфорки коричневого кольору разом із шлангом та редуктором до нього, який купувала в магазині «Економ» 1 рік тому за 1400 грн. Коли діти придбали собі будинок, то вона також їм надала належну їй металеву плиту із колісниками, яка була в неї вдома, так як у будинку пічне опалення і надала у використання свій посуд в б/у стані, а саме 2 сковороди та алюмінієві каструлі різного об`єму. При необхідності потерпіла зможе впізнати все своє майно. 05 квітня 2022 року її невістка ОСОБА_6 із дітьми поїхала до її сина у Польщу, де зараз вони і перебувають. За їхнім будинком потерпіла доглядала та періодично приїздила дивитися за ним. На початку листопада 2022 року, вона приїхала до вказаного будинку та виявила крадіжку вищезазначеного майна, про що повідомила свою невістку, так як відразу заяву до поліції писати не хотіла, бо думала, що крадіжку здійснили російські військові. Однак в подальшому її невістка за її проханням написала заяву до поліції через інтернет, після чого вона написала заяву, так як майно, що було викрадене, належало їй і в результаті його крадіжки потерпілій було заподіяно матеріальну шкоду. Зі слів сусідів їй стало відомо, що майно викрадав неодноразово їх сусід ОСОБА_10 (а.с.16-17).

З копії протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 08.12.2022 року вбачається, що на початку червня 2022 року, в період окупації м. Снігурівка, до нього прийшов місцевий мешканець ОСОБА_10 , який запропонував його дружині купити у нього полімерну бочку синього кольору, яку вона придбала в його присутності у ОСОБА_10 за 150 грн. Зі слів ОСОБА_11 майно належало йому (а.с.18-19).

08.12.2022 року свідок ОСОБА_4 подав слідчому заяву про добровільну видачу для огляду та подальшого вилучення полімерну бочку синього кольору, яку придбала його дружина ОСОБА_12 у ОСОБА_10 (а.с. 9).

Як вбачається із матеріалів клопотання, добровільно видане ОСОБА_4 майно, згідно протоколу огляду предмету від 08.12.2022 року (а.с.20-21, 25-26) проведеного слідчим ОСОБА_13 є полімерна бочка синього кольору об`ємом 200 літрів, бувша у використанні стані без зовнішніх пошкоджень, з однієї сторони якої мається трубка для подачі води, на зовнішній стороні бочки заводське позначення 142/х200/S/06 F/BVT215835 MAMOR, під час огляду якої присутня потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що оглянута бочка належать їй, яка оглянута та вилучена, та згідно постанови слідчого ОСОБА_13 від 08.12.2022 року визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000237 від 06 грудня 2022 року, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с.13-15).

08.12.2022 року вказаний речовий доказ - полімерна бочка синього кольору передана на зберігання потерпілій ОСОБА_5 (а.с.24).

Згідно ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст.168 КПК України).

Отже, заявлене до арешту майно має статус тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 3 статі 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК України).

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За таких умов прокурор обґрунтовано вважає необхідним в майбутньому забезпечити проведення відповідних (в тому числі товарознавчих) експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень стануть вищевказані речові докази предмети кримінального правопорушення, які передані потерпілій ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.

З огляду на добровільну видачу ОСОБА_4 викраденого у потерпілої майна спору між ними щодо його належності та подальшого володіння не має.

Разом з тим у разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно з відповідною забороною його користування та розпорядження воно підлягає вилученню у потерпілої та поверненню особі, у якої його було вилучено, яка може його відчужити, пошкодити та/або приховати надане йому майно (у разі його повернення у випадку не накладення арешту майна), з метою перешкоджанню проведенню досудового розслідування, в тому числі товарознавчих експертиз, а також інших слідчих дій із вказаними речами, проведення судових експертиз, спрямованих на повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, а також встановлення вини осіб. Таким чином речові докази буде втрачено, що перешкодить подальшому досудовому розслідуванню. Відтак є нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні, необхідності проведення експертиз і відкриття матеріалів учасникам кримінального провадження (ст.290 КПК України), тобто безперешкодного доступу сторін і учасників кримінального провадження до зазначеного майна.

При розгляді поданого клопотання, з наданих матеріалів встановлено, що дії прокурора відповідають вимогам закону. Останній довів існування ризику втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. За таких умов, добровільно видане ОСОБА_4 та оглянуте слідчим майно відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Також для проведення ефективного досудового розслідування є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення. Зважаючи на перераховані обставини, підлягає задоволенню і вимога прокурора про необхідність застосування заборони в користуванні та розпорядженні повернутого потерпілій арештованим майном.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження полімерною бочкою синього кольору об`ємом 200 літрів, з метою запобігання попередження її втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначиться на інтересах власника і третіх осіб.

Отже, згідно наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що вищевказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає вимогам ст.98 КПК України як речовий доказ, оскільки зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому, з метою забезпечення збереження речового доказу клопотання підлягає задоволенню та на вказані речі необхідно накласти арешт із забороною розпорядження та користування вказаним майном.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000227 від 01.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на добровільно видане ОСОБА_4 та оглянуте і вилучене згідно протоколу огляду предмету від 08.12.2022 року у кримінальному провадженні № 0000237 від 06 грудня 2022 року, майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000237 від 06 грудня 2022 року, з метою забезпечення його збереження, а саме: полімерну бочку синього кольору об`ємом 200 літрів, власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій воно передано на зберігання, із забороною розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Апеляційне оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_14 ОСОБА_15