Дата документу 13.01.2023
Справа № 334/199/23
Провадження № 1-кп/334/364/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000347 від 08.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Курської області, Дмитрієвського району, с. Петраковки, громадянина України, який має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

14.12.2004 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 71 КК України засуджений до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки;

10.09.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, 70, 71 КК України засуджений до 4 років 1 місяця;

27.04.2010 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 , ст. 70 ч. 4 КК України засуджений до 4 років 3 місяця. Звільнений 21.05.2012 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяця 11днів;

04.08.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185, 70 КК України засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.06.2018 Софієвською ВК Запорізької області по відбиттю строку покарання;

28.05.2021 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.1,4 ст. 70 КК України засуджений до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

31.03.2021 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України засуджений до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2022, приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 , в ході якого ОСОБА_3 наніс потерпілому не менше 10 травматичних впливів по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_4 , чим спричинив останньому: рани в ділянці правого передпліччя, наслідками загоєння яких є рубці, рана з синцем в ділянці лівого плеча, рана в ділянці 5-го пальця лівої кісті, синець в ділянці правого плеча з розповсюдженням на ліктьовий суглоб, садна в ділянках лівого передпліччя, обох колінних суглобах у потерпілого ОСОБА_4 самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого від 05.01.2023 року, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі. Із обмеженням права на апеляційне оскарження був ознайомлений.

Потерпілий ОСОБА_4 05.01.2022 року також надав письмову заяву, відповідно до якої він згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, який кваліфікується, як умисні легкі тілесні ушкодження.

Згідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєне ОСОБА_3 правопорушення є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив кримінальний проступок, має постійне місце проживання, не одружений, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, свою вину в вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся.

Вирішуючи питання призначення покарання суд вважає, що присудження штрафу унеможливлює той факт, що матеріали провадження не містять відомостей про наявність у ОСОБА_3 будь-якого джерела доходу. Призначення покарання у виді виправних робіт за відсутності місця роботи також неможливе, з урахуванням положень ч.1 ст. 57 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у виді громадських робіт. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1