Справа № 212/6297/22
У Х В А Л А

іменем України

19 січня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачена- ОСОБА_4

захисник адвокат ОСОБА_5

захисник адвокат ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000030 від 06.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти продовження строку тримання її під вартою.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 покладалась на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою суду від 23 листопада 2022 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 січня 2023 року включно.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Суд зазначає, що за ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка не має міцних соціальних зав`язків, бо не перебуває в шлюбі та не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, інвалідності не має, раніше судима за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, в провадженні суду перебуває інше кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України щодо обвинуваченої ОСОБА_4 ; а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що в своїй сукупності, на думку суду, свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування обвинуваченої від суду, та вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення.

Суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, на те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Отже, на підставі викладеного суд, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке їй інкримінуються, а разом з іншим, допомагає уникнути ризиків, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченої строком на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 315, 131, 132, 177, 183, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 березня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1