Справа № 216/5895/22
провадження 1-кс/216/284/23
УХВАЛА

іменем України

27 січня 2023 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача СД Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , -

встановив:

До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 27.01.2023 надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_2 просить:

1) зобов`язати дізнавача СД Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України вчинити певні дії, а саме звернутися з клопотанням до прокурора про проведення слідчих (розшукових) дій та негласнитх слідчих (розшукових) дії щодо проведення досудового розслідування кримінальному провадженні № 0000406; за погодженням із прокурором звернутится до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласнитх слідчих (розшукових) за місцем мешкання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

2) зобов`язати дізнавача СД Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 виконати вимоги ст.ст. 2, 40, пункти 2, 3 ч. 2 ст. 40-1 КПК України при проведенні останнім досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000406, звернутися з клопотанням до слідчого судді для отримання дозволу на проведення негласних розшукових слідчих заходів.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У ч. 1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Однак, як вбачається з поданої скарги, заявник не порушує питання щодо не розгляду його клопотань про вчинення процесуальних дій, та не оскаржує постанову дізнавача про відмову у проведенні слідчих дій.

Заявник скарги просить зобов`язати дізнавача звернутися з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження та провести необхідні, на його думку, слідчі (розшукові) дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Звернення з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження та визначення переліку необхідних для проведення слідчих дій відноситься до повноважень дізнавача.

Нормами глави 20 КПК України, не встановлені строки для проведення слідчих (розшукових) дій, тобто дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином подану скаргу неможливо розцінювати як скаргу на бездіяльність дізнавача, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскарження бездіяльності дізнавача щодо нездійснення слідчих (розшукових) дій або незвернення із клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження та проведення НСРД не передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таким чином, вимоги, викладені в поданій до суду скарзі не відносяться до переліку, визначеному у ч. 1 ст. 303 КПК України, та не можуть бути оскаржені в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

Оскільки заявником заявлені вимоги, що не входять до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 303, 304 КПК України, -

ухвалив :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача СД Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1