Справа № 203/889/21
Провадження № 1-кп/0203/366/2022
УХВАЛА
іменем України

18 листопада 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілих ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002140 від 10.12.2020 року, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002140 від 10.12.2020 року, відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинуваченим під час іспитового строку вчинено кримінальні правопорушення, за одне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, у зв`язку з чим, останній може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_6 може впливати на потерпілих, свідків, він офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Також існує ризик знищення, схову або спотворення будь-яких з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування не встановлене місце знаходження всіх викрадених речей та цінностей.
Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили замінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний період доби. Мотивували клопотання тим, що ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від суду та вчиняти інші дії, які б перешкоджали кримінальному провадженню. При цьому вказали, що обвинувачений бажає працевлаштуватись, щоб утримувати родину. Крім того, він потребує післяопераційної реабілітації та регулярного відвідування лікаря, а перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом він позбавлений такої можливості.
Представник потерпілих в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.
Заслухавши заявлене клопотання, думку учасників провадження щодо нього, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. ч 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.
21 вересня 2022 року ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком надання невідкладної медичної допомоги, строком на 2 (два) місяці, тобто до 21 листопада 2022 року включно. При цьому судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Суд вважає, що на даний момент перелічені ризики продовжують існувати.
Так, дослідження доказів судом триває, допитано тільки потерпілих та частину заявлених стороною обвинувачення свідків, тому, враховуючи стадію судового розгляду, серйозність пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, існує висока вірогідність, що перебуваючи на волі обвинувачений матиме змогу впливати на свідків з метою змін або викривлення їх показань, а тому ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшився та не перестав існувати.
При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177КПК України враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Так, ОСОБА_6 , який раніше судимий за вчинення злочину проти власності, обвинувачується у скоєнні у період іспитового строку злочинів, один з яких також є особливо тяжким злочином проти власності, за яке передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності.
Крім того, ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованих злочинів не був працевлаштований, законних джерел доходів не мав, тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення задля прибутку, що встановлює наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо наявності ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що прокурором не доведено його наявність.
Доводи сторони захиступро бажання обвинуваченого працевлаштуватись, що є підставою для зміни запобіжного заходу, суд не приймає до уваги, оскільки суду не надано доказів про існування такої можливості: наявність відповідної освіти, наявність вакантної посади, гарантійний лист про прийом на роботу тощо.

Твердження обвинуваченого про те, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом він не має можливості проходити післяопераційну реабілітацію та регулярно відвідувати лікаря, суд відхиляє, оскільки ухвалою суду від 21.09.2022 року визначено, що він може відлучатись з місця свого проживання у випадку невідкладної медичної допомоги.
Враховуючи наявність вказаних ризиків, з метою захисту суспільного інтересу, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає доцільним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, на 2 місяці.
На думку суду, інший запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 181, 194, 196, 331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці, за винятком надання невідкладної медичної допомоги, тобто до 17 січня 2023 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
?носити електронний засіб контролю;
?прибувати до суду за першою вимогою;
?не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу суду;
?повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
?утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими по даному кримінальному провадженню.
?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Виконання ухвали покласти на ВП №6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Повний текст ухвали складено та оголошено 21 листопада 2022 року о 17.00 годині.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1