Справа № 569/1909/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне, угоду про визнання винуватості від 31 січня 2023 року, укладену між прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2023 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000036 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України з угодою про визнання винуватості від 31 січня 2023 року, укладеною в приміщенні службового кабінету СВ УСБУ в Рівненській області, за адресою: м.Рівне, вул.Відінська, 4, між прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у поширенні матеріалів, у яких міститься визнання правомірною, збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, за таких обставин:

Відповідно до пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він усвідомлюючи факт наявності збройної агресії рф проти України, а також розуміючи суспільну небезпеку своїх дій для цивільного населення, військових формувань та правоохоронних органів України, будучи проросійськи налаштованою особою громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дрогобич Львівської області, громадянин України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з особистих міркувань, перебуваючи за місцем своєї реєстрації та проживання за вищевказаною адресою, в період з 27.08.2022 року по 24.10.2022 року, використовуючи належний йому апарат мобільного зв`язку марки «Xiaomi» (MI Play НОМЕР_5), у якому встановлено програмне забезпечення (додаток) «ОК», та власний обліковий запис « ОСОБА_4 » в проросійській соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» ( ok.ru ) за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 систематично здійснював цілеспрямоване вираження антиукраїнських поглядів та поширення матеріалів, у яких міститься визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, тим самим підтверджуючи проросійські наративи та підкреслюючи вірність ворожої пропаганди щодо агресії російської федерації проти України

Зокрема, у вказаний період часу ОСОБА_4 підшукав у різних проросійських спільнотах та інших користувачів соціальної мережі «Однокласники» публікації антиукраїнського змісту, після чого шляхом виконання функції «Класс!» та подальшого застосування запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та відповідного закріплення публікації на сторінці облікового запису, який належить та перебуває у виключному користуванні ОСОБА_4 , опублікував на вказаній сторінці матеріали у вигляді зображень, відеосюжетів, публікацій, тощо в тому числі із написами, що починаються словами: «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_8», «ІНФОРМАЦІЯ_9», «ІНФОРМАЦІЯ_10», «ІНФОРМАЦІЯ_11», «ІНФОРМАЦІЯ_12», «ІНФОРМАЦІЯ_13», «ІНФОРМАЦІЯ_14» , «ІНФОРМАЦІЯ_15», «ІНФОРМАЦІЯ_16», «ІНФОРМАЦІЯ_17», «ІНФОРМАЦІЯ_18», «ІНФОРМАЦІЯ_19».

У даних матеріалах очевидно визнається правомірною збройну агресію російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році та продовженої 24.02.2022 року військовим вторгненням на територію України, яке триває на даний час, а також глорифікуються особи, які приймають активну участь у вказаній злочинній діяльності.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.436-2 КК України, - як поширення матеріалів, у яких міститься визнання правомірною, збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься визнання правомірною, збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань.

Обвинувачений ОСОБА_4 діючи добровільно, без примусу та тиску, в повному обсязі та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 сторони враховують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого. Зокрема злочин, передбачений ч.2 ст.436-2 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься по категорії тяжкості до нетяжких злочинів. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході досудового розслідування не встановлено. Обвинувачений не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Із запропонованим видом та мірою покарання сторони згідні.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного:

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості для сторін є:

- для прокурора і обвинуваченого - обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України.

- для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтримав і просив суд затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Пояснив суду, що йому відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала і просила суд затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Пояснила суду, що їй відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.436-2 КК України, винним себе визнав повністю, підтвердив викладені у вироку обставини вчинення злочину. У скоєному щиро розкаюється. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений згідний. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості. Пояснив суду, що наслідки укладення, затвердження угоди та невиконання угоди, йому роз`яснені і зрозумілі.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, матеріали досудового розслідування, суд приходить до наступного:

Як зазначено в п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог ст.474 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вбачає, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Санкція ч.2 ст.436-2 КК України, передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з конфіскацією майна або без такої.

Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65-67 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, особи винного, який є не судимим, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно пункту 1 частини 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього кодексу.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, відповідає вимогам закону та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За вище викладених обставин, суд прийшов до переконання що угода може бути затверджена і призначена обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджена сторонами міра покарання.

Відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду.

Речові докази по кримінальному провадженню: апарат мобільного зв`язку марки MI Play (НОМЕР_5), IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картами з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які зберігаються в кімнаті речових доказів УСБУ в Рівненській області, які належать обвинуваченому ОСОБА_4 , повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Частиною 4 ст.174 КПК України визначено, що одночасно з ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, має бути вирішено питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження, якщо майно не підлягає конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2022 року на апарат мобільного зв`язку марки MI Play (НОМЕР_5), IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картами з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 314, 369, 370, 374, 468-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, №0000036, укладену 31 січня 2023 року в приміщенні службового кабінету СВ УСБУ в Рівненській області, за адресою: м.Рівне, вул.Відінська, 4, між прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.436-2 КК України у виді 03 /трьох/ років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік 5 місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню: апарат мобільного зв`язку марки MI Play (НОМЕР_5), IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картами з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які зберігаються в кімнаті речових доказів УСБУ в Рівненській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2022 року на апарат мобільного зв`язку марки MI Play (НОМЕР_5), IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картами з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, та з урахуванням обмежень, передбачених ч.2 ст.473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1