Провадження № 1-кп/127/521/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 23.02.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6 ,
потерпілої: ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, ч. 2 ст. 115 КК України.
Відповідно до п. 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
Зокрема у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 на усій території України з 12.03.2020 установлено карантин, дія якого продовжено до 31.12.2022.
Вказане кримінальне провадження розглядається колегіально, однак колегія суддів не може розглянути клопотання прокурора у повному складі.
З урахуванням вказаних положень КПК України клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, на підставі пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України розглядається головуючим.
У ході судового провадження прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження застосованого запобіжного у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строком на 60 днів, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачуються у вчинені ряду тяжких злочинів, а ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину та ряду тяжких злочинів, а тому вони можуть і надалі продовжувати вчинювати злочини, можуть переховуватись від суду, оскільки обвинуваченим відома адреса місця проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, вони можуть чинити тиск на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Потерпіла ОСОБА_7 підтримала клопотання прокурора та просила суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Захисник ОСОБА_9 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, а тому захисник просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 із тримання під вартою на цілодобовоий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Захисник ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому визнає, однак не визнає кваліфікацію своїх дій, має постійне місце проживання, а тому захисник просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.
Суд вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотань прокурора та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Так відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу, так як саме на суд покладається обов`язок незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення або захисту розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Вказане означає, що саме на суд, який здійснює судове провадження, покладаються функції контролю за обґрунтованістю обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доцільністю його збереження.
Так, глава 18 КПК України визначає мету та підстави застосування запобіжних заходів, роз`яснює загальні положення, визначає обставини, що враховуються при обранні, продовженні запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід розглядати у кожній справі окремо з урахуванням її особливостей (Рішення ЄСПЛ «Jecius проти Литви» заява №34578/97 від 31.07.2000).
Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом, але за наявності чітких ознак, що цього вимагає справжній суспільний інтерес, який не зважаючи на наявність презумпції невинуватості переважає інтереси забезпечення права на свободу.
З вказаного слідує, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає вимогам КПК України, але й постановлено з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.
Так, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2022 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2022, від 20.05.2022, від 14.07.2022, від 21.07.2022 та від 03.11.2022 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжувався.
Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2022 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2022, від 20.05.2022, від 14.07.2022, від 21.07.2022 та від 03.11.2022 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 продовжувався.
Також, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2022 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2022, від 20.05.2022, від 14.07.2022, від 21.07.2022 та від 03.11.2022 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжувався.
При вирішенні клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.
З урахуванням вказаного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки останній обвинувачується у вчинені ряду особливо тяжких злочинів, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу.
Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені ряду особливо тяжких злочинів, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу, а тому він може і надалі продовжувати вчинювати злочини, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 зареєстрований та проживає на території Одеської області, а тому він може переховуватись від суду, оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 достеменно відоме місце проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, він може чинити на них тиск, а також обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки останній обвинувачується у вчинені ряду тяжких злочинів, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу.
Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені ряду тяжких злочинів, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу, а тому він може і надалі продовжувати вчинювати злочини, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 зареєстрований та проживає на території Кіровоградської області, а тому він може переховуватись від суду, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 достеменно відоме місце проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, він може чинити на них тиск, а також обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки останній обвинувачується у вчинені ряду тяжких злочинів, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу.
Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені ряду тяжких злочинів, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу, а тому він може і надалі продовжувати вчинювати злочини, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований та проживає на території Херсонської області, а тому він може переховуватись від суду, оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 достеменно відоме місце проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, він може чинити на них тиск, а також обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Дослідивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали суду не перестали існувати та не зменшились, а тому підстав для застосування відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.
При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити застосований до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у клопотанні захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 370, 372 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01.01.2023 включно.
У задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01.01.2023 включно.
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01.01.2023 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: