У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Великоолександрівського відділу Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.01.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Борозенське Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19 березня 2023 року включно

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_5

підозрюваний: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_7

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну та необґрунтовану.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80 520 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 19 березня 2023 року включно, заборонивши у період часу з 19.00 год. до 06.00 год. залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного додаткові обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; не відлучатися за межі Херсонської області (підконтрольної території) без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженні.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що під час судового розгляду стороною обвинувачення була доведена обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Стверджує, що з урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного слідчим суддею безпідставно застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а не взяття під варту, оскільки підозрюваний є суспільно небезпечним, не має міцних соціальних зв`язків та є особою раніше неодноразово судимою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000335 від 20.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 19.01.2023 року близько 20 години, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, у ході раптово виниклої сварки із ОСОБА_9 , який виник на ґрунті раптових неприязних відносин, що переріс у бійку, у ході якої, ОСОБА_6 схопив зі столу кухонний ніж та наніс ним один удар ОСОБА_9 у лівий бік черевної порожнини, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, а саме: проникаюче ножове поранення бічної лівої стінки живота, з пошкодженням тонкої кишки, брижі товстої кишки та заочеревинного простору з внутрішньо черевною кровотечою, з яким потерпілого було доставлено до вказаного закладу охорони здоров`я де проведено хірургічну операцію, які згідно Інструкції МОЗ № 6 від 17.01.1995 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

20.01.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, тому неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж взяття під варту.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя врахував, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та зазначив, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк досудового розслідування, оскільки, саме такий запобіжний захід, буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним покладених на нього відповідних процесуальних обов`язків.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку що запобігти їм в змозі цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання підозрюваного під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Слідчим суддею вірно зазначено в ухвалі про те, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121КК України, яке за ступенем тяжкості відповідно до ч. 5 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Разом з тим, слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, не надали доказів про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Відповідно до матеріалів судового провадження, звертаючись до суду з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим в клопотанні не наведено конкретних підстав на підтвердження обґрунтованості та законності застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, з огляду на те, що ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування йому не пред`явлено, негативні характеристики відсутні.

Клопотання слідчого також не містить беззаперечних даних про те, що підозрюваний, усвідомлюючи суворість покарання і намагаючись його уникнути, може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду. Так, після вчинення кримінального правопорушення підозрюваний з населеного пункту не втік, дочекався працівників поліції.

Тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що стороною обвинувачення не надано доказів про недостатність застосування до ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Слідчий суддя, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, проживає з батьками похилого віку, які потребують його допомоги по господарству, тобто має міцні соціальні зв`язки, обґрунтовано дійшов висновку, що доцільно обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного додаткових обов`язків, які б унеможливили його перебування поза межами житла та дали б змогу контролювати належну процесуальну поведінку підозрюваного і такий вид запобіжного заходу забезпечить баланс приватних інтересів особи та інтересів досудового розслідування.

Крім того, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні апеляційного суду необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання прокурора на тяжкість кримінального правопорушення, як на підставу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є неприйнятним, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи з сукупності заявлених ризиків.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт для досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Великоолександрівського відділу Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.01.2023 року, щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді