Справа № 317/2064/22
Провадження № 1-в/317/244/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,(відеоконференцзв`язок)
захисника засудженого, адвоката ОСОБА_5 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_6 ,(відеоконференцзв`язок)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за клопотанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинівка Гуляйпільського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

11.10.2016 Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

засуджений:

12.12.2017 Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком цього ж суду від 11.10.2016, до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі.

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, в якій просив суд розглянути можливість застосування до нього пільги, передбаченої ст. 82 КК України.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили його задовольнити. Захисник зазначив, що засуджений має заохочення за виконання покладених обов`язків, працевлаштований на ДП «ПДКВС України (№99)».
Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , зазначила, що застосування до ОСОБА_4 пільги, передбаченої ст. 82 КК України є передчасним, оскільки кількість накладених на засудженого стягнень перевищує кількість заохочень. Крім того, останнє стягнення у вигляді догани, яке на даний час погашене, проте було накладено на ОСОБА_4 у 2022 році, та значно пізніше, ніж були отримані ним заохочення.
Суд, вислухавши доводи засудженого його захисника, прокурора та представника адміністрації колонії, дослідивши зміст клопотання, особову справу засудженого, встановив наступне.
Вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 12.12.2017 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Вирок набрав законної сили 12.01.2018.
Таким чином, початок строку відбування покарання 02.02.2018, кінець строку 02.08.2023.
З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 02.02.2018.
Під час тримання у ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» характеризувався посередньо, порушень установленого порядку тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 25.02.2018 відбуває покарання у ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується наступним чином: допустив шість порушень режиму відбування покарання, одне стягнення знято та п`ять погашені у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків має три заохочення правами начальника установи. Працевлаштований на виробництві установи на дільниці «Поліетилен». Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Передбачені вимоги персоналу установи виконує, але під наглядом. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд.

У взаємовідносинах з іншими засудженими підтримує рівні взаємовідносини.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. В життєдіяльності відділення участі не приймає.

Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має посередній рівень необхідних навичок.

Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в реалізації програм диференційного-виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій до засуджених не приймає.

У вчиненому злочині провину визнає. За вироком суду позову не має.

Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.

16.12.2019 комісією державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» відмовлено у переведенні на дільницю соціальної реабілітації.

13.11.2020 комісією державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м яким.

28.10.2021 комісією державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», відмовлено в умовно-достроковому звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 6 КВК України, під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_4 має шість стягнень за порушення вимог режиму відбування покарання, порушення форми одягу, порушення вимог тримання, порушення локалізації, нетактовну поведінку, що потягнули за собою догани, сувору догану, ДІЗО та попередження, які зняті та погашені у встановленому законом порядку, що враховується судом як характеристика поведінки засудженого протягом всього періоду відбування покарання.

Крім того, засуджений не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених, що відповідно до ст. 123 КВК України, виконують виховну функцію режиму відбування покарання, самодіяльних організаціях засуджених, роль яких стимулювання правослухняної поведінки засуджених.

Адже, відповідно до ч. 2 ст. 127 КВК України, участь у самодіяльних організаціях є добровільною справою кожного засудженого, його соціально корисна активність заохочується адміністрацією колонії і враховується при визначенні ступеня його виправлення.

Згідно із довідкою про працевлаштування засудженого, ОСОБА_4 працював різноробочим на ДП «ПДКВС України (№99)» лише з квітня 2021 року, проте відбуває покарання у ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» з 25.02.2018. Крім того, винагорода за працю нарахована лише з квітня 2021 року по липень 2021 року та за лютий 2022, що вказує на епізодичний характер його роботи.

За таких обставин, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 своєю пасивною поведінкою і ставленням до праці не доводить, що став на шлях виправлення, що згідно з законом виключає можливість заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, клопотання є передчасним і необґрунтованим, тому у його задоволенні необхідно відмовити.
Керуючись ст. 6, 133, 153, 154 КВК України, ст. 12, 24, 82 КК України, ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 24.11.2022 о 15:00.

Суддя ОСОБА_1