Справа № 333/6038/22
Провадження №1-кп/333/382/23
ВИРОК

Іменем України

23 січня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурори ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишуваха, Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, українця, не одруженого, не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, має середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Положенням про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 p. N 576), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998р. № 622 зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 292 та іншими нормативними актами).

Відповідно до Порядку надання дозволів на носіння та зберігання холодної зброї затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ № 622 від 21.08.1998 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 року за № 637/3077 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів».

Встановлено, що у невстановленому місці, у невстановлену слідством точну дату та час, але не пізніше 17 год. 46 хв. 11.05.2022 року, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та носіння холодної зброї, з особистих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, шляхом одержання в подарунок від батька металевий кастет, при цьому нехтуючи вищезгаданими нормативно правовими актами, в порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ (зі змінами) незаконно придбав металевий кастет, після чого пересуваючись по території м. Запоріжжя носив при собі зазначену холодну зброю, а саме металевий кастет, без передбаченого законом дозволу, маючи при цьому можливість його швидкого використання до моменту вилучення, а саме 11.10.2022.

за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 5 працівниками поліції зупинено ОСОБА_4 та відповідно до ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію» проведено поверхневу перевірку, під час якої у правій кишені куртки, що була одягнута на ОСОБА_4 виявлено металевий предмет схожий на кастет.

11.10.2022 в період часу з 18 год. 25 хв. по 18 год. 30 хв. в ході огляду місця події, за адресою: пр. Соборний 5, м.Запоріжжя у ОСОБА_4 слідчим вилучено металевий предмет схожий на кастет, який згідно з висновком експерта №СЕ-19/108-22/12550-ХЗ від 19.10.2022 є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, а саме кастетом, виготовленим з використанням промислового обладнання, який ОСОБА_4 незаконно носив при собі, без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України, як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти затвердження угоди.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, в обсязі підозри. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості виходячи з наступного.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною четвертою ст. 469 цього Кодексу угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

Пункт 1 частини четвертої статті 469 із змінами, внесеними згідно із Законом №617-VIII від 22.11.2018\

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Частину четверту статті 469 доповнено новим абзацом згідно із Законом № 1950-VIII від 16.03.2017\

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Абзац п`ятий частини четвертої статті 469 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1950-VIII від 16.03.2017\

Частина четверта статті 469 із змінами, внесеними згідно із Законом № 314-VII від 23.05.2013; в редакції Закону № 198-VIII від 12.02.2015\

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є не тяжким злочином.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його він обвинувачується а він,обвинувачений, має права, визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ст. 473 КПК України зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого вінвизнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до ньогоу разі затвердження угоди судом та що вінцілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 ,який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та Кримінального кодексу України суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складаються: із залучення експерта при проведенні експертизи від 19.10.2022 №СЕ-19/108-22/12550-ХЗ, які становлять 943,90 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що зазначена експертиза була проведена експертом спеціалізованої державної установи, тому підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат з ОСОБА_4 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07.12.2022 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати у розмірі 943,90 грн.

Речові докази:

- кастет, виготовлений з використанням промислового обладнання, разом із паперовим упакуванням упакований в сейф-пакет №2766056, що зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1