Справа № 497/35/23 Провадження № 1-кс/497/87/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2023 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

слідчого відділення №1 СВ ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Болград, клопотання слідчого відділення №1 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 05.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, за національністю українця, не працюючого, з середньою освітою, на підставі ст.89 КК України не маючого судимості, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

01.02.2023 року слідчий відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що 01.12.2022 року, приблизно у період часу з 20 до 22 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 рухався разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 по ґрунтовій дорозі від міста Арциз до с.Мирнопілля Теплицької територіальної громади Болградського району Одеської області.

Перебуваючи у лісосмузі на відстані, приблизно 500 метрів у північному напрямку від комунального некомерційного підприємства «Арцизька центральна опорна лікарня», що розташована по вулиці Добровольського 5 міста Арциз Болградського району Одеської області, вступив із ОСОБА_9 у сварку на ґрунті побуту та ревнощів.

Під час зазначеної події, ОСОБА_4 , діючи з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_9 , що виникли під час сварки, бажаючи помститися їй за обставини що викликали у нього ревнощі, з умислом, спрямованим на протиправне позбавлення її життя, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, та бажаючи їх досягнення, умисно наніс не менше двох ударів кулаком правої руки у область голови ОСОБА_9 , завдавши їй тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми з крововиливом нижньої повіки зліва; крововиливом у м`які тканини голови лобної та частково тім`яної ділянки зліва; крововиливом під тверду мозкову оболонку лівої та правої півкулі головного мозку; крововиливом під м`яку мозкову оболонку лівої та правої півкулі головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Від нанесених ударів ОСОБА_9 втратила свідомість та впала упершись колінами та руками об поверхню ґрунту, не вчиняючи опору.

Далі, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого протиправного наміру, узяв із кишені свої куртки мотузку, яку раніше використовував для побутових потреб, підійшов ззаду ОСОБА_9 , яка в той час перебувала навпочіпки, та утримуючи в обох руках за кінці мотузки накинув на шию ОСОБА_9 , і використовуючи фізичну силу рук стиснув мотузку навколо її шиї, перекрив шляхи для дихання, завдав потерпілій тілесні ушкодження у виді 3-х переломів ріжків під`язикової кістки з наявністю крововиливів у м`яких тканинах шиї та тканинах навколо переломів ріжків під`язикової кістки, що призвели до механічної асфіксії від здавлювання органів шиї потерпілої ОСОБА_9 , від яких остання померла на місці події.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи з метою приховування слідів свого нападу, перетягнув труп ОСОБА_9 з ґрунтової дороги до лісосмуги, що знаходилась поряд де підпалив куртку потерпілої, яку поклав на обличчя її тіла, після чого покинув місце події.

За наявністю достатніх доказів, 30 січня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за ознаками: - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Слідчий враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також особу підозрюваного ОСОБА_4 , тяжкість злочину, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду при фактичних обставинах цього кримінального провадження, обумовлюється й серед іншого, можливістю того, що ОСОБА_4 продовжуватиме свою кримінальну діяльність, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно вплине на свідків, яких він знає, тому слідчий звертається з цім клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 , який входить до групи прокурорів щодо процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні, в судовому засіданні підтримав клопотання, та звернув увагу суду на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного особливо тяжкого злочину, та є достатньо підстав, які безпосередньо вказують на ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні з клопотанням погодилися та не заперечували проти обрання саме цього запобіжного заходу.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено судом, 01.12.2022 року, приблизно у період часу з 20 до 22 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 рухався разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 по ґрунтовій дорозі від міста Арциз до с.Мирнопілля Теплицької територіальної громади Болградського району Одеської області.

Перебуваючи у лісосмугі на відстані, приблизно 500 метрів у північному напрямку від комунального некомерційного підприємства «Арцизька центральна опорна лікарня», що розташована по вулиці Добровольського 5 міста Арциз Болградського району Одеської області, вступив із ОСОБА_9 у сварку на ґрунті побуту та ревнощів.

Під час зазначеної події, ОСОБА_4 , діючи з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_9 , що виникли під час сварки, бажаючи помститися їй за обставини що викликали у нього ревнощі, з умислом, спрямованим на протиправне позбавлення її життя, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, та бажаючи їх досягнення, умисно наніс не менше двох ударів кулаком правої руки у область голови ОСОБА_9 , завдавши їй тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми з крововиливом нижньої повіки зліва; крововиливом у м`які тканини голови лобної та частково тім`яної ділянки зліва; крововиливом під тверду мозкову оболонку лівої та правої півкулі головного мозку; крововиливом під м`яку мозкову оболонку лівої та правої півкулі головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Від нанесених ударів ОСОБА_9 втратила свідомість та впала упершись колінами та руками об поверхню ґрунту, не вчиняючи опору.

Далі, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого протиправного наміру, узяв із кишені свої куртки мотузку, яку раніше використовував для побутових потреб, підійшов ззаду ОСОБА_9 , яка в той час перебувала навпочіпки, та утримуючи в обох руках за кінці мотузки накинув на шию ОСОБА_9 , і використовуючи фізичну силу рук стиснув мотузку навколо її шиї, перекрив шляхи для дихання, завдав потерпілій тілесні ушкодження у виді 3-х переломів ріжків під`язикової кістки з наявністю крововиливів у м`яких тканинах шиї та тканинах навколо переломів ріжків під`язикової кістки, що призвели до механічної асфіксії від здавлювання органів шиї потерпілої ОСОБА_9 , від яких остання померла на місці події.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи з метою приховування слідів свого нападу, перетягнув труп ОСОБА_9 з ґрунтової дороги до лісосмуги, що знаходилась поряд де підпалив куртку потерпілої, яку поклав на обличчя її тіла, після чого покинув місце події.

Вказані відомості 05.01.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України.

30.01.2023 року о 19:40 години ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за ознаками: - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 04.01.2023 року, а саме ділянки галявини в лісосмузі, розташованої в полі на відстані 500 метрів від комунального некомерційного підприємства «Арцизька центральна опорна лікарня» Арцизької міської ради Одеської області, де виявлено та вилучено труп жіночої статі, зі слідами горіння на одязі трупу та тілі трупа, пошкодженнями м`яких тканин на тілі трупу та відсутніми внутрішніми органами внаслідок поїдання дикими тваринами, який в подальшому було впізнано як ОСОБА_9 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , який пояснили, що 04.01.2023 вони разом з ОСОБА_11 вигулювали собаку в полі, що знаходиться за комунальним некомерційним підприємством «Арцизька центральна опорна лікарня» Арцизької міської ради Одеської області, де рухаючись по ґрунтовій дорозі почули гучний лай своєї собаки, яка забігла до лісосмуги через протоптану доріжку, де виявили виявили тіло невідомої їм жінки з термічними пошкодженнями. Після чого зателефонували на гарячу лінію 102; - протоколом огляду трупа від 05.01.2023 року, в ході якого було виявлено сліди гнильного процесу на тілі, відсутності частини органів жінки, та в ході якого з трупа було вилучено одяг;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що останній раз він бачив ОСОБА_9 в листопаді 2022 року, коли вона приходила до дому та забрала свої речі, при цьому в неї з ним були часті конфлікти, через те, що остання не вбирала за собою, при цьому ОСОБА_9 була позбавлена батьківських прав та повинна була піти жити до свого нового співмешканця ОСОБА_13 , який випасав вівці та жив на кошарі;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яка зазначила, що вона знає ОСОБА_9 , в зв`язку з тим, що вона у них випасала корів, та коли посварилася зі своїм братом ОСОБА_12 вона почала жити у них в гаражі та в будинку, при цьому жила у них не довго, через те, що не прибирала за собою. За період проживання свідок подарувала свої старі речі ОСОБА_9 , в зв`язку з тим, що її речі були брудні. Також ОСОБА_14 фарбувала її волосся. Далі ОСОБА_14 в соціальних мережах в Інтернет побачила оголошення поліції, про допомогу в впізнанні трупа на якому знаходилися речі. Далі ОСОБА_15 зазначила, що вказані речі вона впізнала як ті, що були одягнуті на ОСОБА_9 та частину з них вона подарувала ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду предмета, а саме вилучених речей з трупа жіночої статі, в ході якого ОСОБА_14 впізнала речі та зазначила, що в дані речі була одягнена ОСОБА_9 , при цьому частину з них подарувала їй ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який зазначив, що в період з початку листопада місяця 2022 року по 29 листопада 2022 року в них, а також інших господарів ОСОБА_9 займалась випасом корів, при цьому вказав, що вона у них проживала в гаражі, а також будинку декілька днів, в зв`язку з тим, що в неї не було де жити. Після чого пішла від них та почала жити у ОСОБА_4 , при цьому зазначив, що в останнє її бачив 30.11.2022 року, що також підтверджується допитами свідків інших господарів корів, які вказали, що в останнє бачили ОСОБА_9 приблизно в період 29.11.2022 та 30.11.2022 року, при цьому їм було відомо, що вона жила у пастуха ОСОБА_13 , який їй заборонив випасати корови у подальшому, в зв`язку з чим вона і покинула випасання корів;

- протокол добровільної видачі предметів, в ході якого ОСОБА_4 видав мобільний телефон марки Huawei» модель «РРА-LX1» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , та інших членів його сім`ї, які зазначили, що раніше він проживав з ОСОБА_9 , однак в 2012 році розлучився з нею, при цьому з нею підтримував дружні відносини та спілкування всією сім`єю. Після нього вона проживала з іншим чоловіком від якого у неї було двоє дітей, яких також забрала соціальна служба. Далі приблизно 24.11.2022 року у вечірній час доби до с. Мирнопілля Болградського району Одеської області де проживає свідок прийшла ОСОБА_9 , яка хотіла забрати фотокартки своїх дітей, за період їх проживання та навчання в селі Мирнопілля. Після чого ОСОБА_9 забрала фотокартку своїх дітей та вийшла на вулицю та далі пішла в місто Арциз, при цьому неподалік від будинку її чекав, якийсь чоловік, якого вони не бачили, в зв`язку з тим, що було темно та було відсутнє вуличне освітлення. При цьому наступного дня вони з нею спілкувалися по телефону та розмовляли про можливість подальших святкувань празників;

- висновком експерта №2 де вказано, що смерть невідомої жінки, знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявними у неї прижиттєвими переломами ріжків під`язикової кістки. Безпосередньою причиною смерті невідомої жінки стала механічна асфіксія від здавлення органів шиї. У разі обгоряння трупу, об`їдання тваринами внутрішніх органів, встановити інші ознаки механічної асфіксії не має можливості;

- протоколом огляду предмета, а саме мобільного телефону марки «Huawei» модель «РРА-LX1» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який видав ОСОБА_4 ;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_17 , яка розповіла, що в листопаді місяці 2022 року її донька ОСОБА_9 працювала пастухом та випасала корів, однак після того як вона посварилася з нею, остання пішла жити до ОСОБА_14 та далі жила з пастухом ОСОБА_4 , який в подальшому їй заборонив випасати корів. Також свідок впізнала мобільний телефон, який добровільно видав ОСОБА_4 , як той, що належав її покійній доньці ОСОБА_9 , в зв`язку з тим, що вона по ньому дивилася телепередачі разом з покійною донькою ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду предмета за участю свідка ОСОБА_9 , а саме мобільного телефону марки «Huawei» модель «РРА-LX1» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , яка зазначила, що вказаний мобільний телефон належить її покійній донці ОСОБА_9 ;

- протоколом додаткового допиту ОСОБА_18 , яка зазначила, що ОСОБА_9 вона знає довгий час та їй відомо, що в кінці листопада місяця вона проживала у ОСОБА_4 на кошарі, через те, що неодноразово її там бачила та з нею спілкувалася, при цьому ОСОБА_4 їй забороняв випасати корів, із - за чого остання покинула свою роботу. Також зазначила, що ОСОБА_4 з нею часто спілкувався по телефону на різні теми та 01.12.2022 року приблизно о 20 годині зателефонував їй, при цьому був дуже стурбований, де в ході розмови сказав, що відвів ОСОБА_9 в село Мирнопілля, і якщо в неї будуть запитувати про ОСОБА_9 , щоб вона підтвердила, що ОСОБА_4 відвів ОСОБА_9 в село Мирнопілля до Олександра. Після вказаного випадку свідок неодноразово спілкувався з ОСОБА_4 , однак останній говорив, що ОСОБА_9 й досі в селі Мирнопілля, при цьому її мобільний телефон був відключений та ОСОБА_4 вів себе якось по іншому та був стурбований, аргументуючи це тим, що від нього пішла ОСОБА_9 ;

- отриманою інформацією з ТОВ "СКАЙФОЛ" магазин "Кібернетика" де було вказано, що ОСОБА_9 у них придбала мобільний телефон арки «Huawei» модель «РРА-LX1» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_19 , який зазначив, що йому відомо, що ОСОБА_9 в листопаді місяці 2022 року проживала у нього на кошарі разом з ОСОБА_4 , при цьому у останньої був великий сенсорний мобільний телефон. Далі зазначив, що в останнє він бачив у себе на кошарі ОСОБА_9 29.11.2022 року, при цьому вона йому демонструвала фотокартку своїх дітей, яку вона забрала з села Мирнопілля. Також на кошарі була ОСОБА_20 , яка є колишньою співмешканкою ОСОБА_4 . Більше він ОСОБА_9 не бачив, однак побачив в січні місяці у ОСОБА_4 мобільний телефон, який раніше свідок бачив у ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , яка зазначила, що вона являється колишньою співмешканкою ОСОБА_4 , який її часто бив, стриг налисо та палив її одяг, в зв`язку з чим вона від нього пішла. При цьому вони часто спілкувалися по мобільному телефону з ним, після того як розійшлися. Далі 29.11.2022 року вона прийшла на кошару до ОСОБА_4 , щоб попити кофе та познайомитися з новою співмешканкою ОСОБА_4 , де в той момент була ОСОБА_9 з якою він її познайомив, при цьому вони переночували всі разом на кошарі, де в ході розмов з ОСОБА_9 остання жалілася на те, що ОСОБА_4 побив її декілька днів до того та в неї болять ребра та він на неї нацьковую свою собаку. Також показувала фотокартку своїх дітей, яких забрала соціальна служба, при цьому говорила, що вказану фотокартку вона забрала разом з ОСОБА_4 в селі Мирнопілля. Далі наступного дня, зранку ОСОБА_9 пішла на базар, а ОСОБА_20 також пішла до себе додому і більше ОСОБА_9 не бачила. Далі в січні місяці 2023 року їй зателефонував ОСОБА_4 , який повідомив, що до нового року він побив ОСОБА_9 та був сильно стурбований з цього факту. Далі наступного ОСОБА_4 зателефонував свідку знову та сказав, що вбив ОСОБА_9 , коли вони були в полі в стороні села Вишняки та в подальшому спалив її , при цьому в ході спілкування по телефону з ОСОБА_20 знаходився її співмешканець ОСОБА_21 , який це чув та заборонив більше говорити по телефону з ОСОБА_4 , що вона і зробила;

- допитаний в якості свідка ОСОБА_21 підтвердив казану інформацію;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 , яка зазначила, що в січні місяці приблизно 08.01.2023 року вона побачила на базарі ОСОБА_22 та підійшла до неї, де в ході розмови запитала, про те, чи відомо їй, що ОСОБА_9 вбили, на що вона відповіла, що так, і щоб запитували у ОСОБА_4 , через те, що він її бив, при цьому вона говорила не чітко;

- абонентськими з`єднаннями номерів мобільних телефонів та номерів ІМЕІ рухомих мобільних терміналів, що належали ОСОБА_9 та ОСОБА_4 де було зафіксовано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 знаходилися поряд та поверталися з села Мирнопілля разом 01.12.2022 року приблизно о 20 годині;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_4 , який зізнався у вбивстві ОСОБА_9 ;

- іншими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_7 під час судового засідання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст. 177 КПК України та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, скоїв злочин пов`язаний із застосуванням насильства відносно особи, намагався приховати свої дії шляхом підпалу тіла потерпілої особи, може ухилитися від досудового слідства та суду, може створювати перешкоди для встановлення істини по справі шляхом знищення, сховання або спотворення будь-яких речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, здійснювати вплив на свідків, тем більш така спроба вже була, а також може вчинити інші злочини.

Окрім цього ОСОБА_4 постійного місця проживання немає, постійного місця роботи немає, тісних соціальних зв`язків немає, раніше притягався до кримінальної відповідальності 06.10.1994 року вироком Татарбунарського районного суду Одеської області за ст.ст.44, ч.3 ст.117 КК України в редакції 1960 року до 2 років позбавлення волі, 06.04.2009 року вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 600 грн.

Оцінивши обставини визначені ст.178 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Між тим, відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177,178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи характер скоєння вищезазначеного злочину, а саме скоєння його із застосуванням насильства, в результаті чого потерпілій особі спричинено смерть, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші обставини зазначені ст.ст. 177,178 КПК України, суд приходить до висновку щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застосування альтернативного заходу у вигляді застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №1 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 05.01.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , якій підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні №0000013 від 05.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор", без визначення розміру застави.

Взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду, та строк тримання під вартою рахувати з 01.02.2023 року.

Строк дії ухвали до 30 березня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1