ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/659/23 Справа № 210/1029/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючих в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 ,на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської областівід 24 лютого 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000608, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської областівід 24 лютого 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування ОВС та злочинів учинених ОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській областіта застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24 квітня 2023 року без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України.При цьому слідчий суддя врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, його вік, стан його здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків,та дійшов висновку, що ризики вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду об`єктивно існують, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень слідчий суддя вважав, що підозрюваному ОСОБА_9 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Водночас, враховуючи характер, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов до висновку, що визначення можливості внесення застави в даному випадку є не доцільним, оскільки це в даному випадку не зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник зазначає, що ризики, викладені у клопотанні слідчого, є недоведеними, не підтверджуються жодними доказами, якими обґрунтовується клопотання, та ґрунтуються на припущеннях. Звертає увагу, що у іншому кримінальному провадженні, де до підозрюваного застосувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, жодного разу покладені на нього обов`язки ним порушено не було. Вказує, що під час повідомлення ОСОБА_9 про підозру було порушено право на захист, оскільки йому не було вручено пам`ятку про права та обов`язки, а сама підозра не могла бути складена 24 лютого 2023 року, оскільки прокурор, який її підписав, у той день не перебував у м. Кривому Розі, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що слідчий суддя не надав належної оцінки особі підозрюваного, який має постійне місце проживання і реєстрації, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні дружину, яка тяжко хворіє, є пенсіонером, має позитивну репутацію за місцем проживання, а також грамоти та заохочення за допомогу освітнім закладам та ЗСУ. Зазначає, що враховуючи те, що суддею ОСОБА_10 було ухвалено обвинувальний вирок від 17 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_11 у іншому провадженні, вважає, що у слідчого судді вже була сформована думка щодо вчинення ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що виключає її участь, як слідчого судді під час розгляду будь-яких клопотань, пов`язаних з розглядом цього кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на необґрунтованість підозри, врученої ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 255-1 КК України, яка прокурором доведена не була, та на невідповідність ознак вчиненого діяння вказаному складу злочину. Зазначає, що ризики, викладені у клопотанні слідчого, є необґрунтованими, оскільки всі речі та документи, до яких ОСОБА_9 мав доступ, були вилучені органом досудового розслідування та які на цей час перебувають у матеріалах кримінального провадження. Звертає увагу, що з часу інкримінованих подій до дня затримання підозрюваного минуло майже 2 роки, матеріали НСРД отримані в травні 2021 року, проте затримання ОСОБА_9 відбулося лише 24 лютого 2023 року. Зазначає, що підозрюваний хворіє, а в умовах слідчого ізолятору відсутнє належне медичне обстеження та відповідне лікування.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги заявлених апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників та просив ухвалу суду залишити без зміни, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов до наступного.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчими слідчого відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № №0000608 від 01 жовтня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-3 КК України.

24 лютого 2023 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру за ч.2 ст.255-1 КК України, що виразилося у встановленні або поширенні в суспільстві злочинного впливу.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: інформуванням УСБУ в Дніпропетровській області, копією протоколу за результатами проведення НСРД - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_9 від 05 травня 2021 року, копією вироку від 17 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_11 , клопотанням про надання дозволу на використання результатів НСРД у іншому провадженні у порядку ст.257 КПК України, постановою про розсекречування документів щодо надання дозволу на використання НСРД у іншому кримінальному провадженні, а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

В межах даного кримінального провадження старший слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .

Як слідує з наданих матеріалів, слідчим суддею належним чином і в повній мірі досліджені у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_9 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 255-1 КК України.

Слідчий суддя також, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, належним чином врахував тяжкість та обставини злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів, покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, дані про особу ОСОБА_9 , який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, його вік, стан його здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_9 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджується вчиненням ним зазначеного кримінального правопорушення у період проведення досудового розслідування по іншому кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_9 .

Дані висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім того, відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при поставленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України.

Враховуючи характер, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку, що визначення можливості внесення застави в даному випадку не зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язків, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Доводи захисників про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_9 та встановлена наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, стороною захисту не наведено.

Щодо посилання захисників на те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання на території м. Кривого Рогу, раніше не судимий, мешкає разом дружиною, яка тяжко хворіє, а також на те, що стосовно ОСОБА_9 вже було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та останній жодного разу не порушив покладені на нього обов`язки, слід зазначити, що вказані обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому суд апеляційної інстанції враховує, що кримінальне правопорушення по даному провадженню ОСОБА_9 вчинено у період проведення досудового розслідування по іншому кримінальному провадженню за його обвинуваченням.

Щодо посилання захисників на необґрунтованість підозри слід зазначити, що зазначені доводи фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваного, надання оцінки чому, відповідно кримінального процесуального закону, відбувається на іншій стадії кримінального провадження, а саме, при ухваленні судового рішення по суті справи.

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Інші доводи, на які посилаються в апеляційних скаргах захисники підозрюваного, спростовані матеріалами кримінального провадження та не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційним переглядом не встановлено.

Також, апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

Підстав для застосування судом до ОСОБА_9 більш м?якого запобіжного заходу апеляційний суд не вбачає з огляду на вищевикладені мотиви.

Приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючих в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської областівід 24 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4