Єдиний унікальний номер 205/1577/20
У Х В А Л А

19 грудня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000258 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 в межах граничного строку, встановленого чинним КПК України, посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу під час досудового розслідування не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки у обвинуваченого відсутній офіційний дохід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, зазначив, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом для ОСОБА_5 . Просив змінити обраний запобіжний захід на інший, більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі, а саме, цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Колегія суддів, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, його захисника, приходить до наступного висновку.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Колегія суддів вважає реальними, обґрунтованими та такими, що не переставали існувати заявлені прокурором ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, а саме, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого стороною захисту не надано.

Постановляючи дане рішення, колегія суддів погоджується з доводами прокурора в частині наявності ризиків, прямо передбачених ст.177 КПК України, зокрема, щодо ризику ухилення обвинуваченого від суду шляхом переховування, так як ОСОБА_5 , побоюючись тяжкості покарання за інкримінований йому особливо тяжкий злочин, дійсно зможе перешкоджати розгляду даного кримінального правопорушення шляхом зміни місця проживання, ухилення від суду і переховування, оскільки ч. 3 ст. 307 КК України не передбачає застосування ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом з цим, колегія суддів враховує посилання обвинуваченого щодо наявності у нього місця проживання, відсутність намірів ухилятися від суду та впливати на свідків, проте за наявності реальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається прокурор, вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Оцінюючи в сукупності відносно обвинуваченого всі обставини, зазначені в ч.1.ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Натомість, клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт не підлягає задоволенню, оскільки є безпідставним та необґрунтованим.

Будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, та на переконання суду, буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 369, 371 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо зміни запобіжного заходу на інший, більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі, а саме, цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 15 лютого 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_8

Судді ОСОБА_9

ОСОБА_3