ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/575/23 Справа № 215/644/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маловодяне Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстровано та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 23.11.2022 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.126-1 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

В порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», ОСОБА_7 безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї сестри ОСОБА_8 , з якою він проживає в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань останньої.

Так, 13.10.2022 року приблизно о 20-30 годині перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_7 , вчинив дії психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_8 , шляхом висловлювання в її сторону нецензурною лайкою та залякування, на зауваження не реагував, чим вчинив психологічне насилля в сім`ї. Так, відносно ОСОБА_7 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.12.2022 року визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 04.11.2022 року о 23:00 годині знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_7 , вчинив дії психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_8 , а саме: ображав нецензурною лайкою, принижував її честь та гідність, на зауваження не реагував, чим вчинив психологічне насилля в сім`ї. Так, відносно ОСОБА_7 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2022 року визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Далі, 01.12.2022 року перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_7 , вчинив дії психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_8 , шляхом словесних образ та залякування, чим своїми діями вчинив насилля в сім`ї. Так, відносно ОСОБА_7 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 13.01.2023 року визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В подальшому, продовжуючи свої умисні протиправні дії, направлені на вчинення домашнього насильства, 23.01.2023 року ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної та адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, приблизно о 13:00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив дії психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_8 , що виразилися в словесних образах нецензурною лайкою, погрозами фізичної розправи, плюванням в бік останньої, вів себе агресивно стосовно інших членів сім`ї, тим самим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_8 зазнала психологічних страждань та погіршення якості її життя, та наразі вона перебуває у пригніченому стані та хоче захиститися від насильства з боку ОСОБА_7 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК.

За даним фактом 24.01.2023 року внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000076 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року клопотання слідчого ВП №5 КРУП ГУНП ОСОБА_9 , погоджене прокурором Криворізької окружної прокуратури ОСОБА_6 задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 14 квітня 2023 року, включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_7 покладені такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою на визначений час;

- не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20.00 до 08.00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- не змінювати місце проживання з адреси: АДРЕСА_1 на іншу адресу без повідомлення слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- )здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками у даному кримінальному провадженні;

- заборонити листування, телефонні переговори, інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації з ОСОБА_8 особисто або через третіх осіб.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю та невмотивованістю.

В обґрунтування зазначає, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення в повному обсязі доведено наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК. При цьому вважає, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , зокрема, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання ним своїх процесуальних обов`язків, оскільки останній незважаючи на те, що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та один раз до кримінальної відповідальності за домашнє насильство, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні домашнього насильства стосовно своєї сестри, у зв`язку з чим, є цілком обґрунтовані побоювання щодо вчинення ним у подальшому нічим необґрунтованих протиправних дій, що можуть проявитися у продовженні вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Водночас, звертає увагу, що під час розгляду клопотання підозрюваний зазначав, що має намір змінити місце проживання та не спілкуватися з потерпілою, однак його пояснення не узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні доказами, які вказують на те, що останній з моменту звільнення з місць позбавлення волі, а саме з 01.07.2021, постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, а отже не має доходу для винаймання житла.

Тому просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, яка просила скасувати рішення слідчого судді та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вислухавши підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив відмовити у її задоволенні, а рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Відповідно до положень ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Згідно позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У своїх численних рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Більш того, відповідно до рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Положеннями п.2 ч.2 ст.183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Мотивуючи своє рішення про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та обираючи стосовно нього інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до двох місяців, слідчий суддя послався на доведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1КК, а також на наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Окрім того, слідчий суддя, враховуючи положення ч.2 ст.183 КПК, а також дані про особу підозрюваного, який є раніше судимим, санкція ст.126-1 КК обмежується позбавленням волі на строк до 2 років, дійшов висновків про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Ці висновки не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК апеляційним судом не перевіряються.

Натомість слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 3,4 ч.1 ст.177 КПК, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Так, всупереч доводам апелянта, слідчий суддя у своєму рішенні зазначив, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.177 КПК, тобто ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки стороною обвинувачення не надано жодної інформації на їх підтвердження. Такі висновки слідчого судді є правильними, оскільки вони випливають із змісту поданого клопотання та не спростовуються доданими до клопотання письмовими доказами (а.с.1-5).

Отже, всупереч доводам прокурора, слідчий суддя, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі доведеності його винуватості у скоєному, даних про особу підозрюваного, віку та стану його здоров`я, репутації, сімейного та майнового стану, який має постійне місце проживання, не працевлаштований, не одружений, раніше судимий, дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 під час досудового розслідування, а покладені на нього згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки будуть достатнім стримуючим фактором для запобігання встановлених ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК. У випадку недотримання ОСОБА_7 умов запобіжного заходу визначеного ухвалою слідчого судді, слідчий або прокурор не позбавлені права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді про зміну запобіжного заходу в порядку визначеному статтею 200 КПК.

У свою чергу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що апеляційні вимоги прокурора про обрання заподіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , який хоча і є раніше судимою особою, але без надання доказів того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, суперечать приписам ч.2 ст.183 КПК, про що слушно зазначив слідчий суддя у своєму рішенні.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком на два місяці, тобто до 14 квітня 2023 року, включно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4