справа № 991/6377/22
провадження № 11-сс/991/36/23
слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.12.2022 р. про повернення скарги на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

20 грудня 2022 року на розгляд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга (а.с. 17-21), яку того ж дня передано судді - доповідачу та призначено до розгляду (а.с. 23-24).

1.Короткий зміст оскаржуваного рішення та апеляційної скарги.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 15.12.2022 р. ОСОБА_6 повернуто скаргу на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі - САП), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 10.11.2022 р.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування зазначеної ухвали.

2. Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, відтак підлягає скасуванню. Зазначає, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.12.2022 р. йому було безпідставно повернуто скаргу на бездіяльність прокурора у зв`язку з пропуском строку на оскарження, а також у зв`язку з тим, що питання, порушені у скарзі, вже були предметом судового розгляду, за результатами якого слідчим суддею постановлено ухвалу від 06.12.2022 р. та зобов`язано прокурора САП внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 VYH--01 від 10.11.2022 р. Апелянт стверджує, що згідно з електронною карткою підсистеми «Електронний суд», САП отримано копію вказаної ухвали 06.12.2022 року. Відтак, прокурор був зобов`язаний до 07.12.2022 року внести до ЄРДР відомості за його заявою, а до 08.12.2022 року вручити йому копію витягу з ЄРДР. Оскільки такі дії не вчинено, то 12.12.2022 року, в межах 10 днів з дня виявлення бездіяльності уповноваженої особи САП, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора. При цьому, хоча у скарзі до слідчого судді останній і зазначав, що строк на оскарження бездіяльності прокурора ним не пропущено, втім одночасно вказував на наявність поважних причин, - зокрема бойові дії та відключення електроенергії, через які лише в грудні 2022 року подав відповідну скаргу. ОСОБА_6 також зазначив, що у разі, якщо слідчий суддя має іншу точку зору на питання строків, то про поважність причин пропуску такого строку він повідомить у судовому засіданні. Втім, слідчий суддя проігнорував вказане повідомлення та розглянув клопотання без виклику заявника до суду. Отже, на думку ОСОБА_6 , слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, яка полягає у недослідженні обставин, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного рішення.

3. Узагальнений виклад позиції учасників судового провадження.

В судове засідання ОСОБА_6 , належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, не з`явився. При цьому, в апеляційній скарзі містилося його клопотання про здійснення апеляційного розгляду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EasyCon, яке обґрунтоване посиланням на бойові дії, воєнний стан та складну епідеміологічну ситуацію, що склалася в України внаслідок поширення короновірусної хвороби COVID-19.

Ухвалою судді-доповідача від 20.12.2022 р. у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, оскільки чинна редакція ст. 336 КПК України не надає учасникам кримінального провадження можливості брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а у клопотанні не зазначено, з приміщенням якого суду слід провести відеоконференцію. Відмовляючи у задоволенні клопотання, в ухвалі зазначено, що застосування відеоконференцзв`язку з використанням інших технічних засобів, ніж визначені КПК України, допоки це питання не буде врегульоване законодавцем, можливе лише у виключних випадках - у разі неможливості через об`єктивні обставини участі особи у судовому розгляді та за умови роз`яснення учаснику провадження його процесуальних прав та обов`язків. У даному випадку ОСОБА_6 проживає в м. Києві, яке з 25.04.2022 року не вважається територією воєнних (бойових) дій та не перебуває в тимчасовій окупації, та має об`єктивну можливість взяти участь у розгляді апеляційної скарги безпосередньо або з приміщення іншого суду на території України. Крім того, у цьому провадженні жодне судове засідання ще не відбулося, особа ОСОБА_6 уповноваженим працівником суду не перевірялася, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки не вручалася. Відтак, вимоги ст. 336 КПК України щодо ідентифікації особи як учасника процесу й інформування її про зміст та обсяг прав та обов`язків під час судового провадження не можуть бути виконані у разі проведення судового засідання дистанційно за допомогою власних технічних засобів учасника та поза межами приміщення суду. Отже, підстави для задоволення клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, тобто у спосіб, не передбачений КПК України, відсутні.

За викладених обставин, колегія суддів виходить з того, що правом на участь в апеляційному розгляді ОСОБА_6 не скористався, так само, як не скористався і правом на участь в апеляційному розгляді в дистанційному судовому провадженні з приміщення іншого суду, у відповідності до вимог ст. 336 КПК України.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор САП в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення судового засідання не звертався.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, явка учасників процесу за умови їх належного повідомлення не є обов`язковою. Враховуючи, що учасники апеляційного провадження належним чином повідомлені та не були позбавлені можливості прибути в судове засідання, колегія суддів дійшла висновку, що їх неявка не перешкоджає судовому розгляду, а тому апеляційну скаргу розглянуто за їх відсутності.

4. Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви оскаржуваного рішення.

Слідчим суддею встановлено, що 10.11.2022 року ОСОБА_6 засобами електронного зв`язку направив до САП заяву VYH--01 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 3641, 3652 КК України, Головою Національного банку України, заступником Голови Національного банку України, директорами-розпорядниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністром внутрішніх справ України та іншими службовими особами цих державних і правоохоронних органів. Однак, відомості до ЄРДР за вказаною заявою внесені не були, тому 12.22.2022 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою.

За результатом розгляду скарги слідчий суддя дійшов висновку про її повернення, оскільки скаргу подано з пропуском встановленого строку. Слідчий суддя при цьому зазначив про відсутність підстав для його поновлення, оскільки у цей проміжок часу ОСОБА_6 подав до суду значну кількість аналогічних скарг, а отже, строк пропущений скаржником не з поважних причин. Слідчий суддя зауважив, що з урахуванням вимог ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язок щодо внесення відомостей до ЄРДР мав бути виконаний протягом 24-х годин з моменту отримання відповідного повідомлення, тобто у даному випадку не пізніше 11.11.2022 року, а тому ОСОБА_6 мав можливість подати скаргу, починаючи з 12.11.2022 року та до 21.11.2022 року включно. Крім того, слідчим суддею враховано, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.12.2022 р. уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора зобов`язано внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 VYH--01 від 10.11.2022 р., а отже, вимоги скарги ОСОБА_6 вже були предметом судового контролю, за результатом якого слідчим суддею постановлено рішення.

5. Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, а також через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, за змістом цієї норми бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора означає невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь - яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ст. 115 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що 10.11.2022 року ОСОБА_6 засобами електронного зв`язку направив до САП заяву VYH--01 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 3641, 3652 КК України, Головою Національного банку України, заступником Голови Національного банку України, директорами-розпорядниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністром внутрішніх справ України та іншими службовими особами цих державних і правоохоронних органів. В цей же день вищевказана заява отримана уповноваженою особою САП Офісу Генерального прокурора.

Отже, з огляду на приписи ч. 1 ст. 214 КПК України, обов`язок внести відомості до ЄРДР (за наявності відповідних підстав) мав бути виконаний не пізніше 11.11.2022 року. У разі невнесення таких відомостей, з наступного дня має місце бездіяльність особи, уповноваженої на їх внесення.

Отже, виходячи з вимог ст. 304 КПК України, 10 - денний строк оскарження бездіяльності у даному випадку розпочинається 12.11.2022 року та спливає 21.11.2022 року.

Натомість, скаргу до слідчого судді в системі «Електронний суд» ОСОБА_6 направив лише 12.12.2022 року, що підтверджується датою формування документа в системі «Електронний суд» (а.с. 1-7), а отже - з пропуском встановленого законом строку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками оскаржуваної ухвали та зазначає, що початок бездіяльності обраховується після спливу 24-х годин з моменту отримання заяви, а отже, саме з цього моменту необхідно відраховувати момент вчинення бездіяльності, а не з часу виявлення скаржником результатів розгляду його заяви, як помилково вважає ОСОБА_6 .

У разі пропуску строку з поважних причин, кримінальний процесуальний закон надає особі можливість для його поновлення за відповідним клопотанням, що прямо передбачено ч. 1 ст. 117 КПК України. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Колегія суддів наголошує, що процедура визначення строків для подання скарги до слідчого судді має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності, забезпечення законних інтересів учасників кримінального провадження, та щоб до кожного з них було застосовано належну правову процедуру.

У скарзі до слідчого судді ОСОБА_6 зазначив, що строк ним не пропущений. Втім, у випадку, якщо слідчий суддя буде вважати інакше, просив поновити цей строк з поважних причин, про які він повідомить в судовому засіданні. При цьому, скаржник посилався на поважні причини пропуску строку на оскарження бездіяльності прокурора, такі як бойові дії та відключення електропостачання, що, на переконання ОСОБА_6 , свідчить про відсутність у нього об`єктивної можливості здійснювати відповідні процесуальні дії у визначений строк.

Втім, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені ОСОБА_6 причини недотримання строків оскарження бездіяльності прокурора не є поважними, оскільки у цей проміжок часу останній подав до суду значну кількість аналогічних скарг.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, та додатково зазначає, що ОСОБА_6 проживає в м. Києві, яке з 25.04.2022 року не вважається територією воєнних (бойових) дій та не перебуває в тимчасовій окупації.

Крім того, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_6 , який кожного разу при поданні скарг до слідчих суддів та апеляційних скарг на відповідні ухвали слідчих суддів роз`яснює суду та працівникам апарату правила роботи з підсистемою «Електронний суд», достовірно відомо, що з 05.10.2021 року в Україні почали офіційно функціонувати три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку, що, в свою чергу, надавало йому можливість подати скаргу до слідчого судді в будь-який зручний для нього час та будь-яким зручним способом, зокрема засобами електронного зв`язку, як і було ним зроблено в грудні 2022 року.

При цьому, жодної особистої причини, яка б могла бути розцінена судом як поважна та свідчила б про наявність непереборних обставин, що завадили своєчасному зверненню до суду, ОСОБА_6 у клопотанні не наведено.

Вирішення питання про поважність причин пропуску строку покладається на розсуд слідчого судді. Разом з тим, виходячи з системного тлумачення положень КПК України, зокрема ч. 3 ст. 37, ст. 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України, під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти фактичні обставини, які: 1) об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі особи, яка пропустила строк; 2) виникли та/або існували протягом строку, передбаченого КПК України для вчинення процесуальної дії; 3) безпосередньо унеможливили або істотно ускладнили можливість вчинення процесуальних дій у визначений КПК України строк; 4) підтверджуються належними доказами.

Таке визначення поважних причин пропуску строку відповідає усталеній судовій практиці Верховного Суду (судові рішення Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.01.2021 р. у справі № 201/1156/18, від 05.03.2020 р. у справі № 367/5629/16-к, від 30.09.2019 р. у справі № 635/4248/16-к, від 11.06.2019 р. у справі № 373/1742/15-к, від 11.06.2019 р. у справі № 523/11081/17).

Обставини, наведені ОСОБА_6 , не можуть бути визнані об`єктивно непереборними, що унеможливили чи створили істотні перешкоди для своєчасного подання ним скарги до слідчого судді.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що використання останнім у скарзі такої мовної конструкції, за якої він одночасно стверджує про дотримання строку на оскарження, та про можливість поновлення строку у разі відповідного волевиявлення у слідчого судді, не може розглядатись як клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки в порушення принципу диспозитивності вимагає від слідчого судді фактично самостійно ставити питання, ініціювання якого знаходиться у виключній компетенції скаржника.

При цьому, доводи апелянта про допущення слідчим суддею неповноти судового розгляду, суть якої полягає в нерозгляді його клопотання про виклик ряду осіб та дослідження доказів, не заслуговують на увагу, оскільки скарга ОСОБА_6 слідчим суддею по суті не розглядалася. Натомість, слідчий суддя на стадії вирішення питання щодо призначення скарги до розгляду дійшов висновку про її повернення, а отже жодні клопотання заявника на вказаній стадії судового провадження не могли бути розглянуті.

Колегія суддів також зазначає про правильність висновку оскаржуваної ухвали про те, що неодноразові звернення ОСОБА_6 до суду з метою оскарження в порядку ст. 303 КПК України однієї і тієї ж бездіяльності, зокрема невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 10.11.2022 р., до різних слідчих суддів Вищого антикорупційного суду свідчить про зловживання скаржником своїм правом на звернення до суду.

6. Висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо неповноти судового розгляду та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, допущених слідчим суддею, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення. Відповідно, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 369-372, 404, 407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.12.2022 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

ОСОБА_4