Провадження № 1-кс/686/84/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000232, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою, у якій просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000232.

В обґрунтування скарги зазначив, що надав слідчому докази того, що ОСОБА_4 підробив протокол фотовпізнання, оскільки особи, вказані у протоколі як поняті, приміщення ГУНП у Хмельницькій області не відвідували та у протоколі не розписувалися, що підтверджується відомостями, отриманими із Журналу відвідувачів, запрошених до ГУНП у Хмельницькій області.

Просить визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000232.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився. За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 0000232, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Першим СВ (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000232 від 02.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364 КК України.

Кримінальне провадження порушене за фактом надходження на адресу Першого СВ (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 01.09.2022 у справі №686/17766/22, якою уповноважену особу зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15.07.2022 за фактами можливих неправомірних дій слідчого ОСОБА_5 .

У заяві про вчинення кримінальних правопорушень від 15.07.2022 ОСОБА_3 повідомляв про обставини, які свідчать про надання завідомо неправдивих показань свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001085, які, на думку заявника, були надані свідками за проханням слідчого ОСОБА_5 .

27.10.2022 ОСОБА_3 звернувся до слідчого із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000232.

У заяві вказував, що слідчий у кримінальному провадженні № 0001085 ОСОБА_5 підмовив потерпілого ОСОБА_7 , щоб той дав неправдиві показання проти ОСОБА_3 та вплинув на оперуповноваженого УСР в Хмельницькій області ОСОБА_4 , який підробив протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками. Вважає, що у зв`язку із цим він утримується під вартою вже 21 міс., чим йому спричинено матеріальної та моральної шкоди, оскільки до утримання під вартою він працював, мав стабільний заробіток, а через дії слідчого позбавлений можливості працювати та утримувати сім`ю.

Постановою старшого слідчого Першого СВ (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_8 від 30.11.2022 року ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відмовляючи ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим, слідчий у постанові вказував на існування очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України.

При цьому, з урахуванням положень ст.ст. 177, 194, 199 КПК України слідчий зробив висновок про те, що ухвалами суду неодноразово продовжено строк тримання ОСОБА_3 під вартою.

Оцінивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що слідчий обґрунтовано застосовує у постанові ч.5 ст.55 КПК України, якою визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до п.4 узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» саме правильність застосування слідчим або прокурором ст.55 КПК України є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Системний аналіз змісту ст.55 КПК України на предмет того, хто є потерпілим у кримінальному провадженні, дає однозначні підстави вважати, що це особа, якій кримінальним правопорушенням, вчиненим іншою особою, заподіяно збитки. В даному ж випадку, в ході досудового розслідування не встановлено будь-яких даних, котрі б вказували на наявність збитків, заподіяних ОСОБА_3 .

Слідча суддя відхиляє аргументи ОСОБА_3 , викладені ним у скарзі, про те, що він утримується під вартою 21 міс. і тим йому спричинено матеріальної та моральної шкоди, оскільки вказаний захід забезпечення кримінального провадження застосовано до нього, а у подальшому продовжено, судом у зв`язку із розглядом кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, вважаю, що постанова слідчого від 30.11.2022 року про відмову в визнанні потерпілим є вмотивованою, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.ст.40, 55, 110, 220 КПК України. Висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження №0000232, тому у задоволенні поданої скарги, на даній стадії досудового розслідування слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000232 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя