Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/155/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький у в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.03.2023, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, Кіровоградської області, українця, громадянина України, офіційно працюючого оператором комп`ютерного набору в ТОВ «Агроресурссистеми», з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неоднарозово судимого, останній раз:

- 07.06.2022 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 13.41 год 13.05.2023 включно та визначено розмір застави в сумі 53 680 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.08.2022 задоволено клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Мотивуючи дану ухвалу, слідчий суддя зазначив про необхідність застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_7 , запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, він раніше неоднарозово судимий, тобто про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому вказує на те, що слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не оцінено в сукупності всі обставини справи, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали, оскільки в матеріалах кримінального провадження та в клопотанні слідчого відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід або його скасування не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Крім того захисник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що його підзахисний має постійне місце реєстрації та постійне місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . У судовому засіданні ОСОБА_7 запевнив суд, що не буде переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню, буде з`являтися за першою вимогою слідчого або суду. На даний час ОСОБА_7 повністю визнає свою вину у інкримінованому йому злочині, надає правдиві щиросердечні показання слідчому, бере участь у слідчих діях, сприяючи таким чином у проведенні досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та розкритті даного кримінального правопорушення.

Під час затримання ОСОБА_7 видав працівникам поліції викрадені речі, які повернуті потерпілій стороні, а тому у останніх відсутні будь-які претензії до підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, зваживши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, слідчим суддею при розгляді даного клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявними матеріалами клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 15.03.2023 (а.м.к.10-12); протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 16.03.2023 (а.м.к.10-12); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.03.2023 (а.м.к.30-33); протоколом огляду предмета та перегляду відеозапису (а.м.к.35-45); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.м.к.48-50); повідомленням про підозру (а.м.к.52-54), які в сукупності містять достатньо даних та дають можливість зробити висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Такий висновок також повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра», зокрема викладеного у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування або суду були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Оскільки, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 є умисним, тяжким, як особа він раніше неоднарозово судимий, останній злочин вчинив в період відбування іспитового строку, що свідчить про те, що у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також може продовжити злочинну діяльність.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження щодо права ОСОБА_7 на особисту свободу.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника з приводу того, що підозрюваний немає на меті переховуватися від слідства та суду, або перешкоджати встановленню істини по справі, та слідчим суддею не досліджено обставини, які мають враховуватись при обранні запобіжного заходу і не з`ясовано питання про обрання альтернативних запобіжних заходів, то вони не відповідають фактичним обставинам та спростовуються вищевикладеним, а тому не можуть бути підставою для обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, про що правильно зробив висновок слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів клопотання, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними, а тому її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.03.2023, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 13.41 год 13.05.2023 включно та визначено розмір застави в сумі 53 680 гривень- залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2