Справа № 369/4312/23
Провадження №1-кс/369/993/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської областi ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 27.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 27.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про накладення арешту на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» в межах суми грошових коштів, якою незаконно заволоділи службові особи ТОВ «Міксфолінс» (, місто Дніпро, провулок Крушельницької, 6а) та ОСОБА_4 , а саме на суму 238 400 гривень шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів.

Подане клопотання прокурор мотивує тим, що слідчими слідчого відділу ВП № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000049 від 27 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Києво-Святошинською окружною прокуратурою Київської області.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що у березні 2023 року до директора ТОВ «САН ЕНЕРЖИ» ОСОБА_5 звернувся військовослужбовець, який проходить службу в Збройних силах України з проханням придбати автомобіль для ведення бойових дій.

21 березня 2023 року на веб-ресурсі «ОЛХ» ОСОБА_6 знайшов автомобіль Ford Ranger, 2008 року випуску та зв`язався з продавцем, який представився « ОСОБА_7 » за номером телефону НОМЕР_2 ).

В свою чергу, вищевказана особа, яка представилась « ОСОБА_7 » повідомила, що автомобіль в чудовому стані, не потребує ремонту та він може його пригнати в місто Київ після оплати.

22 березня 2023 року на банківський рахунок ОСОБА_4 (РНОКПП) відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - НОМЕР_1 , ОСОБА_8 здійснила переказ коштів у розмірі 20 000 гривень, в якості передоплати ТОВ «САН ЕНЕРЖИ» за автомобіль Ford Ranger.

23 березня 2023 року на банківський рахунок ТОВ «Міксфолінс» (, місто Дніпро, провулок Крушельницької, 6а) відкритий у АТ «КОМІНБАНК» - НОМЕР_3 ТОВ «САН ЕНЕРЖИ» здійснено переказ решти грошових коштів у розмірі 218 400 гривень за вищевказаний автомобіль.

В подальшому продавець вищевказаного автомобіля перестав виходити на зв`язок та автомобіль в обумовлені терміни не доставив.

Таким чином, службові особи ТОВ «Міксфолінс» за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману заволоділи грошовими коштами ТОВ «САН ЕНЕРЖИ» у розмірі 238 400 гривень.

Постановою прокурора від 28 березня 2023 року грошові кошти у розмірі 20 000 гривень, перераховані на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та грошові кошти у розмірі 218 400 гривень, перераховані на рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ «КОМІНБАНК» визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, в поданому клопотанні зазначив, що просить здійснювати розгляд клопотання за його відсутності, врахувати підтримання ними вимог клопотання в повному обсязі, не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, у тому числі не здійснювати аудіо запис судового засідання технічними засобами, оскільки прокурор не заперечує проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Згідно вимог ч. 1 ст. 107 КПК України, застосування технічних засобів фіксування судового розгляду даного питання не здійснювалося.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно із ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою: 1) забезпечення збереження речових доказів, 2)спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частинами 1,2 ст.173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням не доведе необхідність такого арешту.

При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Положеннями пунктів 1, 3-6 ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 190 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів.

Із поданого клопотання вбачається, що прокурор просить накласти арешт банківський рахунок із метою збереження речових доказів, оскільки на думку прокурора, грошові кошти, набуті незаконним шляхом, підпадають під ознаки речового доказу в розумінні положень ст.98 КПК України.

Витягом з кримінального провадження № 0000049 підтверджується факт внесення 27.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України, а саме відносно того, що службові особи ТОВ «Міксфолінс» заволоділи грошовими коштами ТОВ «САН ЕНЕРДЖИ» у розмірі 218 400 грн., шляхом обману.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що встановлено, що у березні 2023 року до директора ТОВ «САН ЕНЕРЖИ» ОСОБА_5 звернувся військовослужбовець, який проходить службу в Збройних силах України з проханням придбати автомобіль для ведення бойових дій.

21 березня 2023 року на веб-ресурсі «ОЛХ» ОСОБА_6 знайшов автомобіль Ford Ranger, 2008 року випуску та зв`язався з продавцем, який представився « ОСОБА_7 » за номером телефону НОМЕР_2 ).

В свою чергу, вищевказана особа, яка представилась « ОСОБА_7 » повідомила, що автомобіль в чудовому стані, не потребує ремонту та він може його пригнати в місто Київ після оплати.

22 березня 2023 року на банківський рахунок ОСОБА_4 (РНОКПП) відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - НОМЕР_1 , ОСОБА_8 здійснила переказ коштів у розмірі 20 000 гривень, в якості передоплати ТОВ «САН ЕНЕРЖИ» за автомобіль Ford Ranger.

23 березня 2023 року на банківський рахунок ТОВ «Міксфолінс» (, місто Дніпро, провулок Крушельницької, 6а) відкритий у АТ «КОМІНБАНК» - НОМЕР_3 ТОВ «САН ЕНЕРЖИ» здійснено переказ решти грошових коштів у розмірі 218 400 гривень за вищевказаний автомобіль.

В подальшому продавець вищевказаного автомобіля перестав виходити на зв`язок та автомобіль в обумовлені терміни не доставив.

28.08.2023 року постановою прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 20 000 гривень, перераховані на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та грошові кошти у розмірі 218400 гривень, перераховані на рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ «КОМІНБАНК» визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» в межах суми грошових коштів, якою незаконно заволоділи службові особи ТОВ «Міксфолінс» (, місто Дніпро, провулок Крушельницької, 6а) та ОСОБА_4 , а саме на суму 238 400 гривень шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів.

Щодо питання доцільності, розумності та пропорційності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідків арешту майна для його власника та володільця, належить зазначити, що такі критерії є суб`єктивними оціночними поняттями.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000, заява № 33202/96). При цьому будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, заява № 8793/79).

Врахувавши правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, адже застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження цього майна.

Керуючись статтями 9, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» в межах суми грошових коштів, якою незаконно заволоділи службові особи ТОВ «Міксфолінс» (, місто Дніпро, провулок Крушельницької, 6а) та ОСОБА_4 , а саме на суму 238 400 гривень шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_9