В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , ромської народності, громадянина України, не працюючого, неповною середньою освітою, судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду від 26.08.2021 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 11 місяців позбавлення волі, із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням, на строк 3 роки, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2022 року, близько о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, в умовах воєнного стану, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на крадіжку, діючи непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, перебуваючи у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до якого проник через вікно шляхом його віджиму, звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника викрав належний потерпілому ОСОБА_7 телевізор марки «Samsung», вартістю 13667 гривень, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно 22 вересня 2022 року, близько о 21 годині 30 хвилин перебуваючи у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до якого проник через вікно шляхом його віджиму, звідки викрав належний потерпілому ОСОБА_7 телевізор марки «Samsung», який хотів продати, оскільки йому були необхідні кошти.

Оскільки прокурор, обвинувачений та його захисник не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у суду не має.

Суд, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , його щирим визнанням вини у вчиненому приходить до висновку, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 185 ч. 4 КК України кваліфіковано вірно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу винного, який є судимим, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку за раніше вчинений злочин та є не працюючим.

Пом`якшуючими покарання обставинами є його щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

При призначенні покарання слід врахувати вирок Ужгородського міськрайонного суду від 26.08.2021 року, яким ОСОБА_3 призначено покарання за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 4 років 11 місяцічв позбавлення волі, із звільненням від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 3 роки, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у відповідності до ст. 71 КК України.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе тільки в умовах ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати за проведені експертизи в розмірі 1510,24 грн. стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного судом покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду від 26.08.2021 року і остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Обраний запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 02.11.2022 року.

Судові витрати за проведені експертизи в розмірі 1510,24 грн. стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1