Справа № 351/1318/21
Провадження № 1-кп/351/24/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, працюючого машиністом катка у Філії «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Семаківці Коломийського р-ну Івано-Франківської обл., жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а ОСОБА_6 вчинив нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Вказані правопорушення вчинені за наступних обставин:

ОСОБА_5 раніше перебував у шлюбі із ОСОБА_8 та спільно з нею і двома неповнолітніми дітьми проживав в господарстві тещі ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , однак згідно із рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09.03.2021 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було розірвано, після чого ОСОБА_5 повернувся до своїх батьків, які проживають в господарстві, розташованому про АДРЕСА_1 .

01 червня 2021 року приблизно о 20:00 годині ОСОБА_5 спільно з своїми батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_11 приїхали до господарства ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , щоб зустрітися з дітьми та заодно обговорити питання щодо розподілу спільно нажитого майна. Під час розмови із ОСОБА_8 та її мамою ОСОБА_10 , в приміщенні літньої кухні ОСОБА_5 побачив співмешканця ОСОБА_8 ОСОБА_9 , з яким вирішив поговорити, для чого направився до будівлі літньої кухні. При цьому ОСОБА_8 та її мама ОСОБА_10 намагалися не допустити зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а тому не пускали ОСОБА_5 до приміщення літньої кухні, внаслідок чого між ними виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_5 відштовхнув від себе ОСОБА_8 та разом з батьком увійшов в коридор літньої кухні.

Оглянувши кімнати в будівлі літньої кухні та не відшукавши ОСОБА_9 , ОСОБА_5 зрозумів, що ОСОБА_9 заховався у ванній кімнаті, а тому підійшов до дверей ванної кімнати та почав смикати за дверну ручку, однак коли не зміг відчинити двері, то розбив рукою шибку в дверях ванної кімнати.

В подальшому ОСОБА_5 та його батько ОСОБА_6 умисно спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_9 , а саме в ході конфлікту ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин щодо ОСОБА_9 умисно завдав ОСОБА_9 один удар рукою в обличчя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_9 тілесне ушкодження.

В свою чергу ОСОБА_6 , тримаючи в руках стілець із металевими ніжками на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин щодо ОСОБА_9 , умисно завдав ОСОБА_9 один удар металевою ніжкою стільця по тім`яній ділянці голови, внаслідок чого спричинив ОСОБА_9 тілесне ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 05.06.2021 у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден тім`яної ділянки голови та слизової нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього, коли всі учасники конфлікту вийшли із приміщення літньої кухні на подвір`я господарства, то між ОСОБА_5 та його колишньою дружиною ОСОБА_8 конфлікт продовжився, та в ході якого ОСОБА_5 , на ґрунті давніх неприязних відносин із колишньою дружиною ОСОБА_8 , які пов`язані із розірванням шлюбу, схопив ОСОБА_8 за праву руку та почав здавлювати, а потім штовхнув її на землю та умисно завдав один удар рукою в ліве плече, внаслідок чого спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, та продовжуючи свої протиправні дії, знаходячись біля хвіртки та маючи намір їхати додому, ОСОБА_5 знову штовхнув ОСОБА_8 на землю та умисно завдав один удар рукою в праве стегно, внаслідок чого спричинив ОСОБА_8 тілесне ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 05.06.2021 у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців лівого плеча, правого зап`ястного суглобу та правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тим самим встановлено достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні умисних дій, які виразились у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Таким чином, своїми діями, які виразилися в умисному нанесенні потерпілим легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_6 01.06.2021 приблизно о 20:00 годині спільно з своїм сином ОСОБА_6 та дружиною ОСОБА_11 приїхали до господарства колишньої свахи ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , щоб зустрітися з дітьми та заодно обговорити питання щодо розподілу спільно нажитого майна між ОСОБА_5 та його колишньою дружиною ОСОБА_8 , де під час розмови із ОСОБА_8 та її мамою ОСОБА_10 , в приміщенні літньої кухні ОСОБА_5 побачив співмешканця ОСОБА_8 ОСОБА_9 , з яким вирішив поговорити, для чого направився до будівлі літньої кухні.

При цьому ОСОБА_8 та її мама ОСОБА_10 намагалися не допустити зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а тому не пускали ОСОБА_5 до приміщення літньої кухні, внаслідок чого між ними виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_5 відштовхнув від себе ОСОБА_8 та разом з батьком увійшов в коридор літньої кухні, де оглянувши кімнати в будівлі літньої кухні та не відшукавши ОСОБА_9 , ОСОБА_5 зрозумів, що ОСОБА_9 заховався у ванній кімнаті, а тому останній підійшов до дверей ванної кімнати та почав смикати за дверну ручку, однак коли не зміг відчинити двері, то розбив рукою шибку в дверях ванної кімнати.

В подальшому ОСОБА_5 та його батько ОСОБА_6 умисно спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_9 .

В ході конфлікту ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин щодо ОСОБА_9 , умисно завдав ОСОБА_9 один удар рукою в обличчя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_9 тілесне ушкодження. В свою чергу ОСОБА_6 , тримаючи в руках стілець із металевими ніжками, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин щодо ОСОБА_9 , умисно завдав ОСОБА_9 один удар металевою ніжкою стільця по тім`яній ділянці голови, внаслідок чого спричинив ОСОБА_9 тілесне ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 05.06.2021 у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден тім`яної ділянки голови та слизової нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями, які виразилися в умисному нанесенні потерпілим легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення, зі змістом ст.349 ч.3 КПК України ознайомлений, просив суворо його не карати, цивільний позов не визнав.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення, зі змістом ст.349 ч.3 КПК України ознайомлений, просив суворо його не карати, цивільний позов не визнав.

Потерпілі та представник потерпілої у судовому засіданні просили покарати обвинувачених суворо та зазначили, що зі змістом ст.349 ч.3 КПК України ознайомлені та погоджуються на скорочений розгляд справи.

Потерпіла ОСОБА_8 подала до суду цивільний позов, яким просила стягнути із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у її користь 643,37 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином та 25000,00 грн. моральної шкоди, а також 9900,00 грн. на професійну правничу допомогу, який просила задоволити.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 позицію своєї довірительки підтримала повністю, цивільний позов просила задоволити.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують їх особу.

Досліджені під час судового розгляду кримінального провадження докази в їх сукупності дозволяють стверджувати, що вину ОСОБА_5 доведено повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та ступінь суспільної небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства.

Згідно із ст.12 КК України, діяння (дія чи бездіяльність), передбачене ч.1 ст.125 КК України є кримінальним проступком.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання підозрюваного ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Вивченням особи обвинуваченого, та із досудової доповіді органу пробації встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 проживає із батьками, із якими підтримує теплі сімейні стосунки та допомагає їм по господарству, розлучений, з середньою освітою, працює машиністом катка у Філії «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України», за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

На підставі наведеного, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень та відношення до скоєного злочину, середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого правопорушення у та особі винного.

Досліджені під час судового розгляду кримінального провадження докази в їх сукупності дозволяють стверджувати, що вину ОСОБА_6 доведено повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та ступінь суспільної небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства.

Згідно із ст.12 КК України, діяння (дія чи бездіяльність), передбачене ч.1 ст.125 КК України є кримінальним проступком.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_6 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого, та із досудової доповіді органу пробації встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 проживає із дружиною та сином, із якими підтримує теплі сімейні стосунки та ведуть спільне господарство, одружений, з середньою освітою, пенсіонер, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

На підставі наведеного, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень та відношення до скоєного злочину, середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого правопорушення у та особі винного.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості та співмірність із заподіяною шкодою.

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали кримінального провадження та заявлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов суд приходить до висновку про часткове задоволення даного цивільного позову, та стягнути із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно у користь ОСОБА_8 643,37 грн. завданої злочином матерільної шкоди, підтвердженої наданими квитанціями №281998 від 23.03.2021 на суму 305,80 грн. та №48 від 24.03.2021 на суму 337,57 грн., а також довідками КНП «Заболотівська багатопрофільна лікарня» від 24.03.2021 і ФОП « ОСОБА_12 » від 23.03.2021. У задоволенні вимоги щодо стягнення моральної шкоди відмовити, оскільки зазначені моральні страждання не обгрунтовані і не конкретизовані як саме вони проявилися. А також у задоволенні стягнення витрат на правничу допомогу слід відмовити, оскільки такі витрати не підтверджені жодним документом, крім того у позові сума витрат на правничу допомогу у цифровому виразі зазначено 9900,00 грн., а в розшифрування у словесному виразі зазначено сім тисяч п`ятсот, що позбавляє суд можливості встановити реальний розмір таких витрат.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст.100 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: стілець із металевими ніжками та дерев`яною частиною, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділення №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області повернути власнику ОСОБА_10 .

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволити частково, стягнути із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно у користь ОСОБА_8 643,37 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином.

У задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди та витрат на правничу допомогу відмовити.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_8 , що вона має право звернутися до суду про відшкодування шкоди у порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_13