ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1683/23 Справа № 205/2946/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду матеріали контрольного кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Кулевча Одеської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,-

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України (далі - КК),-

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК.

Під час підготовчого судового засідання ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК об`єднано з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК та присвоєно об`єднаному кримінальному провадженню єдиний номер №1-кп/205/558/25 (205/2953/22).

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено та обрано ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 26.05.2023 року, включно, задоволено.

Одночасно обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 встановлено заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360,00 грн.

Цим же рішенням суду залишено без задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 про обрання їх підзахисним запобіжного заходу, що не пов`язаний з триманням під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали місцевого суду у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю. В обґрунтування зазначає, що у даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2023 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який він жодного разу не порушував та декілька разів самостійно з`являвся за вимогою до слідчого для проведення слідчих дій, виконання вимог ст.290 КПК України. Тобто, обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було неможливо та фактично відбулася зміна запобіжного заходу, чого не просив сам прокурор. При цьому, просить врахувати, що судом першої інстанції ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою, де він проживає разом з дружиною та дитиною, які були допитані слідчим суддею. Крім того, обвинувачений повністю визнає свою провину, сприяє проведенню слідства та не має наміру впливати на свідків, потерпілого, який у підготовчому засіданні позов не заявляв та вказав, що претензій не має. Водночас, захисник зазначає, що всупереч вимогам ч.4 ст.182 КПК суд визначив розмір застави, який є завідомо непомірний для обвинуваченого, не відповідає його матеріальному стану та єдиний помірний для нього розмір застави є 20 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи вищевикладене захисник просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, відмовити у задоволенні клопотання прокурора та раніше визначений судом запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 порушує питання про скасування ухвали місцевого суду в частині визначення розміру застави у зв`язку з необґрунтованістю. В обґрунтування зазначає, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2023 року під час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та альтернативою внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2023 року продовжено підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.04.2023 та альтернативою внесення застави вже у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Визначаючи такий розмір застави, слідчий суддя, звернув увагу на те, що визначений ухвалою слідчого судді від 12.01.2023 розмір застави сплачений не був, що свідчить про те, що він є надмірним для підозрюваного, та залишення застави у вказаному розмірі фактично обмежить можливість її внесення, а тримання під вартою буде безальтернативним запобіжним заходом. Натомість, на день оскаржуваної ухвали застава у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб також внесена не була, що свідчить про те, що навіть застава у такому розмірі є непідйомною та неспіврозмірною матеріальному стану ОСОБА_9 , а тому визначена судом в оскаржуваній ухвалі застава в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, явно не відповідає матеріальному стану обвинуваченого та взагалі робить цей вид запобіжного заходу безальтернативним. При цьому, звертає увагу, що прокурор у своєму клопотанні про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 просила визначити йому заставу саме у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи вищевикладене захисник просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в частині визначення застави та постанови нову, якою визначити обвинуваченому ОСОБА_9 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обґрунтованість ухвали місцевого суду в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 сторонами не оскаржується.

В судове засідання апеляційної інстанції захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не з`явилися, хоча належним чином булі повідомлені про дату та час судового розгляду. Захисник ОСОБА_8 подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. У свою чергу захисник ОСОБА_6 про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Натомість неявка захисників, відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду з огляду на відсутність визначених ст.52 КПК України підстав для їх обов`язкової участі.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту та просила залишити їх без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону не в повній мірі дотримано судом першої інстанції, з огляду на таке.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Обґрунтовуючи своє рішення про задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, місцевий суд послався на доведеність прокурором існування передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК ризиків того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення,а також того, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить їх належної процесуальної поведінки.

Між тим з такими висновками суду першої інстанції не погоджується частково колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Зі змісту клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 (а.с.47-51) вбачається, що в ньому порушувалося питання про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та альтернативою внесення застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Натомість, місцевий суд при винесенні оскаржуваної ухвали в частині задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вийшов за межі поданого клопотання та визначив останньому заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тим самим вийшов за межі поданого клопотання сторони обвинувачення, чим суттєво погіршив становище обвинуваченого ОСОБА_9 , на що слушно звертає увагу захисник ОСОБА_13 , а тому ухвала суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

У той же час, всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів вважає, що визначена прокурором у поданому клопотанні застава у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є пропорційною щодо особи обвинуваченого ОСОБА_9 , враховуючи відомості, які містяться в матеріалах клопотання та обставини злочинів, в яких він обвинувачується, а також вважає такий розмір застави достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків, та який буде належним запобіжником для встановлених ризиків, що належним чином забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого ОСОБА_9 суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Водночас апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо незаконності обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на таке.

Зі змісту клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 (а.с.41-45) вбачається, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2023 року слідчим суддею ухвалено рішення, відповідно до якого після закінчення раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2023 року, продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого. Строк дії зазначеної ухвали визначено до 11.04.2023 року.

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 не заперечувала, що станом на 27 березня 2023 року, на час подання до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще діяв раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого закінчувався тільки 11.04.2023 року.

У даному випадку суд апеляційної інстанції констатує, що прокурор, всупереч вимогам ст.200 та ч.3 ст.315 КПК, безпідставно звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тоді як на той час ще діяла ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. За наявності визначених законом підстав прокурор мав процесуальну можливість звернутися до суду лише з клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, навівши при цьому у своєму клопотання переконливі аргументи, які б вказували на необхідність зміни запобіжного заходу на більш суворий. Однак прокурор не скористався наданим йому процесуальним правом вирішення цього питання у спосіб, визначений законом, а суд першої інстанції не звернув на це своєї уваги, чим припустився істотного порушення кримінального процесуального закону.

За приписами ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновків, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_13 слід задовольнити частково, а ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.03.2023 року в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 скасувати, на підставі п.3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з постановленням апеляційним судом в цій частині нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави та відмові у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412 та 419, 422-1 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 строком на 60 діб, тобто до 26.05.2023 року, включно скасувати.

В цій частині постановити нову ухвалу, якою:

Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою та альтернативою внесення застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 травня 2023 року, включно, із визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 520,00 гривень.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 строком до 26 травня 2023 року, включно, обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим, експертами та спеціалістами у цьому кримінальному провадженні;

У задоволенні клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою, з альтернативою внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб відмовити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти негайно.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3