Справа № 461/5151/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1013/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2022 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представників медичної установи ОСОБА_9 , ОСОБА_10

встановила:

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою.

Мотивуючи ухвалу судом, зокрема, зазначено, що матеріали провадження свідчать про те, що засуджений 21.07.2022 року прибув з ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№26)» Івано-Франківської області на лікування до Львівської багатопрофільної лікарні №19 філії центру охорони здоров`я ДКВС України у Львівській області та перебуває на лікуванні. Так, під час розгляду справи встановлено, що лікарня, у якій перебуває ОСОБА_7 , здатна надати та надає необхідну медичну допомогу останньому, оскільки має необхідні ресурси та спеціалістів. Засуджений ОСОБА_7 отримує в лікарні установи симптоматичне лікування, яке здійснюється за державний рахунок. Персонал лікарні постійно оглядає засудженого та швидко реагує на скарги останнього на стан здоров`я. Зокрема, ОСОБА_7 пройшов цикл хіміотерапії та перебуває під постійним наглядом та консультаціями онколога. Допитаний в судовому засіданні лікар ОСОБА_9 повідомив, що хвороба ОСОБА_7 прогресує, хірургічне втручання не є можливим, однак ОСОБА_7 отримує симптоматичне лікування, яке знімає синдроми, а тому вважає, що зміна режиму лікування є недоцільною. Таким чином встановлено, що засуджений отримує постійну професійну медичну допомогу, стан здоров`я ОСОБА_7 підтримується лікарями на належному рівні та не перешкоджає утриманню в установі виконання покарань. За таких обставин, враховуючи викладене, тяжкість вчинених злочинів, за які відбуває покарання ОСОБА_7 , з метою досягнення мети кримінального покарання, виправлення засудженого, забезпечення його права на належну медичну допомогу за рахунок держави, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із тяжкою хворобою.

На дану ухвалу адвокат ОСОБА_6 захисник засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просить оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти нове рішення згідно якого задовольнити заяву (клопотання)Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» про звільнення від подальшого відбування покарання в зв`язку із тяжкою хворобою та звільнити від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв`язку з захворюванням. При цьому просить, заслухати в судовому засіданні відеозапис судового засідання, починаючи з питань адвоката та до кінця судового засідання, вийти за межі апеляційних вимог та дослідити матеріали справи в повному обсязі .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що представник колонії, який є лікарем окологом, повідомив, що держава виділяє ліки на лікування тільки онкохворим 1-ї стадії, а у Матухно 4-та стадія, в з`язку з тим, що у Матухно є в наявності вторинна двобічна яремна лимфоденопатія та рак 4-ї стадії, то його неможливо лікувати хірургічним шляхом та в результати проведеної Матухно хіміотерапії у нього стала збільшуватися його пухлина та в лікарні йому можуть допомогти тільки тим, що можуть давати знеболювальне, яке він назвав симптоматичним лікуванням та мінімальна вартість ліків з таким захворюванням, як у Матухно, становить 50 000 гривень, які держава виділяє на лікування ув`язнених.

Вказує, що Матухно не переведено до онкоцентру комунальної або державної власності Львівської області.

Заслухавши доповідача, виступ засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечила доводи апеляційної скарги захисника, вказала, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, пояснення представників медичної установи, які поклались на розсуд суду стосовно поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно зі ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно матеріалів справи до Галицького районного суду м. Львова звернувся засуджений ОСОБА_7 із заявою про звільнення його від подальшого відбування покарання у зв`язку із захворюванням на тяжку хворобу, що перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із захворюванням на тяжку хворобу засудженого ОСОБА_7 на підставі його заяви, з належною повнотою дослідив представлені суду матеріали, зокрема, дані висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_7 , матеріали справи.

Так, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 20.11.1996 року Волинським обласним судом за ст. 93 п. «ж», «з», 94, 196-1 Ч.2, 140 ч.2, 142 ч.1, 193 ч.3, 222 ч.3, 42 КК України (1960р.) до смертної кари розстріл.

Вирок вступив в законну силу 24.12.1996.

Ухвалою Колегії суддів судової палати в кримінальних справах Волинського обласного суду від 24.05.2000 смертну кару - розстріл замінено на довічне позбавлення волі.

Початок терміну - 17.12.1995 року. Кінець терміну -довічно

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 22.08.2016 на підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано термін з 17.12.1995 по 24.12.1996 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21.07.2022 року прибув з ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№26)» Івано-Франківської області на лікування до Львівської багатопрофільної лікарні №19 філії центру охорони здоров`я ДКВС України у Львівській області.

Крім цього, судом першої інстанції досліджено висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого від 28.09.2022 року, згідно якого засудженому ОСОБА_7 встановлено діагноз: Рак кореня язика з поширенням на валекули, язико-надгортанну звязку, ліву глотково-надгортанну звязку T3N2M0. Метастазування в лімфовузли бічної поверхні шиї з обох сторін. IV стадія, IV клінічна група.

У висновку зазначено, що дане захворювання перешкоджає подальшому відбуванню покарання. Згідно з пунктом 8 п.п. 1 Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572, зареєстрованого у Міністерстві юстиції 20.08.2014 року за № 990/25767 матеріали на засудженого ОСОБА_7 можуть бути подані до суду.

Крім цього, місцевим судом встановлено, що на час розгляду справи засуджений ОСОБА_7 знаходився на лікуванні у Львівській багатопрофільній лікарні № 19 філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВСУ» у Львівській області, де отримував належну медичну допомогу, про що у судовому засіданні місцевого суду зазначив представник вказаної медичної установи.

В суді апеляційної інстанції представник медичної установи ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_7 надається необхідне лікування, яке можливе з врахуванням його захворювання. Оскільки в ОСОБА_7 діагностовано рак кореня язика з поширенням на валекули, язико-надгортанну звязку, ліву глотково-надгортанну звязку T3N2M0. Метастазування в лімфовузли бічної поверхні шиї з обох сторін. IV стадія, IV клінічна група іншого лікування в профільній лікарні йому надати не можуть. В Львівській багатопрофільній лікарні № 19 філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВСУ» у Львівській області є всі умови для лікування ОСОБА_7 , переводити останнього в інший медичний заклад необхідності немає.

В суді апеляційної інстанції представник медичної установи ОСОБА_10 заперечила щодо доводів захисника про закриття Львівської багатопрофільної лікарні № 19 філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВСУ» у Львівській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно роз`яснень пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбування покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28.09.1973р. вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання, адже положення ч. 2 ст. 84 КК України не містять обов`язку для суду звільнити особу від покарання або від подальшого його відбування при наявності тяжкої хвороби, а наділяють суд таким правом.

З урахуванням наведених вище положень правових норм та роз`яснень, наявність висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд щодо встановлення у засудженого тяжкого захворювання, яке перешкоджає подальшому відбуванню покарання, не є абсолютною та беззаперечною підставою для звільнення особи від подальшого відбування покарання. Вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суди повинні виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою. Таке рішення місцевого суду обґрунтовано прийнято з урахуванням у сукупності усіх передбачених законом обставин, зокрема, з урахуванням даних висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого, тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, суспільної небезпеки особи засудженого, терміну відбутого ним покарання, а також те, що в умовах, зокрема, Львівської багатопрофільної лікарні №19, засуджений отримує необхідну медичну допомогу.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга захисника не містить правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому таку слід залишити без задоволення як необґрунтовану.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які б вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду першої інстанції щодо засудженого ОСОБА_7 у повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України, підстав для скасування такого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою залишити без змін,апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2022 року без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_11