Справа № 638/2907/23
Провадження № 1-кс/638/641/23
УХВАЛА

Іменем України

11 квітня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 29.03.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на виявлений та вилучений під час огляду місця події від 23.07.2022 предмет, а саме: водійське посвідчення НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 з ознаками підробки, місцем зберігання визначити кімнату зберігання речових доказів Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, за адресою: м.Харків, вул.Толбухіна,103.

Як вбачається з наданих матеріалів, в СД Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 29.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, 29.03.2023 року, близько 17 год.50 хв, за адресою: м.Харків, вул.23 Серпня, 32/20 гр. ОСОБА_5 надав співробітникам патрульної поліції водійське посвідчення з ознаками підробки.

Згідно рапорту інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 , що в ході несення служби на території Шевченківського району м.Харкова за адресою: м.Харків, вул.23 Серпня 32/20 було зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів, а саме водійського посвідчення НОМЕР_1 , було виявлено ознаки підробки, а саме при перевірці за базою АРМОР вище вказане посвідчення водія було видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На місце події було викликано СОГ ХРУП №3.

28.03.2023 року у період часу з 18 год. 01 хв. до 18 год.13 хв. дізнавачем СД ОСОБА_8 в присутності понятих був проведений огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході огляду гр. ОСОБА_5 надав посвідчення водія НОМЕР_1 на його ім`я з ознаками підробки, який було вилучено і поміщено до експертного сейф-пакету WAR 1180318.

Вилучені предмети визнані речовими доказами та знаходяться в Харківському РУП №3 ГУНП в Харківській області.

Дізнавач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням слухати клопотання у його відсутність.

Власник майна, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням слухати клопотання у його відсутність. Вказав, що проти задоволення клопотання не заперечує.

Неприбуття в судове засідання слідчого, прокурора, іншого власника майна, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Крім того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В СД Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 29.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

29.03.2023 року, близько 17 год.50 хв, за адресою: м.Харків, вул.23 Серпня, 32/20 гр. ОСОБА_5 надав співробітникам патрульної поліції водійське посвідчення з ознаками підробки.

Згідно рапорту інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 , що в ході несення служби на території Шевченківського району м.Харкова за адресою: м.Харків, вул.23 Серпня 32/20 було зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів, а саме водійського посвідчення НОМЕР_1 , було виявлено ознаки підробки, а саме при перевірці за базою АРМОР вище вказане посвідчення водія було видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На місце події було викликано СОГ ХРУП №3.

28.03.2023 року у період часу з 18 год. 01 хв. до 18 год.13 хв. дізнавачем СД ОСОБА_8 в присутності понятих був проведений огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході огляду гр. ОСОБА_5 надав посвідчення водія НОМЕР_1 на його ім`я з ознаками підробки, який було вилучено і поміщено до експертного сейф-пакету WAR 1180318.

Вилучені предмети визнані речовими доказами та знаходяться в Харківському РУП №3 ГУНП в Харківській області.

Вказана річ є речовим доказом, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а її повернення може призвести до її знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Дізнавачем доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказане вилучене майно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131,132,167,170,171-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 29.03.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на виявлений та вилучений під час огляду місця події від 23.07.2022 предмет, а саме: водійське посвідчення НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 з ознаками підробки.

Місцем зберігання визначити кімнату зберігання речових доказів Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, за адресою: м.Харків, вул.Толбухіна,103.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1