Справа № 553/6861/22
Провадження № 1-в/553/122/2023
У Х В А Л А

Іменем України

03.03.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника виправної колонії - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові, є громадянином України, із середньою освітою, не одруженого, останнє відоме фактичне місце проживання без реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.03.2017 Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1275 грн.;

- 23.04.2018 Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.11.2020 вирок Оржицького районного суду Полтавської області від 23.04.2018 змінено на підставі ст. ст. 71, 72 КК України, приєднано покарання, призначене вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 28.03.2017 та остаточне призначено покарання у виді 5 місяців 8 днів арешту;

- 05.02.2021 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки,

- 08.02.2022 Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно статті 81 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 дане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення згідно статті 81 Кримінального кодексу України.

Представник ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)" - ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви засудженого, вказав, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи, доходить до наступних висновків.

ОСОБА_6 засуджено вироком Гребінківським районним судом Полтавської області від 05.02.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, вироком Оржицьким районним судом Полтавської області від 08.02.2022 за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі., зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 17.04.2018 по 05.02.2021.

Згідно з частиною 2 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з вимогами частини 2 статті 81 Кримінального кодексу України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до статті 9 Кримінально-виконавчого кодексу України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Як убачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_6 прибув до ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» 30.03.2022, початок строку відбування покарання відраховано з 21.12.2021, кінець строку покарання 02.06.2024.

Згідно із наданою характеристикою засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.12.2021 перебував у ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)", де характеризувався посередньо, стягнень, заохочень не мав. З 30.03.2022 по теперішній час відбуває покарання в ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)". За час відбування покарання характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочувався два рази за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки та правил внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці. На виробництві не працевлаштований через відсутність вільних робочих місць, але активно долучається до благоустрою на відділенні установи. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, вчасно та якісно. До представників адміністрації установи ставиться ввічливо. До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться дбайливо. Вимоги пожежної безпеки виконує під контролем. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційного виховного впливу "Правова просвіта" та "Підготовка до звільнення", відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи. У відношенні до засуджених неконфліктний, у колективі підтримує стосунки із засудженими потенційно позитивної спрямованості. Отримує спеціальність "швея" в Полтавському навчальному центрі (№ 64) при установі. Підтримує родинні зв`язки з тіткою шляхом телефонних розмов, отримання посилок та передач. Рішення комісії виправної колонії від 16.04.2022 відмовлено в зміні умов тримання (ст. 101 КВК України) та заміні невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України) як особі, яка не досягла необхідного ступеня виправлення. Рішенням комісії від 16.09.2022 відмовлено в умовно-достроковому звільненні як особі, яка є маловивченою. Вину у вчиненому злочині визнає. Виконавчі листи до установи не надходили. Згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства. Висновок: засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, звільнення його умовно-достроково є доцільним.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Наявність двох заохочень хоча і вказують на позитивні зміни у поведінці засудженого ОСОБА_5 , однак є недостатніми для висновку про його остаточне виправлення та не можуть слугувати доказом того, що засуджений став на шлях виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. При цьому, судом враховується, що він не працевлаштований, інших даних про залучення засудженого до роботи з благоустрою відділення, матеріали особової справи не містять.

Таким чином, матеріалами, які надані в розпорядження суду, не доведено, що поведінка засудженого протягом усього періоду відбування покарання вказувала на його неухильне бажання стати на шлях виправлення.

Разом з тим, суд відзначає, що засуджений своєю поведінкою продовжує виказувати бажання стати на шлях виправлення, але на даний час засуджений не досяг необхідного ступеня виправлення та не довів своє виправлення та відновлення в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 08.03.2023.

Головуючий ОСОБА_1