В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2148/22

Провадження № 1-кп/348/423/22

13 грудня 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Надвірна кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 від 03.07.2022 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, вдівця, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, інваліда дитинства 3 групи, який проходить військову службу за мобілізацією в Збройних Силах України на посаді бойового медика 1-го механізованого взводу 5-ї механізованої роти 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 264 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.
Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні палати № 2 травматологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Грушевського, 12, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, дозволу, безоплатно придбав 30.06.2022 (більш точний час встановити на вдалося) у військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 штаб-сержанта ОСОБА_6 одну оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 із уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, яку носив і зберігав при собі та 01.07.2022 у вечірній час (більш точний час встановити не вдалося) переніс до приміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме до готельного номеру № 31, який винайняв у зв`язку із приїздом своєї дружини ОСОБА_7 та де зберігав вказаний бойовий припас в дорожній сумці останньої без передбаченого законом дозволу приблизно до 00 год. 00 хв. 03.07.2022.

Він же, перебуваючи у приміщенні палати № 2 травматологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Грушевського, 12, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, дозволу, безоплатно придбав 02.07.2022, не пізніше ніж 22 год. 38 хв. (більш точний час встановити не вдалося), у військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 штаб-сержанта ОСОБА_6 дві оборонні осколкові ручні гранати Ф-1 із двома уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ, які носив і зберігав при собі та 02.07.2022 близько 22 год. 38 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переніс до приміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме до готельного номеру № 31, який винайняв у зв`язку із приїздом своєї дружини ОСОБА_7 та де зберігав вказані бойові припаси в своєму підсумку без передбаченого законом дозволу приблизно до 01 год. 17 хв. 03.07.2022, чим вчинив придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Він же, будучи військовослужбовцем та знаючи небезпечні вибухові властивості ручних осколкових гранат і правила поводження з ними, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення (злочинна самовпевненість), грубо порушуючи загальноприйняті правила (застережні заходи), які виключають можливість вільного доступу сторонніх осіб до бойових припасів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в період часу з 22 год. 38 хв. 02.07.2022 по 01 год. 17 хв. 03.07.2022 зберігав незаконно придбані ним раніше дві оборонні осколкові ручні гранати Ф-1 із двома уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ у вільнодоступному та видному місці - в своєму підсумку на ліжку в готельному номері № НОМЕР_3 в готелі «Смарагд», що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Чорновола, 11, внаслідок чого його дружина ОСОБА_7 , близько 01 год. 17 хв. 03.07.2022, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та сильного душевного хвилювання у зв`язку із виявленням на мобільному телефоні свого чоловіка листування з іншими жінками, знаходячись на самоті у вищевказаному готельному номері № 31, віднайшовши в підсумку ОСОБА_4 вказані дві оборонні осколкові ручні гранати Ф-1 із двома уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ, не маючи навиків поводження із вказаними бойовими припасами, спорядила одну із даних гранат запалом типу УЗРГМ та привела її в бойове положення шляхом виймання запобіжного кільця, однак в момент, коли в кімнату ввійшов ОСОБА_4 , не маючи достатньої сили для утримання важеля в руці, відпустила його, після чого вказана граната вибухнула в її руці та вона отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозково-лицевої травми з саднами та рвано-забійними ранами в ділянках голови, багатоуламкових переломів кісток основи, склепіння та лицевого черепа, розривів твердої мозкової оболонки, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, розміжчення речовини головного мозку та руйнування речовини головного мозку, від яких померла на місці події, чим вчинив недбале зберігання бойових припасів, що спричинило загибель людей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 264 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що з 26 червня 2022 року він перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Надвірнянської лікарні, де познайомився з іншим військовослужбовцем ОСОБА_8 . У останнього були гранати, він вирішив взяти собі одну як сувенір. 01 липня до нього приїхала дружина, у зв`язку з чим він зняв номер в готелі «Смарагд». Показав гранату дружині, та поклав її до дорожньої сумки останньої. 2 липня 2022 року він взяв у ОСОБА_9 ще дві гранати, поклав їх собі в підсумок. Дізнався про загибель свого товариша, тому разом з іншими військовослужбовцями з лікарні ввечері 02 липня в кафе навпроти лікарні вживав алкоголь. Коли повернулися з дружиною до готелю, між ними відбулася сварка, так як дружина його приревнувала. Вона взяла гранату, викрутила кільце. Товариші забрали в неї ту гранату. Після цього дружина знову повернулася в готельний номер, а він залишився з іншими військовослужбовцями та розпивали спиртні напої. Інші дві гранати у підсумку лежали на ліжку Коли він повернувся до номеру, побачив обриси дружини, яка сиділа, почув «хлопок», потім звук вибуху, упав на підлогу. Коли прийшов до тями, побачив понівечене тіло дружини та почав кликати на допомогу.
У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що дуже шкодує про те, що сталося, обіцяв, що подібного більше ніколи вчиняти не буде. Зазначив, що життєві цінності після події у нього змінилися кардинально, ненавидить себе за скоєне. Вважає, що на війні він буде кориснішим, ніж під час відбування покарання. Розуміє, що має понести покарання за скоєне, однак просить призначити мінімальне покарання, щоб швидше бути на фронті та виконувати свій обов`язок військового медика, допомагаючи іншим.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення.
Захисник - адвокат ОСОБА_5 просив врахувати при призначенні покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення у якості пом`якшуючих обставин. Також просив врахувати, що обвинувачений є інвалідом 3 групи з дитинства та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Потерпіла ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилась, однак, подала до суду заяву, в якій просить кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 розглядати без її участі, щодо проведення судового засідання на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не заперечувала. Зазначила, що претензій матеріального чи морального характеру на даний час до обвинуваченого не має. Просить суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 найбільш сувору міру покарання.
Суд відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
При цьому, суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу; та за ст. 264 КК України, як недбале зберігання бойових припасів, що спричинило загибель людей.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій сторонами не оспорюються.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєних ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого та тяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого загинула дружина обвинуваченого, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, його посередню характеристику за місцем служби, те, що він є інвалідом 3 групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, та враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому найсуворішу міру покарання.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 самостійно виявив бажання захищати Україну під час повномасштабної агресії з боку російської федерації попри інвалідність та наявність двох неповнолітніх дітей на утриманні.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у вчиненому, оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, щиро розкаявся перед судом та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в суді давав послідовні визнавальні показання.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину повторно, та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього кодексу. Для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення, та які повинні оцінюватися з урахуванням індивідуальних особливостей кримінального провадження. Встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Конкретні обставини вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень оцінені судом повно та всебічно, при цьому також враховується наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого.

Міра покарання встановлюється судом з урахуванням вищезазначених обставин справи, з врахуванням позиції державного обвинувачення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.
Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.
Повноваження суду, надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття судового розсуду у кримінальному судочинстві.
Зазначені дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Отже, враховуючи істотний взаємозв`язок між наявністю сукупності пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, з істотним зниженням ступеню тяжкості вчинених злочинів, беручи до уваги думку державного обвинувачення, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо шляхом призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях ч.1 ст.263 КК України та ст.264 КК України.

При цьому, остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, призначивши покарання за кожен злочин окремо, і остаточне покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим.

Відповідно до ст. 62 КК України, покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

При складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення:

Згідно п.п а), п.1 частини 1 ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, який проходитьвійськову службу за мобілізацією, суд вважає за необхідне при призначенні йому остаточного виду покарання перейти до іншого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статей інкримінованих йому злочинів, а саме призначити йому покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчиненням нових злочинів та таким, що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 03.07.2022 року, тобто з часу його фактичного затримання, згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.07.2022 року.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню у дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 54 428,47 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.55,65-67, 69, 72, ч.1ст.263, 264 КК України, ст.ст. 366-368,370,371,374,376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 263 КК України та ст. 264 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі;
- за ст. 264 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 62, п.п. а) п.1 ч.1 ст. 72 КК України, замінити ОСОБА_4 основне покарання у виді двох років позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той самий строк - два роки.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 03 липня 2022, з часу фактичного затримання, зарахувавши у строк покарання відповідно до положень ст.72 КК України один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний у виді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта на користь держави за проведення: судової експертизи вибухових речовин та продуктів пострілу № СЕ-19/109-22/6981-ФХВР від 04.08.2022 у сумі 755,12 грн.; судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/6970-БД від 17.08.2022 у сумі 7078,29 грн.; молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/6968-БД від 22.08.2022 у сумі 11899,54 грн.; судової експертизи вибухових речовин та продуктів пострілу № СЕ-19/109-22/6984-ФХВР від 11.08.2022 у сумі 755,12 грн.; судової експертизи вибухових речовин та продуктів пострілу № СЕ-19/109-22/7709-ФХВР від 25.08.2022 у сумі 1887,80 грн.; судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/6969-БД від 09.09.2022 у сумі 8828,03 грн.; судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/6967-БД від 19.09.2022 у сумі 9289,13 грн.; судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/109-22/9378-КТ від 29.09.2022 у сумі 4118,88 грн.; судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/109-22/9377-КТ від 19.10.2022 у сумі 4530,72 грн.; судової вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/120-22/8179-ВТХ від 13.10.2022 у сумі 2265,36 грн.; судової вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/120-22/8181-ВТХвід 23.09.2022 у сумі 1510,24 грн.; судової вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/120-22/8178-ВТХ від23.09.2022) у сумі 1510,24 грн., а всього на загальну суму 54 428,47 (п`ятдесят чотири тисячі чотириста двадцять вісім) грн. 47 коп.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі: змиви; металеві фрагменти різної форми; три полімерні втулки; одне металеве кільце з вушками ( із-під трупа); металевий фрагмент, який був видалений лікарями із ОСОБА_4 ; одяг трупа ОСОБА_7 ; зразок крові трупа ОСОБА_7 ; металеві фрагменти із трупа ОСОБА_7 ; зразок букального епітелію; зрізи нігтьових пластин; зразок крові та змиви з рук обвинуваченого ОСОБА_4 - знищити;
1 (один) оптичний диск із відеозаписом огляду м`ясця події; 1 (один) флеш-носій із відеозаписом проведення слідчого експерименту із ОСОБА_4 ; 3 (три) оптичних диски із відеозаписами з камер відеоспостереження приміщення готелю «Смарагд» - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000200;
мобільний телефон марки «Xiomi Redmi» модель M200C3LG повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;
мобільний телефон марки «Xiomi Redmi» модель M200C3NG повернути потерпілій ОСОБА_10 ;
корпус предмету, схожий на гранату; УЗРГМ із маркуванням 171-78-УЗРГМ-2-583; важіль УЗРГМ із маркуванням 146-177-УЗРГМ-583; металевий предмет, схожий на кільце; корпус предмету, схожого на гранату, на дні корпусу якої наявне маркування 383-304-77-Т, у якому знаходився запал із металевим важелем із маркувальним позначенням методом тиснення барвником чорного кольору 30-80УЗРГМ-2-УЗЧП, з тильної сторони важеля наявне маркування 386-88-80 - конфіскувати в дохід держави.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 з часу отримання копії вироку.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1