Справа №:755/2511/23
Провадження №: 1-кс/755/497/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 20.09.2022 року про закриття кримінального провадження № 001565 від 05.08.22 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, в порядку ст. 303 КПК України, зі скаргою на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 20.09.2022 року про закриття кримінального провадження №001565 від 05.08.22 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Скарга мотивована тим, що 20.09.22 дізнавачем ВД Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_4 за результатами матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 001565 від 05.08.22 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, мотивуючи її тим, що в рамках кримінального провадження не було встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Які саме заходи вчинялися для встановлення даної особи, в постанові не зазначено і не підкріплено жодними посиланнями на матеріали кримінального провадження.

Оскаржувана постанова надійшла на адресу його представника на його адвокатський запит простою поштою лише 15.02.2022 року, при цьому йому особисто оскаржувана постанова не направлялася.

Вказав, що з матеріалів кримінального провадження та самої оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавач не встановив особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Жодних заходів щодо встановлення даної особи та обставин події здійснено не було. Зокрема, не було допитано його як потерпілого, не визначено його статус, не допитано вказаних ним свідків. Тому дізнавачем не виконані жодні процесуальні заходи щодо встановлення особи, яка завдала йому тілесні ушкодження.

Докази нанесення йому тілесних ушкоджень (висновок СМЕ) та його письмова заява із вказанням обставин і свідків даного кримінального правопорушення містяться у матеріалах кримінального провадження. Однак, дізнавач не врахувала дані обставини і не здійснила жодних процесуальних дій, що вказує на неповноту досудового розслідування.

Прокурор та дізнавач будучи повідомленими про судове засідання, згідно положень ст. 135 КПК України, не з`явились.

Скаржником подано заяву про розгляд скарги за його відсутності. Скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 001565 від 05.08.22 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, Дніпровським УП ГУНП в м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Постановою дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 20.09.2022 року про закриття кримінального провадження № 001565 від 05.08.22 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Статтею 24 Кримінального процесуального кодексу України законодавчо передбачено гарантоване право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, закриття кримінального провадження являється формою закінчення досудового розслідування, за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, в свою чергу прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у своїй сукупності.

В той же час, в розрізі оцінки оскаржуваної постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, з позиції обґрунтованості винесення такої постанови, вбачається, що дізнавачем в оскаржуваній постанові не обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі положень п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, перевіркою матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 001565 від 05.08.22 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, наданих суду для ознайомлення, встановлено, що дізнавачем не надано належної оцінки доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження, не перевірено належним чином причетність особи, зазначеної потерпілим у протоколі допиту потерпілого, до вчинення даного кримінального правопорушення та не допитано осіб, про які зазначалось потерпілим як свідків у даному кримінальному провадженні.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів, у зв`язку з чим висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Статтею 8 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України заява №4494/07 від 7 листопада 2013 року у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню шляхом скасування постанови дізнавача Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 20.09.2022 року про закриття кримінального провадження № 001565 від 05.08.22 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдино ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 даного Кодексу.

З цих підстав слідчий суддя, керуючись ст. ст. 303-307, 369-372, 376, 534 КПК України,

постановив

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 20.09.2022 року про закриття кримінального провадження № 001565 від 05.08.22 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 20.09.2022 року про закриття кримінального провадження № 001565 від 05.08.22 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя: