Справа № 201/794/23
Провадження № 1-кс/201/325/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОС 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні № 0000109, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000109 від 02.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні набув статусу підозрюваного у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, до слідчого/прокурора за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, його оголошено у розшук, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Захисник просив клопотання вирішити у відповідності до закону, зазначивши, що не мав конфіденційної бесіди із своїм підзахисним, що позбавляє наразі висловити спільну правову позицію.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000109 від 02.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин .

У період із 05 години 24 лютого 2022 року підрозділи ЗС та інших військових формувань РФ, зокрема підпорядкованих їм не передбачених законом збройних формувань «ЛНР/ДНР», здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому, вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі та поранення десятків тисяч цивільних осіб, у тому числі жінок і дітей, знищення та пошкодження тисяч цивільних об`єктів.

Статті 3, 28 Конституції України передбачають, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

У свою чергу, громадянин Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем збройних сил Російської Федерації, з метою насильницької зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, з невстановлених мотивів, за попередньою змовою з іншими невстановленими військовослужбовцями Російської Федерації, усвідомлюючи, що агресія проти України та її жителів організована і здійснюється представниками влади РФ та ЗС РФ, які діють в порушення вищевказаних нормативних правових актів, виконуючи злочинні накази, здійснив незаконний перетин державного кордону та брав безпосередню участь у актах збройної агресії на території України, зокрема села Макіївка Сватівського району Луганської області.

У період часу з 03.03.2022 по 12.04.2022 громадянин Російської Федерації ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем збройних сил Російської Федерації, перебуваючи на території окупованого представниками підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації села Макіївка Сватівського району Луганської області, вчиняв жорстоке поводження з цивільним населенням, вчиняв побиття цивільних осіб, вчиняв незаконне, довільне привласнення майна цивільного населення села Макіївка Сватівського району Луганської області. З метою укриття своїх дійсних анкетних даних використовував для зручності спілкування з іншими військовослужбовцями ЗС РФ позивний « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

При цьому, громадянин Російської Федерації ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем збройних сил Російської Федерації, був обізнаний із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного законодавства, тобто здійснюючі вищевказані дії відносно цивільного населення, останній чітко усвідомлював їх злочинність.

Так, 12.04.2022 о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем збройних сил Російської Федерації, разом із сьома невстановленими озброєними особами у військовій формі, які виконували його команди увірвався до оселі громадянки України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме у будинок АДРЕСА_1 з метою проведення т.зв. «зачистки» та почали проведення «обшуку» у вищевказаній оселі.

В ході «обшуку» ОСОБА_7 та інші військовослужбовці ЗС РФ незаконно заволоділи золотими прикрасами, мобільними телефонами, іншим побутовим приладдям на загальну суму приблизно 50 тисяч гривень, грошовими коштами в кількості 1000 євро, 100 доларів США та 15000 гривень, що суперечить положенням ст. 33 Конвенції про захист цивільного населення від 12.08.1949 та ст. ст. 28, 47 Конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907.

ОСОБА_7 , оглянувши комп`ютер ОСОБА_8 , схопив її за кофту рукою та наніс 3 (три) удари кулаком по обличчю в область лобу, завдавши гострого фізичного болю, внаслідок чого в неї виникла гематома. При цьому ОСОБА_7 висловлювався нецензурною лайкою щодо ОСОБА_8 та звинувачував у диверсійній діяльності та співпраці з СБУ. Далі, за наказом ОСОБА_7 , присутні в будинку невстановлені військовослужбовці збройних сил Російської Федерації зав`язали очі ОСОБА_8 її кофтою, та наказали тримати руки позаду і нахиливши вперед до землі повели на вулицю. Далі її посадили до салону автомобіля та повезли у невідомому напрямку.

Того ж дня, близько 09 години, ОСОБА_8 привезли до Макіївської гімназії, розташованої за адресою: вул. Шкільна, буд. 1, с. Макіївка Сватівського району Луганської області. Завівши останню до кабінету директора, розташованому на першому поверсі гімназії, грубо порушуючи закони та звичаї війни, ОСОБА_7 , разом з іншими невстановленими військовослужбовцями окупаційних військ російської федерації, впродовж невстановленого проміжку часу, завдавали ОСОБА_8 множинні та хаотичні удари електричним струмом та металопластиковою трубою по рукам, ногам та спині потерпілої, вимагаючи при цьому надати інформацію про місцезнаходження українських прапорів, які ОСОБА_8 забрала з гімназії та заховала. При цьому ОСОБА_7 був присутній під час катування потерпілої та керував незаконними діями інших невстановлених військовослужбовцям окупаційних військ російської федерації.

Через деякий час, ОСОБА_8 вивели з кабінету директора гімназії та, прикувавши кайданками до батареї. Близько 20 години 00 хвилин 12.04.2022, ОСОБА_7 наказав потерпілій, з погрозою вбивства, у строк до 14.04.2022 надати йому інформацію про діяльність жителів Красноріченської територіальної громади Сватівського району та відпустив останню додому.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 46 від 15.06.2022 при судово-медичному огляді ОСОБА_8 виявлено дев`ять пігментованих плям сліди від крововиливів («гематом») у м`яких тканинах обох поперекових та крижовій ділянках спини і чотири депігментовані плями сліди від саден у хребтовій ділянці спини. Вказані ушкодження виникли внаслідок травматичної дії тупого предмета (предметів) з обмеженою поверхнею. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Щодо характеру депігментованих плям слідів від саден у хребтовій ділянці спини (невеликих розмірів, овальної довгастої форми, з відносно чіткими краями) ймовірність їх виникнення не виключається за умов контактування струмонесучого провідника з зазначеною ділянкою спини.

За сукупністю своїх умисних дій та викладених вище обставин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 438 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка у допиті виклала всі обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме про жорстке поводження з цивільним населенням с. Макіївка, Сватіського району, Луганської області;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком громадянкою ОСОБА_8 , на якому остання серед наданих осіб впізнала ОСОБА_7 , який вчинив вказане кримінальне правопорушення, у відношенні до останньої;

- протоколом огляду від 25.05.2022 року, а саме оглядом відео з інтернет ресурсу, на якому ОСОБА_7 у військовій формі зі зброєю в руках представляється, як «Командир сводного отряда ОСОБА_9 ».

- висновком портретної експертизи від 26.06.2022 року згідно якого на протоколах впізнання особи за фотознімками та на особистій картці особи зображено одну особу, а саме ОСОБА_7 ;

- висновком судово-медичної експертизи згідно якого потерпіла ОСОБА_8 отримала зазначені нею тілесні ушкодження;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому останній повідомив всі обставин вчинення кримінального правопорушення громадянином РФ ОСОБА_7 . Відносно ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у жорстокому поводженні з цивільним населенням та в іншому порушенні законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також віддання наказу про вчинення таких дій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Щодо належного повідомлення про підозру.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням територій м. Луганськ та інших населених пунктів Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території РФ та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик останньому, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_7 на 09.01.2023, 10.01.2023 та 11.01.2023 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000109 від 02.05.2022, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 438 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин ОСОБА_7 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 12.01.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 8 (7406) від ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Таким чином 12.01.2023 у кримінальному провадженні № 0000109 від 02.05.2022 ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням та в іншому порушенні законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також віддання наказу про вчинення таких дій.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказані злочини відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Санкції ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 438 КК України передбачають покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років;

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до прокурора три рази у статусі підозрюваного та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всіх територіальних громад та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, де продовжує свою протиправну діяльність, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Також, наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування встановлюються всі обставини, які підлягають доказуванню, а також на теперішній час можуть існувати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та які ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити з метою уникнення кримінальної відповідальності документи, зокрема такі, що будуть підтверджувати його причетність до вчинення вказаного правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які викривають злочинну діяльність ОСОБА_7 , оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі та з метою уникнення відповідальності може здійснювати тиск та схиляти свідків як особисто, так і через інших осіб до дачі неправдивих показань, шляхом погроз, умовлянь, відання злочинних наказів, тощо, тим саме перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Також, наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: оскільки, на даний час не встановлені всі можливі спільники ОСОБА_7 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, яким останній може повідомити про факти виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме території м. Луганськ та інших населених пунктів Луганської області, де ОСОБА_7 здійснює протиправну діяльність, що дає йому можливість продовжувати здійснювати злочинну діяльність та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останній у разі її засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваного ОСОБА_7 , який своїми діями підтримує окупаційну політику РФ, щодо територій незалежної України.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний зможе продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Щодо перебування підозрюваного на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 28 серпня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26 серпня 2022 року № 193) всі територіальні громади Луганського району Луганської області є тимчасово окупованою територією України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Висновки.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які входять до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які входять до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Посилання захисника на те, що він не мав конфіденційної бесіди із своїм підзахисним, що позбавляє наразі висловити спільну правову позицію, слідчим суддею не враховується, оскільки при обранні підозрюваному запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, участь захисника не передбачена, втім, аби не порушувати право на захист, захисник взяв участь у судовому засіданні, йому не створювались перешкоди для прибуття у судове засідання з метою реалізації права на захист. При цьому, у випадку затримання підозрюваного згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після його затримання і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. В такому разі до початку такого розгляду захисник має право на конфіденційну бесіду із своїм підзахисним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні № 0000109, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2022 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1