Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, неодружений, офіційно не працює, який фактично проживає в будинку, який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :03:129:0154, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Подільського УП ГУ Національної поліції в місті Києві знаходиться кримінальне провадження №°0001949 від 23.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. У невстановлений досудовим розслідуванням місці та часі, але не пізніше 23 вересня 2022 року, близько 03 години 30 хвилин, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, який останній виявив за адресою: м Київ, пр. Правди, 31-А. У зазначений вище день, час і місці, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, вартістю 599 730, 00 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, діючи умисно, таємно, переконавшись, що за його неправомірними діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу замку дверей автомобіля, відчинив їх та проник до салону. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні автомобіля, сів на водійське сидіння та шляхом зламу замка запалення привів у дію двигун. В подальшому, поїхав від місця скоєння злочину до заздалегідь орендованого гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим незаконно вилучив транспортний засіб із володіння ОСОБА_7 , всупереч його волі. Таким чином, ОСОБА_5 реалізував до кінця свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 599 730, 00 грн.

ОСОБА_5 27.12.2022 повідомлено про підозру у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою через те, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки орган досудового слідства вважає, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 : зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків. Орган досудового слідства вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 289 КК України. Також просить призначити підозрюваному заставу у розмірі триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - тобто 744 300 гривень.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

У судовому засіданні підозрюваний та його адвокат проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на відсутність підстав для затримання та його незаконність, про що адвокат надав слідчому судді скаргу в порядку ст. 206 КПК України, вказували на відсутність у підозрюваного наміру переховуватись від слідства та/або суду, наявність у підозрюваного місця проживання в м. Києві, офіційного місця роботи та міцних соціальних зв`язків.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на незаконне затримання з тих підстав, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 не затримувався та прямував разом з працівниками поліції добровільно.

Слідчий суддя, перевіряючи скаргу на незаконне затримання, заслухавши адвоката, підозрюваного, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості затримання.

Згідно п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

В матеріалах клопотання відсутній протокол затримання ОСОБА_5 . Крім того, прокурор в судовому засіданні пояснив, що підозрюваний ОСОБА_5 не був затриманий органом досудового розслідування в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України, а погодився попрямувати з працівниками поліції добровільно. Тобто, в судовому засіданні доказів істотних порушень прав та свобод ОСОБА_5 слідчим суддею не встановлено, отже не встановлено обставин для задоволення скарги.

Стосовно клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУ Національної поліції в місті Києві знаходиться кримінальне провадження №°0001949 від 23.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

27.12.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені, судове засідання відбувається у встановлений законом строк.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3)застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з конфіскацією майна та згідно статті 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

На даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані та додані до нього матеріали кримінального провадження у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він офіційно не працює, неодружений, доказів того, що у нього на утриманні перебуває малолітня дитина слідчому судді не надано, фактично проживає в будинку, який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :03:129:0154, що розташована за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., с. Старі Петрівці, урочище «Букаєвиця», повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з конфіскацією майна. Тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , який не має стійких соціальних зв`язків, може переховуватися від слідства та суду, а тому відповідний ризик є обґрунтованим.

Також актуальним є і ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки, як вбачається з наданих документів, ОСОБА_5 офіційно не працює, не має законного джерела доходу та підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину. З досліджених матеріалів клопотання вбачається обґрунтовані підстави вважати наявним ризики продовження вчинення підозрюваним нових аналогічних злочинів.

Актуальним слідчий суддя вважає ризик того, що підозрюваний може впливати на свідків, оскільки ще триває досудове розслідування, а тому є підстави вважати, з метою зміни ними своїх показань, підозрюваний може впливати на них.

Таким чином, у судовому засіданні достеменно встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та впливати на свідків, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини та наслідки його чинення, соціальну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду та вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення, впливати на свідків. Для запобігання цих ризиків слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Згідно ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, що узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», у рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії», слідчий суддя, враховуючи тяжкість злочину та його суспільну небезпечність та корисливий мотив, особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, вважає, що ОСОБА_5 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 496 200 гривень (200 х 2481 грн.), враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його ОСОБА_5 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу. Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 , слідчий суддя не вбачає таа така застава зможе повною мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м. Києва. При внесенні застави на підозрюваного згідно з ч. 3 ст.183 КПК України будуть покладені обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Крім того, підозрюваний у судовому засіданні заявив про порушення його права на свободу та порушення процедури його затримання.

Відповідно до ч.6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених у заяві захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 щодо незаконного затримання співробітниками поліції ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 182, 184, 193-196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 (два) місяці з моменту фактичного затримання в залі суду.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_5 до 27 лютого 2023 року в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених КПК України, 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 496 200 (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:

UA1012089, отримувач - ТУДСАУ в м. Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, призначення платежу: застава за (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали суду (назва суду) від (дата ухвали) по справі № , кримінальне провадження № , прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка вносить заставу, згідно квитанції від (дата на № квитанції).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження відносно нього, слідчого судді та суду, а також виконувати наступні обов`язки:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації;

-не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування з потерпілим у вказаному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування зі свідками без дозволу слідчого, прокурора або суду в межах даного кримінального провадження.

У задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана особа зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У задоволенні скарги захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на незаконне затримання службовими особами Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту відбулося 30 грудня 2022 року о 15 год 30 хв.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1