Справа № 159/3176/22
Провадження № 1-кп/159/353/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2022 за №0000275за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Ковель Волинської області, із вищою освітою, одруженого, пенсіонера, фізичної особи-підприємця, зареєстроване і фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_3 (постанова про призначення групи від 25.06.2022);

потерпілий: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 (паспорт громадянина України НОМЕР_1 ),

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 11:20 год. 25.06.2022, перебуваючи на території подвір`я за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, на ґрунті особистих неприязних відносин з останнім, умисно наніс один удар щіткою з металевим руків`ям по голові потерпілого ОСОБА_4 .
Унаслідок таких умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у виді рани тім`яної ділянки волосистої частини голови справа, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Отже ОСОБА_5 обвинувачується у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України.
Суд, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши надані для дослідження докази, проаналізувавши доводи сторони захисту та обвинувачення, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив, що із потерпілим ОСОБА_4 (який є чоловіком рідної сестри обвинуваченого) проживають по сусідству по АДРЕСА_2 , домоволодіння розділені парканом. Упершій половині дня 25.06.2022 між ним і потерпілим ОСОБА_4 виник конфлікт з приводу встановлення паркану між подвір`ями домогосподарств. Близько 11:20 год. ОСОБА_4 почав електропилою зрізати паркан, при цьому знаходився на території свого подвір`я. З метою зупинити такі дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 взяв щітку з металевим руків`ям (призначену для побутового використання) і через паркан наніс один удар по голові потерпілого ОСОБА_4 . У вчиненому щиро розкаявся, визнав і усвідомив суспільну небезпеку свого вчинку, усвідомив негативні наслідки вчиненого, беззаперечно вважає таку свою поведінку недопустимою.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доводиться також показаннями потерпілого, свідка.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив дійсність обставин, які лягли в основу обвинувального акта; зазначив, що у першій половині дня 25.06.2022 намагався демонтувати неправильно встановлений обвинуваченим паркан. У момент, коли знаходився впритул до паркану і зрізав електропилою кріплення, відчув один удар по голові, унаслідок якого почалось запаморочення і кровотеча із отриманої рани; дружина викликала карету швидкої допомоги. Свідком таких подій стали дружина і неповнолітня онука, які у зв`язку із цим також отримали стрес та переживали негативні емоції. Також зазначив, що конфлікт з обвинуваченим є триваючим. З приводу призначення покарання поклався на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 (рідна сестра обвинуваченого, дружина потерпілого) пояснила, що вранці 25.06.2022 між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 виник конфлікт з приводу встановленого паркана між подвір`ями. Її чоловік намагався демонтувати неправильно закріплений паркан, зрізав металеві частини кріплення; в цей час ОСОБА_5 предметом, схожим на палку, з території свого подвір`я, через паркан наніс ОСОБА_4 один удар по голові. Чоловік отримав травму, з якої почалась кровотеча, запаморочення. За медичною допомогою потерпілий звертався до лікарів.

Вина обвинуваченого також підтверджується зібраними у ході досудового розслідування письмовими доказами: протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_4 від 25.06.2022; протоколами огляду місця події від 25.06.2022 (за адресами: АДРЕСА_3 ); протоколами огляду речей; протоколами проведення слідчого експерименту від 19.07.2022, від 10.08.2022.

Висновком експерта № 103 від 28.06.2022 підтверджено, що ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді рани тім`яної ділянки волосистої частини голови справа, що утворилась від дії (удару) тупим твердим предметом, в час вказаний потерпілим, за ступенем тяжкості такі тілесні ушкодження відносяться до легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, викладені у формулюванні обвинувачення, визнані судом доведеними. Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального проступку доведена у повному обсязі.

Враховуючи показання обвинуваченого, потерпілого, свідка, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, суд знаходить, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфікованими за частиною другою статті 125 КК України як завдання умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Призначення покарання
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; враховує вимоги частини другої статті 50, статті 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

За ступенем тяжкості вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 125 КК України є кримінальним проступком (стаття 12 КК України).

Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.
Особа обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , характеризується наступними відомостями:

- попередніх судимостей не має (вимога на судимість № 15/1597 від 07.07.2022);

- на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває і за допомогою не звертався (довідка Ковельської центральної райполіклініки № 607 від 08.07.2022);

- на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті не перебував, за допомогою до лікаря-нарколога не звертався (довідка Ковельської центральної райполіклініки № 608 від 08.07.2022);

- скарги з боку сусідів в РЖКП-1 не надходили (характеристика від 08.07.2022);

- членами його сім`ї є дружина, син (довідка від 08.07.2022);

- здійснює господарську діяльність як фізична особа-підприємець (інформація з ЄДР).

- здійснює благодійні внески на підтримку Збройних Сил України (квитанції від 09.09.2022, 12.08.2022, 26.08.2022, 26.04.2022 на загальну суму 13 200 грн.).

За таких обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, мету покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у межах санкції частини другої статті 125 КК України у виді штрафу.

Саме таке покарання буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненими кримінальними правопорушеннями та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.
Вирішення цивільного позову
Потерпілий ОСОБА_4 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 808 грн. 26 коп. майнової шкоди, 10 000 грн. моральної шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти заявленого цивільного позову заперечив, оскільки заявлені суми не підтверджено доказами.

Цивільний позов відповідно до вимог ст.1167, 1177 ЦК України підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Цивільним позивачем заявлено до стягнення 808 грн. 26 коп. матеріальної шкоди; мотивуючи розмір завданої шкоди, ОСОБА_4 зазначив, що для лікування після отриманої травми він придбавав лікарські засоби на 500 грн.

Із урахуванням того, заявлена до стягнення сума матеріальної шкоди не підтверджене належними і достатніми доказами, суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно із статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у д ушевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.

Приймаючи до уваги глибину, характер та тривалість душевних страждань потерпілого з приводу отриманих тілесних ушкоджень, стан його здоров`я, поведінку обвинуваченого, який реальних дій для добровільного відшкодування завданої шкоди потерпілому не вчинив, суд вважає справедливим та розумним визначити відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 4 500 грн.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.06.2022 на майно щітку з металевим руків`ям.

Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Із наведених підстав, керуючись статтями 70,71, 366-368, 371, 374, 376, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн. (одна тисяча сто дев`яносто грн.).

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення завданої шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4 500 грн. (чотири тисячі п`ятсот грн.) моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовити.

Скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.06.2022.

Речовий доказ, який зберігається у камері схову речових доказів Ковельського РУП, щітку з металевим руків`ям повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1