ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3559/22
Провадження № 1-в/210/504/22

"30" листопада 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
представника КВК№80 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
В провадження судді надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення заяви.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав заяву, просив задовольнити.

Представник КВК №80 заяву не підтримав, просив відмовити, зважаючи на оцінку в щоденнику індивідуальної роботи із засудженим.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, щоденник індивідуальної роботи засудженого, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно - дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.
Отже, зі змісту вказаної норми випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений: 17.12.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 121 ч.2 КК України до 9 років позбавлення волі. Апеляційним судом Дніпропетровської області від 19.02.2015 року вирок залишено без змін. Ухвалою Жовтоводського міського суду від 03.03.2016 року за ст. 72 ч.5 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 05.10.2014 року по 19.02.2015 року з розрахунку день за два.
Початок строку: 05.10.2014 року, кінець строку: 21.05.2023 року.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.10.2014 року. '
Під час утримання в Установі виконання покарань № 4 (м. Дніпро) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 06.03.2015 відбував покарання в Державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26), де характеризувався посередньо, 1 (один) раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, мав 8 (вісім) заохочень.
З 10.08.2020 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)». За допущене порушення установленого порядку відбування покарання 1 (один) раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущене порушення виражалося у порушенні розпорядку дня. На теперішній час стягнення погашене у встановленому законом порядку, характеризується посередньо, мав 1 (одне) заохочення.
Працевлаштований підсобним робітником підсобного господарства установи.
Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ним неслужбових стосунків.
Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.
До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.
Намагається виконувати роботи із благоустрою установи.
Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
На профілактичному обліку установи не перебуває.
Згідно з вироком вину визнав, заборгованостей зі сплати судових витрат на користь держави або позову не має.
03.09.2022 року проведено проміжну оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої підсистема «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, визначила ступінь рівня ймовірної небезпеки для суспільства, як «СЕРЕДНІЙ».
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» від 26.04.2002 року, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.
Вирішуючи питання щодо ступеню виправлення засудженого, суд виходить з наступного.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» від 26.04.2002 року, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.
Вирішуючи питання щодо ступеню виправлення засудженого, суд виходить з наступного.

Суд приймає до уваги, що згідно останнього запису від 03.11.2022 року у розділі V«Оцінка ступеню виправлення засудженого» Щоденника індивідуальної роботи з засудженим, ступінь виправлення ОСОБА_5 оцінено адміністрацією установи виконання покарань як «Стає на шлях виправлення».

Водночас, у даному, виключному випадку, суд не може погодитися з вказаним висновком адміністрації установи виконання покарань виходячи з наступного:

Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України та п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого та після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Згідно з вимогами ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Необхідною умовою ресоціатізації є виправлення засудженого.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не стільки факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У мовно-дострокове звільнення - це право засудженого, гарантоване йому законом в обмін на повернення до нормального життя у суспільстві.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, необхідно довести, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Інших критеріїв чинним законодавством не визначено, так як і чітко не розтлумачено суть даних критеріїв. Більш конкретну інформацію з цього приводу можна дізнатися лише з узагальнень положень кримінально- виконавчого законодавства: Кримінально-виконавчого кодексу України, підзаконних нормативно-правових актів, розроблених пенітенціарною службою

Під критеріями, зазначеними у ч. 2 ст. 81 КК України, слід розуміти наступне:

- під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого-виховного впливу, тощо.

Засуджений довів готовність до самокерованої поведінки, аналіз його поведінки дає підстави зробити висновок, що особа готова до сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, готовий дотримуватися норм чинного законодавства тобто є ресоціалізованою. Оцінку ступеня виправлення здійснюють представники адміністрації колонії на підставі матеріалів особової справи. У матеріалах особової справи містяться різного роду документи, які підтверджують підстави перебування засудженого у місцях відбування покарань, характеристики на засудженого, копії усіх заяв та клопотань засудженого, витяги з наказів та постанови про застосування до засудженого засобів заохочення та постанов про застосування стягнень, а також інша інформація на засудженого;

- під сумлінним ставленням до праці розуміють, що засуджений працевлаштований робітником на певній дільниці, цеху колонії, самостійно, без додаткової мотивації виходить на роботу, виконує роботу, бережно ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки, тощо.

Як видно з тих же записів від 03.11.2022 року у розділі V «Оцінка ступеню виправлення засудженого» Щоденника індивідуальної роботи з засудженим, ОСОБА_5 вимоги режиму відбування покарання не порушує, стягнень не має.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ним неслужбових стосунків.
Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування.
Аналогічні за змістом записи маються в усіх попередніх розділах оцінки ступеню виправлення засудженого а також у наданій на запит суду характеристиці засудженого, що, на переконання суду, свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 від початку відбування покарання добросовісно поводив себе в установі виконання покарань, режиму відбування покарань не порушував, і, отже, прямо від самого початку відбування покарання своєю поведінкою, ставленням до режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, майна установи відбування покарання, тощо, демонстрував свій достатньо високий від початку рівень виправлення, який з часом відбування покарання не погіршувався.

Про достатньо високий рівень виправлення засудженого свідчить також факт відсутності стягнень у нього.

Частиною 2 ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, оцінюючи у своїй сукупності усі наведені вище міркування, дані про особу засудженого, характеристику засудженого, оцінку відбуття ним покарання, поведінку та позицію засудженого суд у даному конкретному, виключному випадку, не погоджується з позицією установи виконання покарань щодо ступеню виправлення даного засудженого та доходить до висновку, що ОСОБА_5 під час відбування покарання своє виправлення довів, а тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)» за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 року, звільнити умовно-достроково із місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання 3 місяців 21 день.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст ухвали суду проголошено 01 грудня 2022 року о 10-00 годині.

Суддя: ОСОБА_1