Справа №522/2498/23
Провадження №1-кп/522/1074/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000009, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2023 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське, Ананьївського району, Одеської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, із вищою освітою, який працював на посаді державного реєстратора Одеської обласної філіїКП «Центр Державної реєстрації», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого

територіальної громади м. Одеси

в особі Одеської міської ради - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

10.04.2017 року ОСОБА_3 на підставі наказу КП «Центр Державної реєстрації» №10-К, призначено на посаду державного реєстратора Одеської обласної філіїКП «Центр Державної реєстрації» .

Державним підприємством «Національні інформаційні системи» державному реєстратору Одеської обласної філіїКП «Центр Державної реєстрації» ОСОБА_3 надано ідентифікатор доступу до Єдиних та Державних реєстрів, а саме: Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Державний реєстр актів цивільного стану.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 341 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статті 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» від 05.07.1994 року, в редакції станом на 19.04.2014 року, інформаційна (автоматизована) система організаційно-технічна система, в якій реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів. Порядок доступу до інформації в системі умови отримання користувачем можливості обробляти в системі та правила обробки цієї інформації. Технічний захист інформації вид захисту інформації, спрямований на забезпечення за допомогою інженерно-технічних заходів та/або програмних і технічних засобів унеможливлення та блокування інформації, порушення цілісності та режиму доступу до інформації.

Відповідно до пункту 2 частини 1, пункту 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(далі Закон) від 01.07.2004 року, в редакції станом на 27.03.2018 року, державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; реєстраційна дія державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Пунктом 1 частиною 1 статті 3 Закону встановлені загальні засади державної реєстрації, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 10 Закону, державним реєстратором є громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 11 Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 18 Закону, під час проведення державної реєстрації державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону, датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до статті 23 Закону, розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках:

1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством;

2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному у пункті 3 частини третьої статті 10 цього Закону, інформації про зареєстровані до 1 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно, якщо наявність такої інформації є необхідною для державної реєстрації прав.

Пунктами 3, 4, 5 частини 1 статті 24 Закону, передбачено підстави для відмови в державній реєстрації прав, серед іншого: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно пункту 10 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року (далі Порядок № 1127) під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа з оригіналів документів чи відповідно до оформлених копій необхідних для державної реєстрації прав документів у випадку, передбаченому абзацом 2 пунктом 7 цього Порядку, обов`язково виготовляє електронні копії шляхом сканування таких документів, які додаються до заяви.

Пунктом 12 Порядку №1127 під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру Іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 1127, у разі, коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», власник системи надає користувачеві відомості про правила і режим роботи системи та забезпечує йому доступ до інформації в системі відповідно до визначеного порядку доступу.

Згідно пункту 1 наказу Міністерства юстиції України №1059/5 від 25.06.2015 року «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» в редакції станом на 04.08.2017 року, Державне підприємство «Національні інформаційні системи» є адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України. Адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення реєстрів, відповідає за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до цих реєстрів, а також інші заходи (дії), передбачені законодавством.

Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1141 від 26.10.2011 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.04.2018 року), встановлено, що електронні копії документів повинні бути придатні для сприйняття їх змісту.

Таким чином, державний реєстратор Одеської обласної філіїКП «Центр Державної реєстрації» ОСОБА_3 , будучи наділений державою відповідними повноваженнями державного реєстратора, зобов`язаний діяти добросовісно, обґрунтовано, розсудливо, з метою з якою ці права та обов`язки йому надано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та в спосіб, що передбачені Конституцією України та чинним законодавством про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Встановлено, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1998 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради в рівних частинах на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 09.01.2019 року ОСОБА_9 він помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 06.08.2019 року ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно актового запису Першого Суворовського відділу ДРАЦС від 25.08.2007 року №1230 ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Після смерті ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 спадщина на їх частки права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ніким в установленому законодавством порядку не прийнята та в силу ст.1277 ЦК України є відумерлою та право власності на 3/5 частки підлягало передачі у комунальну власність територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради.

10.05.2018 року до Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» , що розташоване за адресою: місто Одеса, проспект Гагаріна, будинок № 12«А», надійшла заява №28123039, складена від імені ОСОБА_15 , матеріали досудового розслідування відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності на квартиру АДРЕСА_4 , за ОСОБА_15 з додатком завіреної копії підробленого рішення судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_16 від 13.06.2003 року по справі № 2-3100/2003 про нібито визнання за ОСОБА_15 права власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Вказану заяву №28123039 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.05.2018 року о 16 годині 59 хвилин та державним реєстратором ОСОБА_3 сформовано друковану форму заяви та розпочато її розгляд.

У подальшому, 15.05.2018 року державний реєстратор Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , маючи доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, всупереч вимогам ст.ст.10, 18, 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року та п.п.9, 10, 14 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженому Постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року, якими передбачено, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, та те, що у разі, коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви, без перевірки завіреної копії судового рішення, наданої ОСОБА_15 , будучи достовірно обізнаним про порядок здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, прийняв рішення №41086642 щодо заяви №28123039 від 10.05.2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та несанкціоновано змінив інформацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - відкрив розділ та вніс відомості про речові права на нерухоме майно у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно а саме запис №26137469 про реєстрацію за ОСОБА_15 права власності на квартиру АДРЕСА_4 , з присвоєнням реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна №101, вартістю 742 тис. 286 грн.

Умисні дії державного реєстратора ОСОБА_3 призвели спричинення збитків законним власникам вказаної квартири - ОСОБА_12 (як власнику 1/5 частки квартири), ОСОБА_13 (як власнику 1/5 частки квартири) та територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради в розмірі (як власнику 3/5 частки квартири - відумерлої спадщини) у загальній сумі 742 тис. 286 грн., що більше ніж в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.362 КК України у несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, зберігається на носіях такої інформації, вчинена особою, яка має право доступу до неї, що заподіяло значну шкоду.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

До судового засідання потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не з`явились, кожний окремо, письмово просили проводити судовий розгляд без їх присутності.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.362 КК України, якнесанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, зберігається на носіях такої інформації, вчинена особою, яка має право доступу до неї, що заподіяло значну шкоду.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що він має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що він раніше не судимий.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ступеню тяжкості кримінального правопорушення, наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із позбавленням права обіймати певні посади,із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити цього обвинуваченого від відбування основного покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає недоцільним покладення на указаного обвинуваченого додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище указаного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту необхідно скасувати, так як у подальшому застосуванні такого запобіжного заходу відпала потреба.

Керуючись ст.ст.367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті 4 /чотири/ роки позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади державного реєстратора строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного призначеного покарання, з випробуванням строком на 2 /два/ роки. На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто 09.02.2023 року. Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

09.02.2023