Справа № 340/190/17
Провадження № 1-кп/346/94/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 р.м. Коломия

Колегія суддів Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия матеріали кримінального провадження внесені в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000014 від 17 січня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ст.ст. 115 ч. 2 п. 10, 152 ч. 4 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Коломийського міськрайонного суду знаходиться дане кримінальне провадження, яке перебуває на стадії дослідження доказів.
В судове засідання з`явилися прокурор та захисник Бандура.
В засідання не з`явився захисник Байдащук, подав заяву про проведення даного судового засідання в його відсутності.
Прокурор звернувся до суду із клопотанням про дослідження в судовому засіданні диску із відеозаписом допитів у Надвірнянському районному суді потерпілої ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , явку яких на даний час забезпечити він не може.
Захисник Бандура та обвинувачений проти цього заперечили, посилаючись на безпосередність дослідження доказів судом, а тому прокурор від даного клопотання відмовився.
Також прокурор підтримав подане клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки такий у нього закінчується, а всі ризики, які враховувалися при обранні вказаного запобіжного заходу передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшились і запобігти їм, шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів неможливо через невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого даному запобіжному заходу.
Захисник, щодо клопотання прокурора заперечив. Вказав, що стороною обвинувачення лише констатовано наявність ризиків, які слугували підставою для обрання підзахисному запобіжного заходу, які не підтверджені доказами можливості їх настання. Зазначив, що обвинувачений уже дуже значний час перебуває під вартою, без доведення існування реальних ризиків та за наявності існуючих сумнівів винуватості, а тому просить застосувати до Полякова більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений погодився з думкою захисника.
Заслухавши заявлені клопотання, взявши до уваги думки учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Вимогами статті 331 ч.1 КПК України визначено, що суд зобов`язаний розглянути клопотання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку визначеного законом та ухвалою суду. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують.
Згідно правової позиції ЄСПЛ, висловленої судом у п. 79 рішення Суду у справі "Харченко проти України" та у п. 170 рішення Суду у справі "Лабіта проти Італії", таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи.
На даний час по вказаному провадженню продовжується дослідження доказів.
Оскільки ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які визначено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, колегія суддів вважає, що з урахуванням особи обвинуваченого та характеру висунутого обвинувачення, тяжкості покарання, що загрожує йому, реальними залишаються ризики можливого ухилення його від кримінальної відповідальності, вчинення нових злочинів та здійснення тиску на свідків і потерпілих при звільненні з-під варти.
Таким чином, виходячи з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_13 має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора щодо тримання обвинуваченого під вартою.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 139-143, 327, 331, 336, 372, 376 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 05 січня 2023 року.
Судове засідання по кримінальному провадженню № 0000014 від 17 січня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ст.ст. 115 ч. 2 п. 10, 152 ч. 4 КК України відкласти на 14 год. 16 грудня 2022 року.
Копію даної ухвали направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань № 12.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3