КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 07 лютого 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2022 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку службового кабінету виконувача обов`язків заступника начальника Чернівецької митниці ОСОБА_6 за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 248М, а саме: наказ від 19 липня 2022 року № 637, наказ від 19 серпня 2022 року № 767-а, наказ від 21 вересня 2022 року № 911-о, наказ від 19 жовтня 2022 року № 1002-а, наказ від 22 листопада 2022 року № 1147-0; посадова інструкція від 01 липня 2021 року.

Приймаючи рішення, слідчий суддя зазначив про наявність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2022 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити.

Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що клопотання про арешт майна розглядалося за відсутності власника майна, а копію оскаржуваного рішення суду отримала 17 січня 2023 року.

Представник вважає вказану ухвалу незаконною і необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, зазначає, що проведення обшуку в службовому кабінеті заступника начальника Чернівецької митниці ОСОБА_6 жодним чином не підпадало під ознаки невідкладного обшуку та мало бути проведено на підставі ухвали слідчого судді в порядку ст. 234 КПК України.

Вважає, що службовий кабінет не підпадає під ознаки ані житла, ані іншого володіння особи, оскільки є приміщенням органу державної влади, яке здійснює державне управління загального характеру та за формою власності є державною власністю та не перебуває у володінні особи.

Зазначає, що клопотання не містить відомостей про те, що вилучені документи є майном, здобутим злочинним шляхом, або є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто відсутній причинно-наслідковий зв`язок між вилученими предметами та вчиненим злочином.

На переконання представника, при прийнятті рішення про проведення обшуку у невідкладних випадках, слідчий або прокурор повинні винести відповідну постанову з дотриманням вимог, встановлених ч. 5 ст. 110 КПК України, обґрунтувавши у ній необхідність проведення такої слідчої дії та вказавши докладний перелік речей і документів, які планується віднайти. При цьому, вказує, що матеріали кримінального провадження не містять жодного процесуального рішення слідчого та/або прокурора, в якому були б зазначені обґрунтовані підстави для проведення невідкладного обшуку.

Вважає, що оскільки обшук здійснювався за відсутності ухвали слідчого судді, перелік майна, для відшукання якого проводиться слідча дія, повинен бути чітко прописаним у протоколі обшуку, однак він зазначеної інформації не містить.

На думку представника, невизначений обсяг речей та документів, для яких здійснювався обшук, призвів до свавільного втручання прокурорів у права власників майна та зокрема до вилучення майна, яке взагалі не стосується кримінального провадження.

Зазначає, що вилучені в ході обшуку документи не належать ОСОБА_6 , а перебувають у його віданні та розпорядженні як заступника начальника Чернівецької митниці.

Вважає, що з урахуванням відомостей, які містяться на офіційній сторінці «Судової влади», клопотання про проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 подано до Подільського районного суду міста Києва 02 грудня 2022 року, а обшук проведено 30 листопада 2022 року, чим порушено передбачені ч. 3 ст. 233 КПК України строки звернення до слідчого судді з таким клопотанням.

На переконання представника, посилання прокурора на те, що вилучені документи мають доказове значення у кримінальному провадженні, формальні і вони не є вагомою підставою для накладення арешту, оскільки в клопотанні відсутні аргументи чи доводи на підтвердження наявності у вилучених документів ознак речового доказу.

Зазначає, що визнання вилученого в ході обшуку майна речовим доказом у кримінальному провадженні не є безумовною підставою для накладення арешту на таке майно.

Також стверджує, що майно, щодо накладення арешту на яке прокурор звернувся з відповідним клопотанням, отримане з грубим порушенням порядку, передбаченого КПК України, без попереднього дозволу суду та внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, а тому воно апріорі не може відповідати критеріям речових доказів.

Вважає, що законні підстави для арешту майна відсутні, враховуючи те, що у володінні і розпорядженні ОСОБА_6 як службової особи перебуває велика кількість локальних документів та він не має статусу підозрюваного.

Зазначає, що прокурором не встановлено будь-яку причетність саме ОСОБА_6 до виявлених та вилучених в ході обшуку документів, оскільки безпосередньо в приміщенні службового кабінету посадові обов`язки здійснюють й інші посадові особи Чернівецької митниці.

Стверджує, що втручання у права ОСОБА_6 , якому належить на праві власності вилучене майно шляхом накладення на нього арешту не є співрозмірним з потребами кримінального провадження на даному етапі.

Також зауважує, що клопотання про накладення арешту на майно подано до суду з порушенням строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України. Зокрема, зазначає, що як вбачається із відомостей, які містяться на веб-сторінці Судової влади в розділі «Стан розгляду справ», клопотання про арешт майна підготовлено 02 грудня 2022 року, а до суду надійшло 05 грудня 2022 року, а невідкладний обшук проведено 30 листопада 2022 року.

Звертає увагу, що у мотивувальній частині клопотання прокурора немає посилань на причини пропуску встановленого законом процесуального строку, однак суддя в описовій частині ухвали зазначив, що прокурор подав заяву, в якій просив поновити строк звернення з клопотанням про накладення арешту на майно, проте в резолютивній частині судового рішення відсутній пункт щодо поновлення такого строку.

Вважає, що великий обсяг клопотань не є перешкодою прокурору для вчасності їх подачі, оскільки він не єдина особа у кримінальному провадженні, яка уповноважена складати та здійснювати подачу до суду процесуальних документів.

На переконання представника, зі змісту фабули вбачається, що ознаки інкримінованих злочинів могли бути виявлені на території митного поста «Чайка» Київської митниці, що за адресою Київська область, Бучанський район, м. Чайка, вул. Антонова, 1А, а тому органом досудового розслідування за територіальною підслідністю відповідно до вимог ст. 218 КПК України повинно бути Бучанське районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області або Головне управління Національної поліції у Київській області.

У зв`язку з чим є вагомі підстави вважати, що кримінальне провадження здійснюється неуповноваженим органом досудового розслідування, з порушенням правил територіальної підслідності, тому невідкладний обшук за місцем є незаконним, а виявлені та вилучені під час його проведення документи - недопустимим доказом.

З урахуванням наведеного, вважає, що клопотання про накладення арешту майно не підсудне Подільському районному суду міста Києва, внаслідок чого порушено правила територіальної підсудності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з матеріалами судового провадження, Подільським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 03 червня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000202 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що співробітниками ВМО № 2 митного поста «Чайки» Київської митниці за попередньою змовою з невстановленою групою осіб, організовано незаконну схему по отриманню неправомірної вигоди у грошовій формі від суб`єктів ЗЕД, які розмитнюють товари широкого вжитку на території України. Встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетний заступник начальника Чернівецької митниці ОСОБА_6 , якому ОСОБА_8 - начальник ВМО № 2- заступник начальника митного поста «Чайки» Київської митниці, передав неправомірну вигоду у розмірі 600 доларів США за оформлення 6 ВМД у режимі «Імпорт» на МП «Чернівці» Чернівецької митниці, які отримав від заявника ОСОБА_9

30 листопада 2022 року відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з врятуванням майна, проведено невідкладний обшук у службовому кабінеті в.о. заступника начальника Чернівецької митниці ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 248М, в ході якого виявлено та вилучено наказ від 19 липня 2022 року № 637, наказ від 19 серпня 2022 року № 767-а, наказ від 21 вересня 2022 року № 911-о, наказ від 19 жовтня 2022 року № 1002-а, наказ від 22 листопада 2022 року № 1147, посадова інструкція від 01 липня 2021 року.

05 грудня 2022 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва отримано дозвіл на проведення обшуку за вказаною адресою, який фактично проведено 30 листопада 2022 року.

05 грудня 2022 року прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт вищевказаного майна, яке виявлене та вилучене в ході невідкладного обшуку за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 248М.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2022 року клопотання прокурора задоволено, накладено арешт на наступні документи: наказ від 19 липня 2022 року № 637, наказ від 19 серпня 2022 року № 767-а, наказ від 21 вересня 2022 року № 911-о, наказ від 19 жовтня 2022 року № 1002-а, наказ від 22 листопада 2022 року № 1147, посадова інструкція від 01 липня 2021 року.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000202про накладення арешту на майно, яке вилучене в службовому кабінеті в.о. заступника начальника Чернівецької митниці ОСОБА_6 , що за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 248М, слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали додані до нього, прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 від 30 листопада 2022 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Доводи представника щодо відсутності підстав для поновлення прокурору строку звернення з клопотанням про арешт майна не свідчать про незаконність ухвали слідчого судді, оскільки поняття поважності причин пропуску строків є оціночним і його вирішення покладається на розсуд суду.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту майна та не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, яке вилучене у службовому кабінеті в.о. заступника начальника Чернівецької митниці ОСОБА_6 , що за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 248М, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку службового кабінету виконувача обов`язків заступника начальника Чернівецької митниці ОСОБА_6 за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 248М, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 758/11223/22 Справа №11-сс/824/1147/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1