Справа № 404/1217/23
Номер провадження 1-кп/404/66/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим у кримінальному провадженні №0000165 підозрюваного

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Доніно-Кам`янка Знам`янського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого старшим науковим співробітником Кіровоградського обласного краєзнавчого музею, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшло вказане клопотання та ухвалою суду призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

Згідно з клопотанням ОСОБА_3 17.01.2023 року близько 18 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Hyundai i10», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Короленка зі сторони вул.Юрія Левицького, наближаючись до нерегульованого перехрестя з вул.Юрія Краснокутського у м.Кропивницькому, порушуючи вимоги пунктів 1.5, 2.3.б Правил дорожнього руху України, (п.1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем.

У подальшому, продовжуючи рух через перехрестя у вищевказаному напрямку, в умовах недостатньої видимості, яка полягала у відсутності вуличного освітлення на вказаній ділянці проїзної частини, проїжджаючи пішохідний перехід, який був помічений дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» ПДР України та дорожньою розміткою.1.14.3, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно ним керувати, одночасно будучи засліпленим світлом фар зустрічного транспортного засобу, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не впевнився у відсутності пішохода на пішохідному переході, якому може бути створена небезпека для руху, проявивши особисту неуважність і безпечність, продовжив рух, та під час проїзду пішохідного переходу, не надав переваги в русі пішоходу ОСОБА_5 , який переходив проїзну частину пішохідним переходом справа наліво по ходу його руху, допустивши наїзд на останнього з необережності, чим грубо порушив вимоги п.п.12.2 та 19.3 Правил дорожнього руху України (п.12.2 У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п.19.3 У разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умови фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення).

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичної експертизи №185 від 17.02.2023 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого подвійного перелому малогомілкової кістки, дистального метаепіфізу великогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням, рани нижньої губи, гематом навколо обох очей, які за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я (понад як 21 добу).

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

На даний час підозрюваний ОСОБА_3 примирився із потерпілим ОСОБА_5 , повністю відшкодував йому матеріальні збитки, у зв`язку із чим прокурор просить звільнити підозрюваного від кримінальної відповідальності на підставі ст.ст.44, 46 КК України.

Під час підготовчого судового засідання підозрюваний ОСОБА_6 заявив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за обставин, які вказані у клопотанні прокурора та його повідомленні про підозру, визнає в повному обсязі та погоджуються із усіма встановленими державним обвинуваченням обставинами, повністю відшкодував потерпілому завдані кримінальним правопорушенням збитки та примирився із ним, розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, роз`яснені йому судом та наполягає на задоволенні клопотання.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що він вибачив підозрюваного, примирився із ОСОБА_3 , будь-яких претензій до останнього немає, підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши прокурора, яка підтримала внесене клопотання, дослідивши надані під час розгляду клопотання на його обґрунтування докази, суд приходить до таких висновків.

Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду (ч.2 ст.286 КПК України).

Згідно з п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.3 ст.288 КПК України), що також кореспондується із вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Аналізуючи, передбачені ст.46 КК України умови та підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а також досліджені докази, судом встановлено наступне:

- ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, що не оспорюється учасниками судового провадження, яке із врахуванням положень ст.12 КК України віднесене до категорії необережних нетяжких злочинів та не є корупційним згідно з приміткою до ст.45 КК України. Під час кримінального провадження не встановлено того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- відповідно до вимоги про судимості ОСОБА_3 раніше не судимий, тобто вперше вчинив кримінальне правопорушення;

- потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 примирилися, потерпілий прийняв вибачення останнього в результаті вільного волевиявлення;

- підозрюваний ОСОБА_3 у повному обсязі добровільно відшкодував завдані ним збитки та усунув заподіяну шкоду, про що свідчать пояснення і заяви підозрюваного та потерпілого, а також відсутність цивільного позову.

Таким чином, встановлено усі умови та підстави, визначені ст.46 КК України, для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України.

Відтак, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою є обов`язком, а не правом суду, клопотання обвинуваченого безумовно підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку, тому підстави до стягнення з ОСОБА_3 відповідних витрат, наявних у кримінальному провадженні, відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно з вимогами ст.100 КПК України, зокрема п.1 ч.9 ст.100 КПК України, оскільки у судовому засіданні не доведено підстав для застосування спеціальної конфіскації транспортного засобу, на який накладено арешт, суд враховує позицію сторін, згідно з якими відповідний автомобіль, на який накладено арешт, підлягає залишенню законному володільцю, а арешт, накладений на нього, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372, 376, 392 КПК України, на підставі ст.ст.44, 46 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілим.

Кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Речовий доказ: автомобіль «Hyundai i10», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - залишити ОСОБА_3 як законному володільцеві.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 30.01.2023 року на транспортний засіб «Hyundai i10», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.п.23), долю якого як речового доказу вирішив суд, - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1