Єдиний унікальний номер 205/556/23
1-кс/205/47/23
Провадження № 1-кс/205/47/23
УХВАЛА

19 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000730 від 31.07.2022 року, за ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні та Указом Президента України за № 341/2022 від 17.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 31 липня 2022 року близько 11 годин 25 хвилин, знаходився за адресою: м. Дніпро, пров. Парусний, біля будинку 12, де побачив, потерпілу ОСОБА_6 , яка тримала в руці жіночу сумку. В цей момент у ОСОБА_5 виник кримінальний протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненого в умовах воєнного стану. Вищезазначену жіночу сумку ОСОБА_5 визначив об`єктом свого кримінального протиправного посягання та весь зміст сумки.

Одразу після цього, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, перебуваючи біля будинку 12 по пров. Парусний в м. Дніпро, ОСОБА_5 , діючи відкрито, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в період воєнного стану наблизився до ОСОБА_6 , схопив її за вищевказану сумку. В цей час ОСОБА_6 вчинила опір злочинним діям ОСОБА_5 та продовжила тримати свою сумку, після чого ОСОБА_5 з метою подолання її фізичного супротиву, вдарив її в область обличчя правою рукою, чим застосував відносно неї насильство, що не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. Надалі, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що потерпіла знаходилась в стані дезорієнтації та не виказувала подальшої активної протидії, схопив сумку власними руками, вирвав її шляхом ривку з рук потерпілої, після чого, утримуючи викрадену сумку при собі, втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

В сумці, яку викрав ОСОБА_5 знаходився мобільний телефон Samsung Galaxy G6, яким ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду, згідно висновку експерта № 5074-22 від 27.09.2022 на загальну суму 4087,20 грн.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

18.01.2023 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання і просив його задовольнити, обґрунтовуючи свою позицію наявними у вказаному кримінальному провадженні ризиками, вказаними у клопотанні, заслухавши пояснення підозрюваного, який заперечував проти задоволення клопотання слідчого, дослідивши матеріали клопотання та наглядового провадження, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Із матеріалів наглядового провадження вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 186 КК України, та карається позбавленням волі на строк до 10 років.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання до 10 років позбавлення волі; не одружений; має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з ним не проживає; постійного місця проживання не має; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше неодноразово судимий; стійких соціальних зв`язків та постійного джерела доходу не має; та перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, усі зазначені обставини, дають обґрунтовані підстави вважати недоцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки це не зможе забезпечити недопущення ризиків для даного кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, а також, з урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає доцільним не визначати розмір застави у кримінальному провадженні для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 183-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23:59 год. 17 березня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1