Справа № 159/5024/22 Провадження №11-сс/802/49/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

власника майна - ОСОБА_9 ,

представника власника майна - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 січня 2023 року про накладення арешту на майно (ЄРДР № 0000031),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 січня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Ковельського РУП НП у Волинській області ОСОБА_11 та накладено на майно, з позбавленням права на відчуження, розпоряджання та користування вказаним майном, яке 12.01.2023 року вилучене у ОСОБА_8 під час обшуку будинку АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Dell» чорного кольору, медичну документацію, грошові кошти: 98000 гривень, 16900 доларів США, 2400 євро, флеш носій інформації з маркуванням «Kingston», банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , накладено арешт на майно, з позбавленням права на відчуження, розпоряджання та користування вказаним майном, яке вилучено 12.01.2023 року у ОСОБА_8 під час обшуку автомобіля марки «Mercedes-Benz» E300 з номерним знаком НОМЕР_2 , а саме: 1200 доларів США, 200 євро, 2220 польських злотих, 31310 гривень, мобільний телефон марки «Iphone» IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 з сім карткою НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Iphone» IMEI НОМЕР_6 з сім карткою НОМЕР_7 , паперова упаковка стартового пакету «Водафон» з номером НОМЕР_8 , медичну документацію, пістолет марки «Zoraki» з двома магазинами (обоймами) та набоями у кількості 44 штуки, автомобіль марки «Mercedes-Benz» E300 з номерним знаком НОМЕР_2 - повернуто ОСОБА_9 , відмовивши у накладенні на нього арешту, в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000031, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді в частині відмови в накладенні арешту на майно, незаконною. Посилається на те, що у ході досудового розслідування встановлено факт користування ОСОБА_8 автомобілем «Mercedes-Benz» E300 та існують достатні підстави вважати, що за допомогою нього здійснювалось незаконне переправлення осіб через державний кордон, а тому він є знаряддям вчинення злочину, зазначеним у ст.98 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання про накладення арешту на майно задовольнити повністю.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримував подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на автомобіль, підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 , власника майна ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10 , які заперечили апеляційну скаргу та просили судове рішення залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Положеннями ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно приписів ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно слідчий суддя дотримався.

З матеріалів провадження встановлено, що СВ Ковельського РУП НП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 09 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_12 за попередньою змовою у групі з лікарем невропатологом КНП «Ковельське МТМО Ковельської міської ради Волинської області» ОСОБА_8 , який є членом військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими невстановленими на даний час слідством особами, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України воєнного стану, а також про ведення на території України мобілізації до Збройних Сил України, маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через Державний кордон України всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, з метою особистого збагачення, організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду, сприяв його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за наступних обставин.

Так, на виконання вищевказаного злочинного наміру ОСОБА_12 26.11.2022 біля магазину за адресою: м. Ковель вул. Незалежності, 72, зустрівся з ОСОБА_13 , зареєстрованим і проживаючим як внутрішньопереміщена особа у м. Луцьк. В ході зустрічі, достовірно знаючи, що ОСОБА_13 обмежений виїзд за кордон на період дії воєнного стану, ОСОБА_12 обумовив з останнім спосіб незаконного переправлення його через державний кордон України, а саме виготовлення підроблених документів про непридатність до військової служби шляхом внесенням до них неправдивих відомостей про наявність необхідного для цього захворювання. Крім цього, в ході зустрічі було обумовлено ймовірний розмір грошової винагороди за надані ОСОБА_12 послуги у сумі 10000 доларів США.

02.12.2022 близько 9:30 год. ОСОБА_13 зустрівся з ОСОБА_8 поблизу приміщення Ковельського МТМО за адресою м. Ковель вул. О. Пчілки, 4, з яким його в ході телефонних розмов попередньо сконтактував ОСОБА_12 . В ході зустрічі ОСОБА_8 проінструктував ОСОБА_13 з приводу подальших дій, спрямованих на виготовлення підроблених документів про непридатність до військової служби. Для цього ОСОБА_8 провів ОСОБА_13 у неврологічне відділення даного медичного закладу, де забезпечив здійснення медичного огляду і документальне оформлення його на стаціонарне лікування у період з 02.12.2022 до 12.12.2022, хоча фактично ОСОБА_13 у вказаний період стаціонарного лікування у неврологічному відділенні Ковельського МТМО не проходив.

05.12.2022 близько 13 год. за попередньою домовленістю ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_13 в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , де останній на вимогу ОСОБА_12 передав йому частину раніше обумовленої грошової винагороди у сумі 3000 доларів США.

У подальшому, у період з 13.12.2022 до 11.01.2023, в ході неодноразових зустрічей ОСОБА_13 з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 у м. Ковель, останні здійснювали його супровід по необхідним установам, вчиняли дії, в тому числі без його участі, спрямовані на забезпечення досягнення кінцевого результату - отримання підробленої довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 про непридатність до військової служби із зазначенням в ній необхідного для цього захворювання, яким насправді ОСОБА_13 не хворіє.

11.01.2023 ОСОБА_13 , перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , надав під час проходження ВЛК отримані від ОСОБА_14 та ОСОБА_8 лабораторні дослідження. В той же день на вимогу ОСОБА_12 ОСОБА_13 передав останньому гроші у сумі 5000 гривень як оплату за виготовлених підроблених лабораторних досліджень, а також було обумовлено отримання 12.01.2023 затвердженої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки ВЛК та подальший виїзд за кордон, перетнувши який ОСОБА_13 мав надати ОСОБА_12 решту обумовленої суми винагороди, а саме 7000 доларів США.

12.01.2023 близько 10 год. ОСОБА_13 у супроводі ОСОБА_12 отримав у ІНФОРМАЦІЯ_1 підроблену довідку військово - лікарської комісії № 195 від 12.01.2023 про тимчасову непридатність до військової служби, після чого автомобілем «Пежо 607», реєстраційний номерний знак НОМЕР_9 , під керуванням ОСОБА_12 останні поїхали у бік державного кордону України в напрямку пункту пропуску «Угринів» для подальшого виїзду в Республіку Польща, однак під час руху вказаний автомобіль був зупинений працівниками поліції.

В межах вказаного кримінального провадження постановою слідчого СВ Ковельського РУП НП у Волинській області ОСОБА_11 від 12 січня 2023 року, крім іншого, автомобіль марки «Mercedes-Benz» E300, реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом.

Так, в поданій апеляційній скарзі прокурор просить накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz» E300 з номерним знаком НОМЕР_2 , мотивуючи це тим, що у ході досудового розслідування встановлено факт користування ОСОБА_8 автомобілем марки «Mercedes-Benz» E300 та існують достатні підстави вважати, що за допомогою нього здійснювалось незаконне переправлення осіб через державний кордон, а тому він є знаряддям вчинення злочину, зазначеним у ст.98 КПК України.

Однак такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки а ні до клопотання про накладення арешту на майно, а ні до апеляційної скарги не надано доказів того, що транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» E300 з номерним знаком НОМЕР_2 використовувався як знаряддя вчинення злочину, передбаченого ст. 332 КК України, а факт користування цим автомобілем підозрюваним ОСОБА_8 не може слугувати підставою накладення арешту на транспортний засіб.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, автомобіль марки «Mercedes-Benz» E300 не відповідає критеріям, вказаним в ст.98 КПК України.

Доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Дослідивши матеріали провадження, обставини справи, апеляційний суд вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна на транспортний засіб «Mercedes-Benz» E300 може призвести до обмеження прав його володільця.

Таким чином, клопотання слідчого будь-яких даних на обґрунтування законності підстав накладення арешту на згаданий автомобіль, які би відповідали меті та завданням його арешту, не містить.

Аналіз клопотання про накладення арешту на майно та долучених до нього матеріалів кримінального провадження дають підстави для висновку, що клопотання слідчого в частині накладення арешту на транспортний засіб не відповідає вимогам закону, слідчим не було надано доказів, які б в достатній мірі підтверджували існування підстав для накладення арешту на це майно.

Доводи прокурора не заслуговують на увагу, оскільки в самому клопотанні про арешт майна належним чином не мотивовані підстави для його повного задоволення.

Підстави для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 січня 2023 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: