Справа№ 938/179/23
Судове провадження № 1-кп/938/60/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2023 за №0000016, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білоберізка Верховинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм трактора у ФОП ОСОБА_4 , одруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, депутатом не обирався, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.337 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним ухилився від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

24.02.2023 начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаному ОСОБА_3 , вручено попередження за вихідним №3/1/399 про його ухилення від військового обліку військовозобов`язаних, а також, що в разі його неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 до 25.02.2023 його буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.337 КК України, із змістом якого ОСОБА_3 , ознайомився, про що поставив свій підпис.

Однак, незважаючи на свою обізнаність в обов`язку громадянина України проходити службу в лавах Збройних сил України, ОСОБА_3 , діючи умисно, всупереч вимог ст.65 Конституції України, ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, будучи ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, та належним чином повідомленим про час та місце прибуття за викликом, а також усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, без поважних на те причин не прибув 25.02.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив вказаний центр про причини своєї неявки, чим ухилився від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним ухилився від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.337 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.337 КК України визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суду показав, що в лютому 2023 року, точної дати він не пам`ятає, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 йому було вручено попередження про ухилення від військового обліку, та попереджено, що в разі його неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на наступний день для проходження медичного огляду, точної дати він не пам`ятає, його буде притягнуто до кримінальної відповідальності. Про отримання відповідного попередження він розписався власноручно. Однак прийшовши додому та порадившись із дружиною, розуміючи наслідки у вигляді кримінальної відповідальності за неявку до центру комплектування, він прийняв рішення не йти на медичний огляд до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про причини своєї неявки до центру комплектування, він центр не повідомляв. При цьому зазначив, що жодних незалежних від нього обставин, які б перешкоджали йому прибути до Верховинського центру комплектування у визначений строк, не було. Відповідне рішення було прийняте ним особисто та з його волі.

Вважає, що вчинив неправильно, у вчиненому розкаюється та більше такого не повториться. Готовий понести відповідальність за свій вчинок. Просить суворо не карати, призначивши йому покарання у виді невеликого розміру штрафу, оскільки має на утриманні двоє малолітніх дітей.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити йому покарання у виді штрафу.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.337 КК України, оскільки він будучи військовозобов`язаним ухилився від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що "покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами", а згідно статті 65 КК України встановлено, що "особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень".

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України діє принцип верховенства права. Статтею 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляд справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, ОСОБА_3 раніше не судимий, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працевлаштований, за зареєстрованим місцем проживання характеризується добре, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, а саме вчинення кримінального проступку вперше, характеристику за зареєстрованим місцем проживання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, щире каяття та сприяння органам слідства у розслідуванні справи, суд приходить до висновку про те, що його виправленню та перевихованню сприятиме покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 368-371,373-376,381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.337 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.337 КК України у виді штрафу в розмірі 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень 00 копійок (шість тисяч вісімсот гривень нуль копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6