Справа № 991/1251/23
Провадження № 1-кс/991/1268/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції з власних технічних засобів),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Київ скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури,

установив:

13.02.2023 до Вищого антикорупційного суду через систему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Ухвалою від 13.02.2023 відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання.

І. Зміст скарги

Скарга подана на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає: у не розгляді клопотання №VYH--01 від 02.02.2023; не вручення витягу з ЄРДР і пам`ятки про процесуальні права потерпілого на виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/5769/22 від 28.11.2022.

ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/5769/22 від 28.11.2022 було встановлено, що кримінальні правопорушення, відомості щодо яких містяться в його заяві, направленій уповноваженій особі, відносяться до підсудності Вищого антикорупційного суду, у зв`язку з чим скаргу на бездіяльність уповноваженої особи, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, було задоволено, зобов`язано уповноважену особу внести до Реєстру відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, надати витяг з ЄРДР. Судове рішення не було скасовано та набуло законної сили.

На момент подачі цієї скарги до суду уповноважена особа відповідного органу у кримінальному провадженні, відомості до якого внесені на виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду, клопотання ОСОБА_3 №VYH--01 від 02.02.2023 не розглянула, не задовольнила і не прийняла процесуальне рішення про повну чи часткову відмову у його задоволенні, не вручила пам`ятку про процесуальні права потерпілого та витяг з ЄРДР, чим вчинила бездіяльність.

Просив задовольнити подану ним скаргу та зобов`язати уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 28.11.2022 у справі № 991/5769/22, припинити бездіяльність, розглянути клопотання ОСОБА_3 №VYH--01 від 02.02.2023 і видати йому, у відповідності до:

- абз. 2 ч. 2 ст. 55 КПК України - пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого;

- ч. 1 ст. 214 КПК України - витяг з ЄРДР із внесеними до цього кримінального провадження відомостей за заявою №VYH--01 від 02.02.2023;

- ст.220 КПК України - відповідь про розгляд клопотання №VYH--01 від 02.02.2023.

ІІ. Позиції учасників провадження

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ній.

В судове засідання уповноважена особа Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора не з`явилась.

Частиною 3 ст.306 КПК України встановлено, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

15.02.2023 від прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення (Вх.№5513/23-Вх), у яких прокурор зазначив, що підслідність кримінальних проваджень, розпочатих за заявами ОСОБА_3 , визначена за органами Національної поліції, а саме - Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві, а тому на даний час прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора не здійснюють процесуального керівництва у кримінальних провадженнях за заявами ОСОБА_3 . Крім того, зазначив, що аналогічні скарги ОСОБА_3 неодноразово розглядалися Вищим антикорупційним судом, зокрема у справах № 991/7924/21, 991/7871/21, 991/6616/21, 991/6699/21, 991/6959/21, 991/5777/22, 991/5768/22 та інших. До письмових пояснень прокурор долучив документи щодо визначення за слідчими Національної поліції підслідності у кримінальних провадженнях №0001493, №0000288, №0000336, №0000896, №0000740, №0001836.

Враховуючи, що за змістом ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги на бездіяльність під час досудового розслідування відбувається за участі прокурора, бездіяльність якого оскаржується, то письмові пояснення прокурора ОСОБА_5 слідчий суддя не вважає такими, що подані прокурором, бездіяльність якого оскаржується.

ІІ. Встановлені обставини справи, оцінка і мотиви слідчого судді

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Так, пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України, на який посилається у своїй скарзі ОСОБА_3 , визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Вказана норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає чотири обов`язкові ознаки:

1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію,

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк,

3) з клопотанням про проведення процесуальної дії звернулася особа, що має на це право;

4) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (ч.1 ст. 220 КПК України). Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч.2 ст. 220 КПК України).

Клопотання ОСОБА_3 отримане Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Офісу Генерального прокурора 02.02.2023, що підтверджується роздруківками про отримання електронного листа № VYH--01 від 02.02.2023.

За приписами ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. В свою чергу, стаття 220 КПК України наділяє прокурора повноваженнями як задовольнити клопотання, так і відмовити (повністю або частково) з винесенням постанови, в якій мають бути викладені мотиви такої відмови.

Отже, з урахуванням нормативних приписів, належними формами реагування на клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 220 КПК України є або його задоволення, або винесення мотивованої постанови про відмову у задоволенні клопотання.

Враховуючи, що в установлений ст. 220 КПК України строк прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора не відреагував в належній процесуальній формі (повідомленням про задоволення або постановою про відмову) на подане ОСОБА_3 клопотання № VYH--01 від 02.02.2023, слідчий суддя доходить висновку, що фактично прокурором не виконано обов`язку щодо розгляду такого клопотання.

Однак, при розгляді даної скарги необхідно врахувати також такі обставини.

Стаття друга КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного і неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта або клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Під час розгляду скарги слідчим суддею було з`ясовано, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.06.2021 було задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано уповноважених осіб НАБ України внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за його заявою.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК; слідчий суддя вирішує у кримінальному провадженні лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Під час розгляду скарги ОСОБА_3 слідчому судді не було надано доказів того, що судове рішення, яким було зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , було виконане в установленому законом порядку, що відповідні відомості були внесені до ЄРДР та розпочато досудове розслідування, що ОСОБА_3 є учасником такого кримінального провадження (заявником чи потерпілим).

Обов`язок слідчого/прокурора розглянути клопотання, що подано особою якій Кримінальним процесуальним кодексом України надано таке право, передбачено частиною 1 статті 220 КПК України.

Із системного аналізу положень кримінально-процесуального законодавства висновується, шо обов`язок щодо розгляду клопотань виникає у слідчого, який здійснює досудове розслідування у такому провадженні, та у прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням в конкретному кримінальному провадженні.

Отже, бездіяльність прокурора, про яку йде мова в п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а саме нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може мати місце тільки під час досудового розслідування, яке розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя в порядку, передбаченому КПК України, здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, оскільки не встановлено, що було розпочато досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, під час якого у прокурора виник би обов`язок розглянути клопотання № VYH--01 від 02.02.2023, відповідно до вимог ст.220 КПК України, а отже, не встановлено бездіяльності прокурора.

Слідчий суддя вважає за необхідне у цій ухвалі пояснити таке. 10.02.2023, за схожих обставин, слідчим суддею ОСОБА_1 було частково задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та зобов`язано прокурора САП, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, розглянути клопотання ОСОБА_3 № VYH--01 від 02.02.2023 відповідно до вимог с.220 КПК України. Однак, слідчий суддя вважає, що вирішення у такий спосіб скарги не досягає мети кримінального провадження, оскільки ОСОБА_3 , маючи гарантію захисту своїх прав від кримінальних правопорушень, не зможе вимагати виконання судового рішення щодо розгляду клопотання в порядку ст.220 КПК України, не володіючи інформацією про те чи було розпочато досудове розслідування за його заявою. А тому такий засіб захисту своїх прав, на думку слідчого судді, не буде ефективним на практиці, оскільки не призведе до поновлення порушеного права на розгляд клопотання у визначений КПК України строк.

Керуючись статтями 220, 303, 304, 306, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1