Дата документу 17.01.2023
Справа № 334/5547/22
Провадження № 1-кп/334/330/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2017 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбута частина покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2012 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі;

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2020 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбута частина покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин. Так, 17 жовтня 2022 року, приблизно о 07.00 годині, обвинувачений, знаходячись біля будинку №65 по вулиці Сергія Синенка у місті Запоріжжя, побачив біля другого під`їзду вказаного будинку припаркований транспортний засіб марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , який заходиться у користуванні ОСОБА_6 , та маючи умисел на таємне викрадення чужого діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою троса відчинив кришку капоту транспортного засобу марки «ВАЗ-2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , та з моторного відсіку таємно викрав автомобільну акумуляторну батарею марки «FireBall», 6СТ-60АЗ потужність 12В, об`ємом 60 А/г в корпусі чорного кольору, вартістю 1974,83 гривень, після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.

Крім цього, у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану, Президентом України прийнято Закон України №2117-ІХ від 03 березня 2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», відповідно до якого частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнити словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладено в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає, вчинення злочину повторно.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує також і те, що він раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, його вік, по місцю проживання характеризується посередньо, одружений, визнав свою винність у судовому засіданні, враховує обставини, які пом`якшують його покарання і обставини, які обтяжують його покарання, а також приймаючи до уваги думку потерпілої, яка його вибачила та просила призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі, за таких обставин, суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого вважає, що йому слід призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України не в максимальних межах, встановлених у санкції статті за якою ОСОБА_5 , притягується до відповідальності.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_5 , та попередження вчинення нових злочинів.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 60, 65-67, 395 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2022 року на автомобільну акумуляторну батарею марки «FireBall», «6СТ-60А3» потужність 12В, об`ємом 60 А/г в корпусі чорного кольору - скасувати.

Речові докази:

автомобільну акумуляторну батарею марки «FireBall», «6СТ-60А3» потужністю 12В, об`ємом 60 А/г в корпусі чорного кольору, яка по даному кримінальному провадженню визнана речовим доказом та відповідно до постанови слідчого зберігається в камері зберігання речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути законному власнику ОСОБА_4 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя п ротягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1