Справа 305/384/23
Номер провадження 1-кс/305/82/23
УХВАЛА

03.03.2023. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканця

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

з середньою освітою, не працює, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області - капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим заступником керівника Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , діючи умисно, всупереч п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України за №2471 від 17.06.1992, п.п. 2, 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №576 від 12.10.1992 та п.п. 2.1, 2.3.3 та 8.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України за №622 від 21.08.1998, не маючи дозвіл на придбання, носіння, зберігання та збут нарізної вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, на початку вересня 2022 року, перебуваючи поблизу сміттєвого звалища, яке розташоване в м.Рахів Закарпатської області по вулиці Партизанській, без номера, знайшов, таким чином незаконно придбав боєприпаси - 32 гвинтівкові патрони центрального бою, з яких 28 патронів калібру 7,62х54 мм, 3 патрони калібру 8х57 JS та 1 патрон калібру .30-06 Springfield, які в подальшому при собі переніс до будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де у подальшому їх зберігав до 03.02.2023, коли перебуваючи на площі поблизу Свято-Духівського храму, який розташований у м. Рахів, Закарпатської області, вул. Миру, 16, з корисливих мотивів, незаконно збув вказані патрони ОСОБА_7 за грошові кошти у сумі 2000 гривень. Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання, носіння, зберігання, збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу. 27 лютого 2023 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду грошових коштів від 03.02.2023; протоколом огляду покупця, який здійснює оперативну закупівлю та вручення йому грошових коштів від 03.02.2023; протоколом добровільної видачі боєприпасів від 03.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.02.2023; протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину від 07.02.2023; висновком судової експертизи зброї № СЕ-19/107-22/1268-БЛ від 17.02.2023; протоколом обшуку від 27.02.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 . Під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та встановлено наявність ризиків, що передбачені п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років, що дає підстави вважати, що останній усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує за даний злочин, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення у майбутньому кримінальної відповідальності. В обґрунтування ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може не виконувати належним чином свої процесуальні обов`язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України, і таким чином перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема є ризик того що останній може вчиняти дії щодо умисного затягування досудового розслідування. Беручи до уваги вищевикладене, особистість підозрюваного ОСОБА_5 , характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності можна прийти до висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи встановлені під час досудового розслідування ризики, які передбачені п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , з метою належного виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, суду, виключення можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо. У зв`язку з наведеним просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просить задовольнити клопотання, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, на його думку, не дасть змогу запобігти ризикам та зробить неможливим виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 вважає клопотання обґрунтованим та просить таке задовольнити, оскільки дійсно існують ризики в неправильній процесуальній поведінці підозрюваного.

ПідозрюванийОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечує проти задоволення клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просить не застосовувати такий цілодобово, оскільки йому необхідно працювати, щоб забезпечувати себе харчами та іншими засобами для існування.

Заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно з положенням статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття «обґрунтована підозра» у практиці Європейського суду з прав людини передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» та «Нечипорук та Йонкало проти України»).

Під час розгляду клопотання встановлено, що 19.01.2023 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 0000037 з відображенням правової кваліфікації злочину за ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 27.02.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує у своєму клопотанні слідчий.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на думку слідчого судді, підтверджується наданими копіями матеріалів кримінального провадження: протоколом огляду грошових коштів від 03.02.2023; протоколом огляду покупця, який здійснює оперативну закупівлю та вручення йому грошових коштів від 03.02.2023; протоколом добровільної видачі боєприпасів від 03.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.02.2023; протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину від 07.02.2023; висновком судової експертизи зброї № СЕ-19/107-22/1268-БЛ від 17.02.2023; протоколом обшуку від 27.02.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , якими підтверджується дане клопотання.

Досліджені документи свідчать про те, що дійсно міг мати місце факт незаконного придбання, зберігання, носіння, збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу, тобто предметом таких дій були боєприпаси, а також дають підстави для висновку щодо можливої причетності ОСОБА_5 до цих дій, які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження, дають підстави вважати, що повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно з яким «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри).

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років, а отже, відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя оцінює в сукупності такі обставини: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці проживання є незначний, оскільки він неодружений, на його утриманні неповнолітні діти чи інші особи не перебувають, ніде не працює, проживає за рахунок тимчасового (одноразового) заробітку, мешкає за місцем реєстрації, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя, погоджується зі стороною обвинувачення та вважає, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є підставним, дійсно є ризики, передбачені пунктами 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте оцінивши в сукупності всі зазначені вище обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які зазначені у ст. 178 КПК України, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, клопотання необхідно задовольнити частково, оскільки підозрюваному необхідно надати можливість забезпечувати себе харчами та іншими засобами існування, а отже слідчий суддя вважає що достатньо буде застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, строком на два місяці, а у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Також слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і доведеністю стороною обвинувачення наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду, а також не відлучатися за межі м. Рахова без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, знаходитись за місцем свого проживання в нічний час доби з 22.00 год до 06.00 год.

Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178,181, 182-186, 193-197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, в період часу з 22 по 06 годину, починаючи з 03.03.2023 до 03.05.2023.

2. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 до такі обов`язки :

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їх вимогою;

2) не відлучатися з місця постійного проживання м. Рахів, Рахівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) знаходитись за місцем свого проживання, в будинку АДРЕСА_1 в нічний час доби з 22.00 год до 06.00 год;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що у разі невиконання зазначених обов`язків, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали до 03 травня 2023 року.

Копію ухвали направити для виконання Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, за місцем проживання підозрюваного, відповідно до ст. 181 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у кримінальному провадженні - заступника керівника Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_11 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1