Справа № 296/1081/23
УХВАЛА

Іменем України

06 лютого 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, що перебуває у приватній власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування поданого клопотання прокурор вказав, що у провадженні слідчого управління ГУ Національної поліції в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 16.01.2021 за підозрами ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України та за підозрами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 у достовірно невстановлений час та день у січні 2021 року, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи намір здійснювати злочинну діяльність, пов`язану з вчиненням умисних злочинів у сфері обігу психотропних речовин, визначивши вчинення злочинів, як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, розробив схему незаконного придбання, зберігання прекурсорів і незаконного виготовлення, зберігання та збуту психотропних речовин серед мешканців м. Житомира.

Усвідомлюючи що самостійно він не зможе забезпечити систематичне незаконне придбання, зберігання прекурсорів і незаконне виготовлення, зберігання та збут психотропних речовин у необхідних обсягах, ОСОБА_4 прийняв рішення про залучення до вчинення кримінальних правопорушень ряду осіб, з метою збуту виготовлених ним психотропних речовин.

З цією метою ОСОБА_4 залучив до вчинення кримінальних правопорушень своїх знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які мали тісні зв`язки із особами, які виживають психотропні речовини.

З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про свої злочинні наміри, довівши до їх відома деталі злочинного плану.

Останні, бажаючи отримувати власну матеріалу вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію та надали свою добровільну згоду на участь у вчиненні кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 відвів собі наступні ролі та функції: підшукав знаряддя та засоби, необхідні для виготовлення психотропної речовини, облаштував місце для її виготовлення, систематично купував прекурсори, необхідні для незаконного виготовлення амфетаміну, безпосередньо приймав участь у незаконному виготовленні психотропної речовини, координував дії співучасників, розподіляв незаконно здобуті грошові кошти.

У свою чергу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як співвиконавці вчинення кримінальних правопорушень, згідно розподілених функцій: отримували від ОСОБА_4 психотропну речовину, для подальшого збуту та збували її раніше підшуканим ними клієнтам.

Таким чином ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 для вчинення тяжких злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин.

Зазначеними особами у період з 06.11.2021 по 20.02.2022 скоєно ряд кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, що знайшло своє підтвердження під час документування їх злочинної діяльності.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність у власності підозрюваного ОСОБА_4 наступних об`єктів:

- 1/4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 24281311).

В судове засідання слідчий не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Клопотання слідчого розглянуто без виклику в судове засідання ОСОБА_4 та його захисника, оскільки слідчим доведено, що повідомлення підозрюваного про розгляд даного клопотання може в подальшому унеможливити належне забезпечення арешту майна.

Приписами ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, наданні органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Приписами ч. 5 ст. 170 КПК України визначено що, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З матеріалів справи вбачається, що слідчий просить накласти арешт на 1/4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 24281311), яка належить на праві приватної спільної сумісної власності підозрюваному ОСОБА_4 , з метою забезпечення можливості конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Зі змісту ст. 278 КПК вбачається, що зазначення стаття регулює строки та порядок вручення повідомлення про підозру. Проаналізувавши зміст зазначених норм слідчий суддя вважає, що під здійсненням повідомлення про підозру слід розуміти саме вручення його особі.

Слідчим суддею встановлено, що в матеріалах клопотання наявне повідомлення про підозру від 11.11.2022р. ОСОБА_4 , однак відсутні відомості щодо вручення та отримання останнім такого повідомлення.

Слід зазначити, що згідно статей 42 та 278 КПК України слід визначити, що направлення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень, здійснюється виключно з підстави неможливості його особистого вручення внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, щодо якої обсяг доказів визнано достатнім для повідомлення їй про підозру.

Надсилаючи повідомлення про підозру засобами поштового звязку, слідчий не обгрунтував неможливості його особистого вручення ОСОБА_4 .

Оскільки з матеріалів клопотання слідчий суддя не вбачає, що ОСОБА_4 повідомлення про підозру вручено відповідно до норм чинного КПК України, а тому відсутні підстави для накладення арешту на майно останнього з метою забезпечення конфіскації.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі 5 днів з часу її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1