печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6570/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

17.02.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000316.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, прокурор направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000316 від 22.04.2022 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

За результатами воєнних дій, збройними силами російської федерації незаконно окуповано територію м. Херсон, а також підприємства, установи, організації, інші об`єкти, які розташовані на території міста, зокрема і АТ «Херсонобленерго», що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Пестеля, 5, та встановили контроль над нею, у тому числі через створені окупаційні адміністрації держави-агресора. Для реалізації і підтримки рішень та дій держави агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів, інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою контролю за галуззю енергетики представниками окупаційної адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території створено незаконне підприємство, так зване «унитарное государственное предприятие «Херсоноблэнерго».

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_5 , являючись громадянином України, який з 16.05.2013 обіймає посаду начальника служби повітряних та кабельних мереж АТ «Херсонобленерго», будучи достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення міста Херсон та адміністративної будівлі АТ «Херсонобленерго» збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територію України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою, будучи обізнаним про те, що місто Херсон є невід`ємною складовою частиною України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 27.06.2022) зустрівся з представниками окупаційної адміністрації держави-агресора, які запропонували йому обійняти посаду виконуючого обов`язки директора так званого «унитарного государственного предприятия «Херсоноблэнерго» та вчиняти дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів, інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Під час вказаного спілкування ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно надав згоду вказаним представникам окупаційної адміністрації держави-агресора на зайняття посади директора створеного окупаційною владою підприємства, так зване «унитарное государственное предприятие «Херсоноблэнерго» та організувати його роботу під їх повним контролем.

Так, 09.08.2022 у кримінальному провадженні №0000316 від 22.04.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Як зазначено вище, підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Горностаївка, Горсностаївського району, Херсонської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , якому 01.06.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Так, 02.09.2022 старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в розшук.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у приватній власності

ОСОБА_5 перебуває об`єкт житлової нерухомості квартира, за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль марки «Богдан», модель 211040, зеленого кольору, VIN- НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У даному випадку, підставою застосування арешту майна - є заборона для осіб у володінні яких воно знаходиться віджувати, користуватись та видозмінювати майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речового доказу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, в зв`язку з метою забезпечення збереження вищевказаного майна як речових доказів, або ненастання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_5 , шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна.

Накласти арешт на автомобіль марки «Богдан», модель 211040, зеленого кольору, VIN- НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_5 , шляхом заборони розпорядження та відчуження транспортним засобом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1