ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/1106/23

Провадження № 1-кп/210/311/23

"03" березня 2023 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000050 від 21.02.2023 року за яким обвинувачується

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується в тому, що 20 лютого 2023 року приблизно о 13:40 год. він незаконно проник до житла потерпілої ОСОБА_3 , а саме до квартири АДРЕСА_2 .

Так, 20.02.2023 приблизно о 13 годині 35 хвилин ОСОБА_2 , перебував поблизу багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник умисел на порушення недоторканності житла шляхом незаконного проникнення до квартири АДРЕСА_4 , яка розташована на першому поверсі вказаного будинку, та належить потерпілій ОСОБА_3 на праві власності.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на порушення недоторканності житла, а саме - на незаконне проникнення до нього, ОСОБА_2 в той же день, тобто 20 лютого 2023 року приблизно о 13 годині 40 хвилин, всупереч волі власника зазначеного житла, а саме - потерпілої ОСОБА_3 та без її дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутності будь-яких причин для порушення недоторканості житла, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх здійснити, підійшов до зовнішнього боку балкону квартири АДРЕСА_2 , після чого, шляхом застосування фізичної сили рук підтягнувся та через незачинене вікно балкону вказаної квартири, проник в середину квартири потерпілої ОСОБА_3 , смикнув за ручку балконної двері, чим відчинив її, пройшов через лутку балконної двері в середину житлового приміщення вказаної квартири, тобто незаконно проник до житла потерпілої ОСОБА_3 , чим грубо порушив положення статті 30 Конституції України, відповідно до якої, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи. Після чого, ОСОБА_2 приблизно о 13:50 год. 20.02.2023 був виявлений на місці вчинення кримінального правопорушення потерпілою ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_2 підозрюється у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України за ознаками незаконного проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Вказану кваліфікацію суд вважає правильною.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст.ст. 381, 382 КПК України він просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_2 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_6 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими органом досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених органом досудового розслідування обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, ч. 2 ст. 382 КПК України, встановлено, що учасниками судового провадження жодні встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини справи не оспорюються.

У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України , фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування (у формі дізнання) встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням (у формі дізнання) обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 162 КК України.

Згідно з частини 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого.

Згідно довідки Комунального підприємства «Криворізька центральна районна лікарня» ОСОБА_2 за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався (т. 2 а.с. 52).

Крім того, згідно довідки Комунального підприємства «Криворізька центральна районна лікарня» ОСОБА_2 за медичною допомогою до звертався з приводу розладу психіки та поведінки у зв`язку з вживанням опіоїдів (т. 2 а.с. 53).

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненої, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки, а також активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 162 КК України, а саме обмеження волі стром на 1 рік.

Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настало, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 КК України.

Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Розмір витрат на залучення експерта: відсутні.

Речові докази: відсутні.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням: відсутній.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у вигляді обмеження волі, призначеного за цим вироком з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України та п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти на засудженого обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації; не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1