В И Р О К
Іменем України

01 грудня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000327 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, фактично проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, фактично проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнане судом доведеним

Шостого вересня 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вступили у попередню злочинну змову з метою відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 07 вересня 2017 року опівночі обвинувачені прийшли до обійстя потерпілої ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де зайшли у веранду будинку потерпілої та шляхом обману, а саме представившись внуком останньої, примусили ОСОБА_8 вийти до них у веранду. Після чого ОСОБА_4 штовхнув потерпілу на підлогу та разом із братом ОСОБА_9 , з метою подолання волі останньої до опору, утримуючи її за руки, пригрозили застосувати до неї насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я, а саме фізичну розправу. Унаслідок чого потерпіла скорилась та на вимогу обвинувачених передала їм грошові кошти у сумі 3100 грн, з якими Галицькі втекли з місця вчинення злочину.

Під час згаданих дій потерпілій ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця, садна правого передпліччя, повного випадіння тіла матки, які є легкими тілесними ушкодженнями без короткочасного розладу здоров`я.

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої та з погрозою застосування такого насильства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Пояснення учасників кримінального провадження

Обвинувачені, користуючись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовились надавати пояснення.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не надали суду будь-яких показань які б підтверджували, або спростували висунуте ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачення.

Докази на підтвердження вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину

ОСОБА_15 те, що обвинувачені не визнали себе винними у відкритому викраденні грошових коштів у потерпілої ОСОБА_8 , їх винуватість у вчиненні вказаного злочину повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами та висновками експертиз.

За даними витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань, 07.09.2017 близько 00 годин обвинувачені проникли на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 та застосовуючи фізичне насильство й погрози, небезпечні для життя та здоров`я останньої, заволоділи її грошовими коштами у розмірі 3100 грн (а.к.п. 2, 93 т. 5).

Під час огляду 07.09.2017 будинку потерпілої ОСОБА_8 на внутрішній частині дверей та рами були виявлені відбитки пальців рук. Окрім того, потерпіла вказала на місце, де зберігались грошові кошти, якими заволоділи обвинувачені (а.к.п. 3-6 т. 5).

Згідно з висновком експерта №1/1656 від 20.09.2017 вилучені під час огляду місця події 07.09.2017 сліди пальців рук належать обвинуваченому ОСОБА_4 (а.к.п. 22-48 т. 5).

Разом із тим під час пред`явлення особи для впізнання потерпіла ОСОБА_8 по зовнішньому вигляду, зокрема, росту, будови тіла та рис обличчя впізнала ОСОБА_16 , а ОСОБА_17 , окрім згаданого, по русявому кольору волосся, які 07.09.2017 заволоділи її грошовими коштами (а.к.п. 8-15 т. 5).

У ході слідчого експерименту 07.09.2017 потерпіла ОСОБА_8 відтворила яким чином ОСОБА_18 схопив її за руку та жбурнув на підлогу, після чого обвинувачені смикали її за одяг та погрожували фізичною розправою вимагаючи гроші. Також ОСОБА_8 вказала на місце під матрацом, де зберігались 3100 грн, які вона віддала останнім (а.к.п. 16-20 т. 5).

За даними судово-медичної експертизи №460 від 11.09.2017 у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця, садна правого передпліччя, повного випадіння тіла матки, які є легкими тілесними ушкодженнями без короткочасного розладу здоров`я та утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару рукою, ногою чи іншим предметом, за обставин і в терміни вказані у постанові про призначення експертизи (а.к.п. 49 т. 5).

Під час обшуку місця проживання обвинувачених, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , вилучено чорну шкіряну куртку та кросівки темно-синього кольору, про що відображено у протоколі обшуку від 08.09.2017 (а.к.п. 50-57 т. 5).

Під час пред`явлення речей для впізнання 13.09.2017, потерпіла ОСОБА_8 впізнала кросівки, які були вилучені з будинку обвинувачених, та у яких був взутий один з них (а.к.п. 59-62 т. 5).

Водночас, під час пред`явлення речей для впізнання, потерпіла не упізнала куртку, вилучену з будинку ОСОБА_19 (а.к.п. 63-65 т. 5).

Як убачається з актів №№ Д-282, Д-283 спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів від 10.10.2017 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наркологічно здорові та згідно з висновками судово-психіатричних експертиз №№341-2017, 342-2017 останні під час скоєння інкримінованого їм діяння могли усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, можуть усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним на час проведення експертиз. Їх вчинки були колективними, наперед спланованими, прихованими, послідовними, цілеспрямованими, пролонгованими у часі, вони добре їх пам`ятають та відтворюють згідно своєї версії (а.к.п. 84-91 т. 5).

Висновки суду щодо доведеності вчинення обвинуваченими злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України

Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої та погрозою застосування такого насильства, вчинене з проникненням у житло.

При цьому грабіж вважається закінченим з моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном (винести, передати іншим особам тощо).

Основним безпосереднім об`єктом грабежу є право власності, а у разі вчинення грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, додатковим безпосереднім об`єктом виступають здоров`я, життя, психічна або фізична недоторканність людини.

Дослідженими судом доказами достеменно встановлено вину обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину, зокрема, протоколом огляду місця події під час проведення якого на дверях будинку потерпілої були виявлені слід пальців рук, які згідно з висновком дактилоскопічної експертизи належать ОСОБА_4 .

Під час проведення слідчого експерименту потерпіла детально відтворила на місці події обставини застосуванням обвинуваченими до неї фізичного насильства та заволодіння належними їй грошовими коштами, що узгоджується з висновком судово-медичної експертизи, якою визначена кількість та механізм спричинення тілесних ушкоджень за обставин викладених в обвинувальному акті та доводить застосування обвинуваченими фізичного насильства до потерпілої з метою заволодіння її майном.

Окрім того, потерпіла ОСОБА_8 впізнала за сукупністю ознак ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які у ніч з 06 на 07 вересня 2017 року застосовуючи фізичну силу та погрожуючи насильством відкрито викрали у неї 3100 грн та вказала на взуття у якому був одягнений один з обвинувачених у момент вчинення злочину, яке було вилучено з домоволодіння останніх.

Суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про визнання протоколів пред`явлення особи для впізнання недопустимими доказами з тих підстав, що подія відбувалась у темну пору доби й потерпіла не могла упізнати обвинувачених.

За приписами ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_8 чітко на місці події показала, як відкрила двері та у веранді побачила місцевих жителів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , яких також впізнала під час проведення впізнання.

Вказані слідчі дії були проведені відповідно до вимог ст.ст. 228, 240 КПК України.

Твердження захисника ОСОБА_7 про те, що потерпіла упізнала взуття та куртку обвинувачених за допомогою працівників поліції, бо інкриміновані події відбувались у темну пору доби не заслуговують на увагу через те, що суперечать фактичним обставинам справи.

Зокрема, потерпіла упізнала лише взуття обвинувачених, а надану їй, серед інших, куртку вона не змогла з впевненістю упізнати, що у свою чергу навпаки свідчить про неупередженість органів досудового розслідування.

До того ж впізнання речей обвинувачених проводились після проведення слідчого експерименту з потерпілою та пред`явлення їй осіб для впізнання, серед яких ОСОБА_8 упізнала братів ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , як осіб, що вчинили пограбування.

З огляду на те, що обвинувачені вчинили грабіж потерпілої у темну пору доби, а також похилий вік ОСОБА_8 , суд вважає, що остання природно могла не впізнати куртку, яка була чорного кольору, при цьому вона впізнала кросівки з білою підошвою та логотипом «Nike» на синьому фоні, у які був взутий один з обвинувачених.

У свою чергу захисником ОСОБА_7 не наведено інших ґрунтовних підстав для визнання згаданих протоколів недопустимими доказами, суд вважає їх належними та допустимими доказами.

Також хибними є доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що висновок судово-медичної експертизи не містить даних про особу, яка спричинила потерпілій тілесні ушкодження.

Статтею 242 КПК України визначено, що експертиза проводиться, зокрема, з метою встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Досліджений судово-медичний висновок містить відомості щодо тілесних ушкоджень та механізму їх спричинення.

У свою чергу суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінивши судово-медичну експертизу №460 у сукупності з іншими належними та допустимими докази суд прийшов до переконливого висновку про винуватість обвинувачених у заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень під час вчинення інкримінованого їм злочину.

Таким чином, на підставі досліджених протоколів слідчих дій та висновків експертиз, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, поза розумним сумнівом, дійшов висновку, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, здійснили відкрите викрадення грошових коштів останньої з проникненням у житло, тобто вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України.

Мотиви призначення обвинуваченим покарання, а також мотиви прийняття рішення щодо речових доказів

Призначаючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, осіб обвинувачених, які мають молодий вік, виховуються у неповній сім`ї, посередньо характеризуються за місцем проживання, думку потерпілої, яка наполягала на суворості покарання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченим.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених є вчинення ними злочину у неповнолітньому віці.

Обставини, що обтяжують їх покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Також судом враховано висновки досудової доповіді Любарського районного сектору з питань пробації, відповідно до яких виправлення та перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, з огляду на те, що Галицькі вчинили тяжкий злочин, у скоєному не розкаялись, негативно характеризуються за місцем проживання та навчання, завдані злочинними діями матеріальні збитки потерпілій не відшкодували, суд дійшов висновку, що останнім слід призначити реальне покарання. Разом з тим враховуючи правову позицію прокурора, а також те, що обвинувачені вчинили грабіж у неповнолітньому віці суд вважає, що у даному випадку необхідним і достатнім для їх виправлення та запобіганню вчинення нових злочинів буде позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 186 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує у солідарному порядку з обвинувачених на користь Житомирського НДЕКЦ 1484 грн 40 коп. витрат на залучення експертів під час проведення судово-дактилоскопічної експертизи.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи особу обвинувачених, їх поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, а також відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання останнім запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання у порядку визначеному ч. 5 ст. 72 КК України.

Стягнути у солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на користь Житомирського НДЕКЦ (отримувач УДКСУ у м. Житомирі, банк отримувача ГУДКСУ в Житомирській області, МФО 811039, код ЗКПО: 38035726, р/р 0002) 1484 (одну тисячу чотириста вісімдесят чотири) грн 40 коп. витрат на залучення експертів під час проведення судово-дактилоскопічної експертизи.

Речові докази, а саме:

- чоловічу шкіряну куртку та спортивні кросівки, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Любарського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області повернути обвинуваченим.

- відбитки пальців рук залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Потерпілій, яка не була присутня у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: