ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3181/22 Справа № 179/2011/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Дніпро

02 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 - захисника ОСОБА_8 , подану на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про стягнення процесуальних витрат з ОСОБА_10 на користь потерплого ОСОБА_9 ,

встановила:

Ухвалою Петриківського районного суд Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року було задоволено клопотання обвинуваченої за ч.1 ст.286 КК України ОСОБА_10 і остання звільнена від кримінальної відповідальності відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення із обвинуваченої матеріальної шкоди у розмірі 21186 та 10000 грн у рахунок моральної шкоди залишений судом без розгляду, із роз`ясненням права звернення до суду у порядку цивільного судочинства.

Стягнуто із ОСОБА_10 процесуальні витрати 1144 грн за проведення автотехнічної експертизи та 1256,08 грн - за проведення комісійної судово-технічної експертизи.

Оскаржуваною ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2022 року було відмовлено у задоволенні поданого клопотання представника потерпілого ОСОБА_9 - захисника ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 процесуальних витрат у розмірі 22050 грн на правову допомогу і 2050 грн у рахунок понесених потерпілим транспортних витрат, пов`язаних із прибуттям до місця судового провадження як таких, що не підтверджені документально (зокрема, витрати на правову допомогу) та таких, що не віднесені до процесуальних витрат (витрати на пальне).

Представник потерпілого ОСОБА_8 у подані апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про стягнення з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_9 понесені тим процесуальні витрати на загальну суму 22050 грн.

Зазначає, що понесені потерпілим процесуальні витрати належним чином підтверджені, оскільки захисник додав до клопотання усі укладені між сторонами угоди про надання правових послуг із додатковими умовами, опис робіт, акт прийняття потерпілим послуг від захисника, довідка, складена адвокатом, про отримання ним грошових коштів у готівковій формі за надані послуги.

Крм того, захисник стверджує про дійсність належності ОСОБА_9 чеків з АЗС, які він долучив до клопотання, адже, потерпілий мешкає у с.Оленівка Новомосковського району Дніпропетровської області і на особистій автівці вимушений був прибувати у судові засідання Петриківського райсуду у смтПетриківка Дніпровського району Дніпропетровської області, що за 46,4 км.

Апелянт посилається на те, що Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не наводить форму та вимоги до документів, що підтверджує оплату гонорара (винагороди) адвокату, як і Положення "Про форму та зміст розрахункових документів" та "Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", що не поширюються на осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність.

Захисник також зазначає, що потерпілий та він як його представник,зазначали суду першої інстанції, під час обговорення питання щодо можливості звільнення ОСОБА_10 за ст.49 КК України, про необхідність стягнути із обвинуваченої на користь потерпілого процесуальних витрат та про надання потерпілому часу для підготовки необхідних документальних підтверджень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника потерпілого ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги у повному обсязі викладених у ній доводів, захисника обвинуваченої ОСОБА_10 ОСОБА_7 на заперечення проти задоволення апеляційних вимог, проаналізувавши зміст оскаржуваної судової ухвали та доводи апеляційної скарги представника потерпілого, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним (ухвалене компетентним судом згідно із нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених діючим КПК України), обґрунтованим (ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу) та вмотивованим (ухваленим із наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення).

Відповідно до ст.118 КПК України процесуальні витрати - це витрати, які складаються з: витрат на правову допомогу, витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження, витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, витрат, пов`язаних із зберіганням та пересиланням речей і документів.

Відповідно до змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, які свідать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом прядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні таких вимог про відшкодування таких витрат.

Колегія суддів, повторно дослідивши додані до клопотання представника потерпілого ОСОБА_9 - захисника ОСОБА_8 про стягнення процесуальних витрат документи, вважає првильним висновок суду першої інстанції про недоведенісь документально витрат на правову допомогу.

Так, захисником надані договір про правову допомогу від 22.11.2018 року ( а.п.25), додаткові угоди до нього від 31.12.2019,01.05.2021 та 08.12.2021 ( а.п.26-28), опис наданих послуг тривалістю сумарно 19 годин з 2018 по 2021 рік ( а.п.30) та довідка, складена самим захисником про отримання ним від потерпілого 20000 грн.

Суд першої інстанції обгрунтовано зазначив про те, що долучені представником документи не підтверджують належним чином факт дійсності оплати гонорару у зазначених розмірах, адже відсутні платіжні документи про сплату коштів.

Крім того, із долучених представником потерпілого ( а.п. 34-35) чеків на придбане пальне не убачається їх належність потерпілому ОСОБА_9 та відповідність дат придбання пального із графіком та кількістю судових засідань суду першої інстанції.

Апеляційні доводи представника потерпілого не спростовують висновки суду першої інстанції та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,418,419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 про стягнення процесуальних витрат з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4