Справа № 195/635/22
Провадження 1-кс/195/347/22 У Х В А Л А
04.11.2022 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ( в режимі відеоконференції ),
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.08.2022 року апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково: Ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року- скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та отримання Ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24.08.2022 року заявник направив до Томаківського районного суду Дніпропетровської області доповнення до скарги наступного змісту.
1. Диск №-8447208 (копія запису судового засідання по справі №-310/6633/20/1кс 310/1588/20 суддя ОСОБА_5 ), в якому зазначається адвокатом ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 медичних препаратів, які вплинули на його неадекватну поведінку в процесі судових засідань та порушення прав захисника та його підзахисного, а не про «бажання» ОСОБА_6 написати «явку з повинною» під час судового засідання.
2.Диск №-8326245 (копія запису судового засідання Запорізького апеляційного суду по справі №-310/6633/20/1кс/310/1477/20 ВКЗ №-11-СС/807/1266/2020) в частині розгляду скарги від 11.12.2020 року, про оголошення заяви адвокатом ОСОБА_3 , відносно застосування до підозрюваного ОСОБА_6 медичних препаратів, які вплинули на його неадекватну поведінку в процесі судових засідань та порушення прав захисника та його підзахисного, а не про «бажання» ОСОБА_6 написати «явку з повинною» під час судового засідання, як зазначали в своїх поясненнях слідчий ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_8 .
3.Диск без номера з відеозаписом подій в кім.307 Бердянського міськрайонного суду від 11.12.2020 року, в якому зазначається про блокування дверей встановленими особами з метою примусових заходів надання підзахисним ОСОБА_6 «явки з повинною».
а) представлений на експертизу диск відеозапису є оригіналом чи копією? б) чи зафіксований відеозапис неперервно? в) чи не піддавався відеозапис монтажу або яким- небудь змінам? г) чи є технічна можливість відновлення звуку? д) чи мало місце втручання відносно здертя звукової доріжки на відеозапису.
На відеофайлі 11 зазначено, що в 13 годині 35 хвилин 19 секунд закінчився розгляд апеляційної скарги Запорізьким апеляційним судом від 11.12.2020 року в режимі відео конференції, після чого прокурор ОСОБА_8 швидким рухом покинув приміщення та через дві хвилини завів до кімнати №307 слідчого ОСОБА_7 , які за допомогою потерпілої ОСОБА_9 , двох працівників поліції ( а не працівників МЮУ ДУ «Бердянська виправна колонія-77»), заблокували заявника адвоката ОСОБА_3 біля приміщення із скла де утримувався під вартою підзахисний ОСОБА_6 , з метою вимагання пояснень та складання «явки з повинною» не надавши адвокату ОСОБА_3 на той час вільного спілкування з підзахисним для підготовки та напрацювання позиції у судовому засіданні, яке повинно було відбутися 12.12.2020 року о 09 годині 30 хвилин (суддя ОСОБА_5 )
Заявник вважає, що зазначений диск слід дослідити у судовому засіданні Томаківського районного суду при розгляді скарги по суті заявлених вимог.
На відеофайлі 12 в режимі часу 13 години 41 хвилини 53 секунди зазначене спілкування потерпілої ОСОБА_9 , яка з дозволу прокурора ОСОБА_10 зверталася до підзахисного ОСОБА_6 , з метою складання «явки з повинною» та вказати місце знаходження її зниклого чоловіка. Під час спілкування потерпілої з підзахисним на відеофайлі зазначено особу, яка проводить відео зйомку на мобільний телефон.
При досліджені відеофайлу 13 за №- НОМЕР_1 , який розпочинається з 13 години 46 хвилин 23 секунди та закінчується в 13 годин 49 хвилин 45 секунд, загальною тривалістю 03 хвилини 22 секунди. Слід зазначити, що відеофайл за №-13 розпочинається за відсутності 51 секунди від відеофайлу за №-12, що має місце технічне втручання у відеозапис від 11.12.2020 року з метою приховання інформації. На даному відефайлі зафіксовано психологічний тиск з боку прокурора ОСОБА_8 , слідчого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 на підзахисного ОСОБА_6 , який перебував у стані впливу заборонених медичних препаратів наданих йому працівниками поліції, які під виглядом працівників охорони здійснювали функції конвою.
Також на відеофайлі 14 зафіксовано в режимі часу 13 годин 49 хвилин 55 секунд розпорядження прокурора Фоміна для слідчого Шнайдер про надання вказівки злочинцям про блокування дверей та затримання захисника у приміщенні.
На відеофайлі 14 в режимі часу 13 годин 50 хвилин 22 секунди зафіксовано блокування проходу захиснику прокурором ОСОБА_8 з метою перешкоджання вільного залишення приміщення суду.
На відефайлі 14, в режимі часу 13 годин 50 хвилин 52 секунди прокурор ОСОБА_10 переконавшись, що вхідні двері заблоковані, як посадова особа не вжив заходів вільному пересуванню захиснику у приміщенні суду та пасивно спостерігав за подіями у залі судових засідань.
На відеофайлі 14, в режимі часу з 13 години 51 хвилини 29 секунд до 13 години 52 хвилини 18 секунд зафіксоване спілкування прокурора з підзахисним та висловлювання незадоволення відсутності фактів та провалу злочинного задуму.
На відео файлі 14, в режимі часу 13 годин 52 хвилини 26 секунд працівники поліції ( замість конвою) спілкуються з підзахисним ОСОБА_6 з нехтуванням дотримання та виконання інструкції і зобов`язань, в угоду прокурору ОСОБА_8 та слідчому ОСОБА_7 .
На відео файлі 14, в режимі часу 13 годин 54 хвилини 02 секунди технічний працівник Бердянського міськрайонного суду пропонує прокурору ОСОБА_10 прослухати через вхідні двері про події, які відбувалися в кабінеті судді Прінь, після чого він залишає кімнату №-307 Бердянського міськрайонного суду.
З`явлення із зізнанням це особисте, добровільне письмове чи усне повідомлення заявником органу дізнання, дізнавачу, слідчому, прокурору, судді або суду про злочин, вчинення чи підготовлюваний ним, до порушення проти нього кримінальної справи кримінальної справи. У даному випадку прокурор ОСОБА_8 , «здійснюючи» нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням в межах 15 хвилин схиляв підзахисного до зізнання в злочині та перешкоджав на той час професійній діяльності захисника ОСОБА_6 . Де це баччено???
Крім того, заявник вказує, що на аркуші справи 209-214 зафіксовано допит свідка ОСОБА_8 оперативним співробітником Запорізького управління ДВБ НП України майором поліції ОСОБА_14 , з відсутністю на а/с 214 його підпису про допит. Тому виникає питання відносно належності доказу та здійснення повторного допиту свідка з врахуванням відеозапису подій в приміщенні Бердянського міськрайонного суду від 11.12.2020 року.
Також заявник вважає, що слід дослідити відеозапис про події від 11.12.2020 року в приміщенні Бердянського міськрайонного суду (кімната 307), наданий скаржником, який містить звук та частину інформації відносно неправомірної поведінки прокурора ОСОБА_8 до захисника ОСОБА_3 під час виконання професійних обов`язків в інтересах підзахисного ОСОБА_6 .
Крім того, заявник вважає, що слід дослідити аудіо запис телефонної розмови між адвокатом ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_12 , на якому зафіксована розмова про побиття та психологічного тиску заявника під час перебування в кімнаті суді ОСОБА_13 . Бердянського міськрайонного суду в присутності її помічника і співробітника суду чоловічої статі.
Крім того, заявник вважає при розгляді скарги слід відтворити звукозапис та демонстрацію відеозапису, а саме відеозапису спостереження приміщень Бердянського міськрайонного суду від 11.12.2020 року, відеозапису від 11.12.2020 року в каб. №-307 Бердянського міськрайонного суду, відеозапису судових засідань від 11.12.2020 року Бердянського міськрайонного суду та Запорізького апеляційного суду, в частині заявлених вимог застосування до підозрюваного ОСОБА_6 медичних препаратів, які вплинули на його неадекватну поведінку в процесі судових засідань.
Крім того, заявник звертає увагу на дослідженні надання заявником органу досудового розслідування доказів у вигляді заявлених клопотань та заяв про проведення конкретних слідчо оперативних дій, в тому числі проведення досудового розслідування в площині скоєних злочинів слідчим Бердянського ВП та прокурора Бердянської місцевої прокуратури передбачених ст. ст. 373-374 КК України спів ставивши їх з доказами на вище зазначених відеофайлах.
Крім того, заявник вважає, що слідчий ОСОБА_4 , на стадії досудового розслідування виконав тільки одну процесуальну дію, це оформлення доручення ( в порядку ст.40 КПК України), згідно якого в подальшому ОУ Запорізького управляння ДВБ НП України майор поліції ОСОБА_14 , самостійно на свій розсуд з порушенням КПК України провів тільки допити свідків без наявних у нього матеріалів кримінального провадження, а також на свій розсуд обмежився допитом свідків які перебували в залежності від органу якому було доручено проведення слідчих розшукових процесуальних дій.
Крім того, слідчий ОСОБА_4 не призначав та не проводив криміналістичні та судову медичну експертизи на предмет множинності тілесних ушкоджень отриманих та виявлених різними медичними лікарями Бердянської міської лікарні в день скоєння ними зазначених злочинів від 11.12.2020 року у приміщенні Бердянського міськрайонного суду.
Також слідчим ОСОБА_4 не допитані працівники Бердянського міськрайонного суду, а саме помічник судді ОСОБА_13 , яка спілкувалася з заявником про скоєння злочину працівником прокуратури та якій було повідомлено про скоєння злочину прокурором ОСОБА_10 шляхом побиття. Крім того помічник судді ОСОБА_13 спілкувалася з заявником в присутності працівника Бердянського міськрайонного суду чоловічого полу віком до 35 років якого слід встановити та допитати на предмет вищезазначених обставин. Працівником поліції не ставилися питання при допит свідка ОСОБА_12 , про наявність звукозапису при спілкуванні з заявником відносно подій від 11.12.2020 року, які відбулися в приміщенні Бердянського міськрайонного суду.
Заявник вважає, що ОСОБА_16 є свідком усіх протиправних дій зі сторони слідчого Бердянського ВП та прокурора Бердянської місцевої прокуратури передбачених ст. ст. 373, 374 КК України.
Заявник також вказує, що слідчим ОСОБА_4 , не було виконано ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.07.2021 року та наявності неповноти проведення досудового розслідування, на які посилається заявник в скаргах.
В ухвалі Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.07.2021 року слідчою суддею чітко було зазначено: -«А тому слідчому необхідно розглянути заявлені клопотання заявником, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, за необхідності повторно допитати ОСОБА_3 , щодо обставин його заяви; встановити коло осіб, які були присутніми в приміщенні залу с/з 11.12.2020 року під час судових засідань за участю адвоката ОСОБА_3 та допитати їх в якості свідків, допитати в якості свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; усунути протиріччя у показах свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Але, органом досудового розслідування тільки частково встановлено коло осіб, також не допитані основні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , в присутності яких відбулося примушування давати показання та порушення права підозрюваного на захист, не встановлено та не допитано помічника судді Бердянського міськрайонного суду ОСОБА_13 в присутності якої заявник заявляв про скоєння злочину прокурором ОСОБА_8 , та в кабінеті якому заявнику було завдано тілесних ушкоджень.
Не встановлено та не допитано в якості свідка адвоката ОСОБА_20 , який 11.12.2020 року спільно з адвокатом ОСОБА_12 доставляли заявника з приміщення Бердянського міськрайонного суду до Бердянської міської лікарні.
Крім того протокол допиту свідка, а саме допит « ОСОБА_21 », (а/с- 203) проведений з порушенням ст.224 КПК України. В протоколі відсутній запис особи, яка допитувала свідка, різні почерки при оформлені процесуального документа, зазначено про власноручно складання протоколу допиту « ОСОБА_22 », а по факту и стилю оформленого тексту зазначено, що його допитував ОСОБА_14 .
Згідно з приписами ст. ст. 2, 284 КПК України кримінальне провадження може бути закрито після повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим чи прокурором всіх зібраних та перевірених доказів.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Аналіз матеріалів кримінального провадження, а також зміст процесуального рішення слідчого про його закриття свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Разом з цим, вимоги даної правової норми слідчим у повній мірі не виконані, оскільки постанова від 03 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування з огляду на зміст моїх заяв про кримінальні правопорушення слідчим Бердянського ВП та прокурора Бердянської місцевої прокуратури передбачених ст. ст. 373-374 КК України, а саме мої пояснення від 04.01.2021 року, заяви від 26.01.2021 року, заяви від 25.02.2021 року.
Крім того, висновки слідчого щодо відсутності в діях слідчого Бердянського ВП та прокурора Бердянської місцевої прокуратури ознак складу злочинів по подіям 11.12.2020 року ґрунтуються лише на поясненнях працівників Бердянського ВП ГУ НП в Запорізькій області.
При цьому зі змісту пояснень заявника видно, що в приміщенні Бердянського міськрайонного суду здійснювався відеозапис подій, що відбувались 11.12.2020 року, як у судових засіданнях та після їх закінчення, а також здійснювався відеозапис самими працівниками Бердянського ВП і зазначені відеозаписи, згідно матеріалів кримінального провадження, направлялись до слідчого відділу ( з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі.
Проте, в матеріалах провадження відсутні вказані відеозаписи, як немає відомостей і про їх перегляд слідчим, а дослідження цих записів в даному випадку має істотне значення для перевірки моїх тверджень про те, що слідчим Бердянського ВП та прокурором Бердянської місцевої прокуратури спричинили заявнику тілесні ушкодження, а також перешкоджали професіональній діяльності захисника та примушували давати покази. В той же час в матеріалах провадження є медичні документи від 11.12.2020 року, в яких вказано на наявність у заявника різних тілесних ушкоджень, котрі могли утворитися від 11.12.2020 року, але поза увагою слідчого залишилися і ці обставини.
В постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 03.02.2022 року в наявності суперечливі висновки, зокрема, слідчий встановив, що 11.12.2020 року, встановлені особи ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які блокували вхідні двері кім. 307 Бердянського міськрайонного суду в період прогресування пандемії та встановлених обмежень відвідування судових засідань, прийняли дії і поведінку заявника, як запобігання намаганням підозрюваного « ОСОБА_6 » втекти з під варти. Де правові дії прокурора ОСОБА_8 і слідчого ОСОБА_7 під час перебування у залі судових засідань від 11.12.2020 року, під час виконання заявником своїх професійних повноважень??
Крім того, слідчий встановивши, що дані події від 11.12.2020 року відбувались за участі вищезазначених осіб не спростував їх протиріччя в контексті, що до суду їх привів слідчий ОСОБА_25 , при наявності зброї у кожного та суворого режиму відносно відвідуваності суду.
Слідчий не встановлював коло осіб, які погрожували заявнику вбивством та «рекомендували» спішно покинути місто Бердянськ, які блокували двері приміщення суду, які погрожували заявнику, демонструючи свою зброю.
Слідчий не виясняв, яким чином в період пандемії вони потрапили в приміщення суду, чому їх супроводжував слідчий ОСОБА_7 -?
Слідчий Калініченко досліджував відео в контексті наявності фактів побиття заявника, тому поспішно спростував інші наявні докази не надавши їм правової оцінки в площині кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 373-374 КК України.
Слідчий «обґрунтував» свої висновки щодо відсутності складу злочинів виключно на показах залежних прокурору місцевої прокуратури працівників Бердянського ВП, без належної особистої перевірки викладених у заявах заявника фактів.
Крім того заявник в скарзі просить суд про наступне:
- зобов`язати слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального
управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_4
виконати ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.06.2021 року;
- зобов`язати слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального
управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_4
допитати в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_15 ,
- зобов`язати слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального
управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_4 ,
здійснити слідчі (розшукові ) дії, спрямовані на встановлення осіб адвоката
ОСОБА_20 , адвоката ОСОБА_21 , помічника судді Бердянського міськрайонного суду
ОСОБА_13 , а також допитати їх в якості свідків після встановлення осіб.
- вирішити питання відносно призначення та проведення криміналістичної експертизи матеріалів
та засобів відеозапису, а саме відеозапис подій від 11.12.2020 року в кім.307 Бердянського
міськрайонного суду. При проведенні криміналістичної експертизи для експерта слід поставити наступні питання: а) представлений на експертизу диск відеозапису є оригіналом чи копією? б) чи зафіксований відеозапис неперервно? в) чи не піддавався відеозапис монтажу або яким- небудь змінам? г) чи є технічна можливість відновлення звуку? д) чи мало місце втручання відносно здертя звукової доріжки на відеозапису.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав, посилаючись на те, що вони законні й обґрунтовані, і тому просив суд скаргу та доповнення до скарги задовольнити в повному обсязі.
Представники першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Мелітополі та прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво, в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.
Згідно з вимогами ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч.1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ч.1 ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Разом з тим, відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Крім того, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, тобто постанова про закриття справи може вважатись обґрунтованою, якщо вона відповідає таким вимогам: а) висновки, сформульовані в постанові, підтверджуються наявними доказами; б) слідчим і прокурором враховано й досліджено всі докази; в) ці докази досліджено в сукупності; г) на підставі цих доказів можливим є тільки один висновок; д) висновки, сформульовані в постанові, не суперечать фактичним обставинам; е) резолютивна частина постанови повністю відповідає описово-мотивувальній частині.
Проте, як вбачається, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником ОСОБА_3 , та прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Крім того, викладені в оскаржуваній постанові обставини, також не спростовують доводів скарги та не містять достатніх підстав для закриття кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено на досудовому провадженні.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку, що вказана постанова слідчого підлягає скасуванню.
Рішення про закриття кримінального провадження слідчим обґрунтовано відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, однак, у його змісті не наведено обґрунтувань, з чого виходив слідчий, дійшовши висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, що не надає можливості перевірити обґрунтованість таких висновків.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 03.02.2022 року прийнята передчасно, не містить висновків щодо обставин, які обумовлюють закриття кримінального провадження, та належного обґрунтування таких висновків, слідчим не зазначено про проведення слідчих дїй та не наведено оцінки зібраним в ході їх проведення доказам, з урахуванням яких могло бути прийнято рішення про закриття провадження. Слідчим у постанові про закриття кримінального провадження не зазначено обставин, які перешкоджали повному та всебічному зібранню та дослідженню доказів у кримінальному провадженні, та, які процесуальні дії було вжито з метою їх збирання, на час прийняття оскаржуваної постанови.
За вказаних обставин, висновок слідчого про наявність підстав для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, є необґрунтованим.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів скарги громадянина ОСОБА_3 та наявність підстав для її задоволення, оскільки в ході розгляду скарги встановлено, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження винесено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх його обставин, слідчим не зазначено про проведені слідчі дії та не наведено оцінки зібраним в ході їх проведення доказам, з урахуванням яких могло бути прийнято рішення про закриття провадження, не наведено обґрунтувань, з чого виходив слідчий, дійшовши висновку про про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, отже оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 03.02.2022 року прийнята передчасно, а досудове розслідування проведено неповно.
За викладених обставин, постанова слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_4 від 03.02.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000895 від 11.12.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365 КК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню до першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі для продовження досудового розслідування.
Крім того, заявник ОСОБА_3 просить суд зобов`язати слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_4 виконати ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.06.2021 року.

В цій частині скарги суд вважає необхідним відмовити, т.я. згідно з вимогами ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Статтею 382 КК України передбачена відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
Суд зважаючи на практику ЄСПЛ вважає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати обставини у справі, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (AssenovandOthers v. Bulgaria).
Виходячи з приписів ч. 5 ст. 40 КПК України, суд позбавлений права надати вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити заявнику в задоволені вимог скарги щодо зобов`язання слідчого про призначення ряду експертиз та допиту осіб.
Керуючись ст. ст. 9, 91, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_4 від 03.02.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000895 від 11.12.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365 КК України, - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_4 від 03.02.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000895 від 11.12.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365 КК України,

У задоволені інших вимог скарги відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000895 від 11.12.2020 року повернути першому слідчому відділу ( з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі.
Повний текст ухвали суду виготовлено 08.11.2022 року.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

04.11.2022