Справа№621/2500/22
Провадження №1-кс/621/510/22
УХВАЛА
іменем України

06 грудня 2022 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в:
30.11.2022 старший дізнавач СД відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у провадженні якої знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 29 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 29.11.2022 до чергової частини ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт інспектора СРПП Данила Мінаєва про те, що на стаціонарному блокпосту № 36 поблизу АДРЕСА_1 було зупинено автомобіль ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який надав для огляду посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я останнього, яке мало ознаки підробки, а саме не чітко виражені границі, шрифт нанесено не друкарським методом.
29.11.2022 відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144, з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.
29.11.2022 в ході проведення огляду місця події, відкритої ділянки місцевості біля стаціонарного блокпосту № НОМЕР_3 , що розташований поблизу м. Зміїв Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_5 , видав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на його ім`я із видимими ознаками підробки у вигляді нечітких розмитих кордонів та шрифту невстановленого зразку, яке в подальшому було вилучене до ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.29.11.2022 та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000144.
Старший дізнавач у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила здійснювати розгляд клопотання за її відсутності та без фіксування технічними засобами, на задоволенні клопотання наполягав.
Прокурор під час судового розгляду підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.
Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, в телефонному режимі повідомив, що не заперечує проти задоволення клопотання дізнавача щодо арешту водійського посвідчення виданого на його ім`я, судове засідання просив проводити за його відсутності.

Враховуючи незаявлення прокурором клопотання про фіксування, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, вислухавши думку прокурора, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до положень частини 1 статті 40-1 Кримінального процесуального кодексу України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 29.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України; копію повідомлення про початок досудового розслідування від 29.11.2022; копію постанови про створення групи дізнавачів від 29.11.2022; копію рапорту помічника чергового ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 29.11.2022; копію рапорту інспектора СРПП ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 29.11.2022; копію письмового пояснення ОСОБА_5 від 29.11.2022; копію протоколу огляду місця події від 29.11.2022; копію постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29.11.2022
Згідно з пункту 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до частини 5 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Приписами частин 10, 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу к кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись статтями 107, 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження та розпорядження, на вилучене під час огляду місця події 29.11.2022 посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , яке належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно старшим дізнавачем СД відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_4 на яку покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.
Слідчий суддя: