Пр-ня по справі № 1кп/544/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

29 грудня 2022 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000759 від 01.07.2020 року, у відношенні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, що має неповну середню освіту, не офіційно працююча прибиральницею, не заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживаюча в АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачена ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_5 ; ОСОБА_6

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_7

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 01 липня 2020 року приблизно 02 години 00 хвилин, знаходячись біля будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з ОСОБА_7 , який відбувся на ґрунті ревнощів, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на заподіяння смерті іншій людині, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння та наслідки його настання, озброїлась наявним при ній кухонним ножем, яким, умисно, з метою вбивства, нанесла не менше шести ударів в область тулуба потерпілій ОСОБА_7 , а саме два удари в область лівого плеча в верхній третині та передпліччя, три удари в область життєво важливої частини тіла грудної клітини зліва в проекції сьомого, дев`ятого та десятого ребер, та удар в область лівої клубової ділянки після чого залишила місце події, вважаючи, що вчинила всі необхідні дії направлені на доведення свого злочинного наміру до логічного завершення, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі так, як в наслідок нанесення ударів ножем, не було пошкоджено життєве важливих органів та в результаті нанесених ударів потерпілій ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді трьох колото-різаних ран грудної клітини зліва в проекції сьомого, дев`ятого та десятого ребер, колото-різаної рани в лівій клубовій ділянці, колото-різаної рани лівого плеча в верхній третині, наскрізного колото-різаного поранення лівого передпліччя.

Тілесні ушкодження у вигляді трьох колото-різаних ран грудної клітки зліва в проекції сьомого, дев`ятого та десятого ребер, колото-різаної рани в лівій клубовій ділянці, колото-різаної рани лівого плеча в верхній третині, наскрізного колото-різаного поранення лівого передпліччя, як окремо так і разом, спричиняють розлад здоров`я строком понад 6-ть днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.3 і 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

2.Покази обвинуваченої.

2.1.Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні визнала свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. З показів обвинуваченої вбачається, що вона спільно проживала з ОСОБА_8 на протязі 17 років. Хоча не були офіційно одружені, у них є спільні двоє дітей 2007 року народження та 2013 року народження. Потерпілу ОСОБА_9 вона до подій знала невеличкий проміжок часу, біля трьох тижнів. Познайомилась випадково на вулиці через знайомого, разом із своїм співмешканцем ОСОБА_8 . Серед іншого, ОСОБА_9 сказала, що може ворожити. Вони обмінялись телефонами. До вказаного конфлікту між ними були звичайні стосунки, як між знайомими. У один із днів, ОСОБА_7 сама напросилась до неї додому, щоб поворожити. В той день вони також спільно із ОСОБА_7 відпочивали (гуляли по вулиці). В процесі відпочинку між ОСОБА_3 та співмешканцем виникла сварка, на ґрунті того, що останній хотів вжити наркотичні засоби. Окремо, ОСОБА_7 підбурювала ОСОБА_8 до вживання марихуани. Це сильно роздратувало ОСОБА_3 і вона залишила їх у двох і пішла додому. В ту ніч, її співмешканець ОСОБА_8 вдома не ночував. На наступний день, до неї додому прийшла ОСОБА_7 та повідомила, що мала інтимні стосунки з її співмешканцем ОСОБА_8 . Вказана обставина дуже сильно вплинула на ОСОБА_3 . Оскільки вона не могла знаходитись вдома, вона разом із ОСОБА_7 пішла по вул. Богдана Хмельницького, де зайшла до подруги додому. ОСОБА_7 також розповіла про інтимні стосунки її подрузі ОСОБА_10 . 30.06.2020 року ОСОБА_8 повернувся додому. У вечері між ними відбулась розмова з приводу тих обставин, які повідомила ОСОБА_7 . Під час розмови між ними виникла знову сварка. ОСОБА_8 став дуже агресивний і ОСОБА_3 налякавшись почала від нього уходити. Однак відійшовши від місця де вони знаходились, ОСОБА_3 заховалась за дерево і спостерігала за ОСОБА_8 . Останній зайшов в один з дворів на АДРЕСА_2 . Через деякий час ОСОБА_8 вийшов з подвір`я, а за ним одразу вийшла ОСОБА_7 , яка кликала його до себе. ОСОБА_3 здалось, що ОСОБА_7 була у стані наркотичного сп`яніння. Побачивши їх у двох, та розуміючи, що між ними продовжують існувати інтимні стосунки, ОСОБА_3 пішла до себе додому, взяла перший ніж, що трапився під руку і направилась на місце, де знаходилась ОСОБА_7 . Перейшовши дорогу вона вступила у конфлікт з ОСОБА_7 . ОСОБА_11 вона наносила удари по потерпілій ножем вона не пам`ятає. Пам`ятає лише кров на руках у потерпілої. Тоді ж вона дуже злякалась і побігла додому. Поліцію і швидку медичну допомогу викликали мабуть працівники кафе «Шаурма», яка знаходилась поряд.

Під час прямого і перехресного допиту, ОСОБА_3 також показала, що ОСОБА_7 поводила себе дуже зухвало. Повідомивши про те, що мала інтимні стосунки із співмешканцем, вона не мала жодних докорів сумління, не вважала це непристойним і навпаки розказувала всім знайомим про такі стосунки із ОСОБА_8 . Такі залицяння до співмешканця з боку ОСОБА_7 та нав`язлива поведінка обурили ОСОБА_3 , що і призвело в подальшому до таких неправомірних дій. В теперішній час вона дуже жалкує про вчинене. Зараз аналізуючи обставини, вона не може зрозуміти свою поведінку, мабуть це були емоції помсти. Вона розуміє, що могла спричинити особливо тяжкі наслідки своїми діями у вигляді загибелі людини. ОСОБА_3 просила вибачення у потерпілої за свої дії і намагалась компенсувати їй завдану шкоду. Натомість ОСОБА_7 особисто слідчому казала, що компенсація може бути лише у вигляді проживання у квартирі ОСОБА_3 , спільно із ОСОБА_8 . Інші блага її не цікавлять.

3.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

3.1.Вина обвинуваченої ОСОБА_3 в інкримінованому їй злочині повністю доказана і підтверджується зібраними і дослідженими під час судового розгляду доказами.

І. Усними доказами (показами).

3.2.Показами потерпілої ОСОБА_7 яка допитана в судовому засіданні показала, що обвинувачену ОСОБА_3 вона до подій правопорушення знала як знайому на протязі не більше двох трьох місяців. Підстав обмовляти її у неї не має. Безпосередньо щодо подій, потерпіла надала наступні покази. 30.06.2020 року вона у вечірній час знаходилась у друзів та вживала алкогольні напої. Приблизно о 24 годині 30.06.2020 року на вул. Богдана Хмельницького, неподалік від місця продажу «Шаурма» вона зустріла раніше знайомого ОСОБА_12 , прізвища якого не знає, який гуляв із собакою. Вказаний ОСОБА_12 спільно проживав, як чоловік з ОСОБА_3 . Потерпіла хотіла поговорити з ним, однак останній не хотів розмови і направився до себе за місцем проживання. Одразу вона побачила, як зі сторони свого місця мешкання біжить через вулицю ОСОБА_13 . Потерпіла сприйняла її як людину, яка бажає поговорити або словесно конфліктувати, навіть можливо вона б забажала бійки. Однак вона не очікувала, що ОСОБА_3 буде наносити по ній ножові удари. Вона не побачила одразу в руках ОСОБА_3 ножа. Вона зрозуміла, що ОСОБА_3 наносить по ній удари ножем, коли відчула як ллється з неї кров. Перші удари ножем прийшлися по руці потерпілої ОСОБА_7 , в подальшому удари ОСОБА_3 почала наносити по тілу. Удари наносились хаотично. Їй здалося, що ОСОБА_3 нанесла по ній 15 ударів ножем. Частина ударів були ковзні (легкі). Потерпілій здалося, що ОСОБА_3 знаходилась у стані неадекватному, оскільки її погляд та емоції вказували саме на такий стан людини. Удари ОСОБА_3 почала наносити без будь-яких висловлювань. Майже одразу до них підбігла мати ОСОБА_3 , яка у конфлікт не втручалась, жодних дій не здійснювала, ніяк не висловлювалась. Після нанесення ножових ударів, ОСОБА_3 самостійно пішла с місця події. Коли вона уходила з місця події, потерпіла побачила в руках у ОСОБА_3 ніж. Ніж приблизно розмірами 20 см. Потерпіла зрозуміла, що їй становиться погано і вона лягла на землю, оскільки спливала кров`ю. Хтось викликав швидку і поліцію. На місці події вона не втрачала свідомість. Вже коли її доставили до лікарні та поклали на операційний стіл, вона втратила свідомість. Лікарі сказали їй, що вона втратила багато крові і якщо б пізніше привезли до лікарні то могли б не врятувати їй життя. З ушкоджень в неї були 4 глибокі порізи в області тіла, один під грудьми, один біля яєчників, не глибокі поранення на плечі. Як наслідки, в неї і досі погано працює рука. Вона не може підіймати важкі речі.

Під час перехресного допиту, потерпіла ОСОБА_7 показала, що вона дійсно вживала в той вечір алкогольні напої і знаходилась у стані сп`яніння. Однак вона вказані обставини пам`ятає достатньо добре. Потерпіла показала, що перші удари по ній, обвинувачена наносила зверху вниз. Інші вона не пам`ятає яким способом наносились. Перед нападом ОСОБА_3 нічого їй не казала, тільки сказала якесь східне слово і одразу почала наносити удари ножем. Все це відбулось біля кафе «Шаурма». Співробітник кафе побачивши вказані події, закрились у кафе. Вказаний конфлікт став можливий у зв`язку із ревнощами ОСОБА_3 до потерпілої, оскільки перед цим між потерпілою ОСОБА_7 і співмешканцем ОСОБА_3 - ОСОБА_12 один раз сталися інтимні стосунки. Вказана подія мала місце в період часу, коли ОСОБА_3 не спілкувалась зі своїм співмешканцем на протязі декількох тижнів. Потерпіла частково вважає себе винною у вказаному конфлікті, оскільки допустила таку подію у своєму житті і розуміє емоційний стан ОСОБА_3 . Потерпіла вважає, що ОСОБА_3 не заслуговує на суворе покарання, а їй можливо дати виправні роботи на благо суспільства. Окрім того, потерпіла хотіла б, щоб ОСОБА_3 компенсувала їй завдану шкоду.

ІІ. Документами доказами.

3.3.Повідомленням оператора «102» від 01.07.2020 року о 02 годині 41 хвилині з МКЛ № 1 про доставлення до лікарні гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поставлений діагноз множенні колото різані рани живота, грудної клітини з ліва, лівого передпліччя, запах алкоголю.

3.4.Довідкою «Міської клінічної лікарні № 1» ОМР від 01.07.2020 року, відповідно до якої, хвора ОСОБА_7 , 1981 року народження, знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії з 02:30 01.07.2020 року по даний час (01.07.2020 року) у тяжкому стані з діагнозом: Множинні колото-різані рани грудної клітки, передньої черевної стінки та лівої верхньої кінцівки.

3.5.Протоколом огляду місця події від 01.07.2020 року та фототаблицею до протоколу, який проведений з 02 години 38 хвилин до 03 години 20 хвилин старшим слідчим СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, яким було зафіксовано: місце скоєння злочину і обстановка після злочину, а також виявлені сліди злочину. Так, згідно протоколу, була оглянута ділянка відкритої місцевості, фрагмент пішохідної алеї розмірами 10х10 метрів, біля будинку за адресою АДРЕСА_2 , а саме перед входом до закладу громадського харчування « АДРЕСА_3 ». На вказаній ділянці, на тротуарі та сходинці перед входом до закладу харчування виявлені численні плями речовини бурого кольору. Біля сходинки також виявлені та вилучені наступні предмети та речі: зелена куртка з плямами бурого кольору, помада, туш, маркер, ручка, шпилька. Разом з вказаними предметами вилучені сліди бурого кольору.

3.6.Протоколом обшуку від 01.07.2020 року який проведений з 09 години 50 хвилин до 10 годину, та відеозаписом до протоколу, відповідно до якого, слідчим СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, за участю користувача квартири гр. ОСОБА_3 , експерта спеціаліста, оперуповноважених, у присутності понятих, був проведений обшук квартири АДРЕСА_4 . У ході проведення обшуку ОСОБА_3 на вимогу поліцейських добровільно видала одежу, в якій вона була під час нанесення тілесних ушкоджень, а саме видала: футболку чорного кольору, джинсові шорти блакитного кольору, тапки білого кольору з рожевими вставками. При цьому футболку виявлено в кімнаті квартири; тапки, на придомовій території біля входу в квартиру; джинсові шорти на білизняній мотузці на придомовій території. Під час обшуку співробітниками поліції також вилучили три ножа: 1)ніж з металевим лезом, пластиковою рукояткою бежево-коричневого кольору; 2)ніж з металевим лезом та пластиковою рукояткою чорного кольору; 3)ніж з металевим лезом та пластиковою рукояткою бежевого кольору.

3.7.Протоколом огляду місця події від 01.07.2020 року який проведений з 11 години 00 хвилин до 11 години 30 хвилин, яким були зафіксовані відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме в приміщенні приймального відділення «МКЛ № 1», за адресою м. Одеса, вул. М`ясоєдовська, 32, лікар ОСОБА_14 видав речі в які була одягнута доставлена до лікарні ОСОБА_7 , а саме бюстгальтер темного кольору з речовиною бурого кольору; штани чорного кольору з речовиною бурого кольору. Вказані речі вилучено і упаковано.

3.8.Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.07.2020 року о 12 годині 34 хвилини, відповідно до якого старший слідчий СВ Хмельницького ВП прийняв заяву від потерпілої ОСОБА_7 про злочин. Зі змісту протоколу вбачається, що остання просить прийняти заходи правового характеру до жінки на ім`я ОСОБА_15 , яка 01.07.2020 року приблизно о 02 годині 00 хвилин перебуваючи за адресою м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 98, спричинила їй множені ножові поранення грудної клітини, передньої черевної порожнини, лівої верхньої кінцівки.

3.9.Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2020 року, відповідно до якого старший слідчий СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у період часу з 17 години 57 хвилин до 18 години 11 хвилини за участю свідка ОСОБА_16 (1953 р.н.) та у присутності понятих, за участю статиста, провів слідчий експеримент з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини скоєння замаху на умисне вбивство гр. ОСОБА_7 Слідчий експеримент проводився за адресою АДРЕСА_2 . Під час слідчої дії здійснювалась відеофіксація. Свідок ОСОБА_16 під час слідчого експерименту на місці події показала як, та за яких обставин нападниця нанесла тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .

3.10.З відеозапису слідчого експерименту вбачається, що свідок ОСОБА_16 , 1953 року народження, є матір`ю обвинуваченої ОСОБА_3 та вона була безпосереднім очевидцем подій, що мали місце між обвинуваченою і потерпілою ОСОБА_7 . У ніч з 30.06.2020 року на 01.07.2020 року ОСОБА_16 знаходилась вдома в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вона почула, як дочка ОСОБА_3 зайшла до квартири. Потім вибігла на вулицю. Свідок почула крики на вулиці. Коли вийшла побачила конфлікт між дочкою ОСОБА_3 та раніше малознайомою ОСОБА_7 . Конкретизувати дії кожного у конфлікті свідок не може. Вона бачила, що ОСОБА_16 взяла з їх квартири кухонний ніж, який під час конфлікту в руках тримали і ОСОБА_16 і ОСОБА_7 . Як саме вони тримали ніж свідок не пояснила, однак можливо зрозуміти, з пояснень що хтось тримав ніж за рукоятку, а хтось за лезо, тобто захищаючись. Побачивши, що вона не може розняти їх, ОСОБА_16 побігла до квартири за сином. Яку роль відігравав у конфлікті ніж, свідок не змогла пояснити, оскільки не концентрувала свою увагу на ньому. Як наносились ножові поранення, свідок також не запам`ятала. Прийшовши додому, вона почала піднімати свого сина. В цей час повернулась ОСОБА_3 і кинула у раковину ніж, який був у крові. Свідок помила ніж і поклала на його кухні. Донька свідка була одягнута у футболку, шорти і тапки. Шорти ОСОБА_16 одразу випрала. Свідок показала, що мотивом таких дій ОСОБА_3 були ревнощі.

3.11.Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2020 року, відповідно до якого старший слідчий СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у період часу з 17 години 28 хвилин до 17 години 45 хвилини за участю потерпілої ОСОБА_7 та у присутності понятих, за участі статиста, провів слідчий експеримент з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини скоєння замаху на умисне вбивство гр. ОСОБА_7 Слідчий експеримент проводився за адресою АДРЕСА_2 . Під час слідчої дії здійснювалась відеофіксація. Потерпіла ОСОБА_7 під час слідчого експерименту на місці події показала як та за яких обставин вона отримала тілесні ушкодження, показала механізм нанесення їй таких ушкоджень.

3.12.З відеозапису слідчого експерименту вбачається, що ОСОБА_7 знаходиться біля будинку № 98 по вул. Богдана Хмельницького в м. Одесі та розмовляла з якимись людьми. В цей час вона побачила, як з подвір`я з протилежної сторони вулиці до неї біжить ОСОБА_3 , яка була одягнута в спортивну кофту з капюшоном, білого та червоного кольорів та брюках. За нею, бігла мати в рожевому махровому халаті. Коли вона підбігла, ОСОБА_7 зробила декілька кроків їй на зустріч, оскільки вона вважала, що ОСОБА_3 бажає з нею з`ясувати стосунки. Підійшовши до ОСОБА_7 впритул ОСОБА_3 одразу почала наносити удари ножем. ОСОБА_7 була одягнута в сарафан і піджак. Перший удар був нанесений правою рукою з верху до низу, і прийшовся у ліву руку потерпілої. Потім ОСОБА_7 захищалась лівою рокую, і знову удар прийшовся у ліву руку, тільки вже у передпліччя. Далі, ОСОБА_7 намагалась її відштовхнути її від себе, наскільки це було можливим, оскільки вона вже мала рани на лівій руці. Однак ОСОБА_3 почала наносити удари ножем по ній в область тіла. Потерпіла показала, що всього в неї було дев`ять отворів від ран, однак ударів загалом було як їй здалося не менше п`ятнадцяти. Деякі удари були дотичні, і проходили по одежі, а тому і не зачіпляли тіло. Потерпіла показала, механізм і локалізацію нанесення ударів ножем ОСОБА_3 та знаходження їх тіл у просторі один по відношенню до іншого. Після нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 не бачила, куди пішла ОСОБА_3 свідомість вона на місці події не втрачала, а вже втратила її у лікарні. На місці події, їй стало погано, оскільки вона втрачала багато крові, а тому вона лягла на асфальт і попросила викликати швидку. Вона також кликала на допомогу і кричала що її зарізали.

ІІІ. Речовими доказами.

3.13.Речовими доказами: 1)курткою темного кольору у вигляді накидки яка належить ОСОБА_7 , змивом речовини бурого кольору, які вилучені за адресою: АДРЕСА_2 ; 2)бюстгальтером бежевого кольору, сарафаном темного кольору, які належать ОСОБА_7 , вилучені з МКЛ № 1 за адресою м. Одеса, вул. Мясоєдовська, 32; 3)джинсовими шортами блакитного кольору, футболкою чорного кольору, капцями білого кольору, ножем з рукояткою білого кольору, ножем з рукояткою коричневого кольору, ножем з рукояткою чорного кольору, які вилучені за адресою АДРЕСА_1 .

3.14.Вказані речові докази дослідженні судом в судовому засіданні, за участю всіх учасників судового провадження. Речі одежа: куртка темного кольору, бюстгальтер бежевого кольору та сарафан темного кольору, які належать потерпілій ОСОБА_7 , об`єктивно підтверджують факт вчинення по відношенню до потерплої насильницьких дій, оскільки на них виявлені сліди крові потерпілої та порізи.

ІV. Висновками експертиз.

3.15.Висновком судово-медичної експертизи обвинувачених та інших осіб КУ «ООБСМЕ», за фактом отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_7 від 23.07.2020 року № 1603, відповідно до підсумків якої: У гр. ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: три колото-різані рани грудної клітки зліва в проекції сьомого, дев`ятого та десятого ребер; колото-різана рана в лівій клубовій ділянці; колото-різана рана лівого плеча в верхній третині; наскрізне колото-різане поранення лівого передпліччя. Дані ушкодження утворилися від дії предмета (предметів), який (які) має колючо-ріжучі властивості. Враховуючи дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження могли бути спричиненні 30.06.-01.07.2020 року.

Колото-різані рани грудної клітки зліва в проекції сьомого, дев`ятого та десятого ребер, колото-різана рана в лівій клубовій ділянці, колото-різана рана лівого плеча в верхній третині, як окремо так і разом, спричиняють розлад здоров`я строком понад 6-ть днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

3.16.Висновком судово-медичної імунологічної експертизи від 27.08.2020 року, що проведена КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 785, відповідно до підсумків якої: на піджаку (за постановою куртка) потерпілої ОСОБА_7 вилученого 01.07.2020 року з місця події, за адресою: АДРЕСА_2 : на сарафані потерпілої ОСОБА_7 , вилученого 01.07.2020 року у приміщенні приймального відділення КНП «МКЛ № 1» м. Одеси, знайдено кров людини групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за системою АВО, що не виключає її походження від потерпілої ОСОБА_7 .

3.17.Висновком судово-медичної криміналістичної експертизи № 326 від 14.08.2020 року, яка проведена КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», відповідно до підсумків якої: 1)Піджак з накладаннями буро-коричневої речовини, що схожа на кров у вигляді обширних ділянок просочення від внутрішніх шарів назовні, розташованих по всіх поверхнях піджаку. Також на спинці піджаку, в його нижній третині, розташовані плями речовини, схожої на кров, встановити механізм утворення яких не представляється можливим. На піджаку виявлені 5 пошкоджень. Пошкодження «1» розташоване на лівій полі, на відстані 38см від лівого плечового шва та 17,5 від лівого бічного шва, пошкодження «2» розташоване на передній поверхні лівого рукава, на відстані 20,5см від лівого плечового шва та 11,5 від шва лівого рукава, пошкодження «3» розташоване на задній поверхні лівого рукава, на відстані 9см від лівого плечового шва та 16см від шва лівого рукава, пошкодження «4» розташоване на задній поверхні лівого рукава, на відстані 33см від лівого плечового шва та 13см від шва лівого рукава, пошкодження «5» розташоване на задній поверхні лівого рукава, на відстані 47,5см від лівого плечового шва та 13 см від шва лівого рукава. Дані пошкодження мають схожі морфологічні ознаки, представляють собою колото-різані та могли бути спричинені пласким колюче-ріжучим предметом, типу ножа, що має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 2,8см. Інших пошкоджень на піджаку не виявлено.

2)Сарафан з накладаннями буро-коричневої речовини, що схожа на кров у вигляді обширних ділянок просочення від внутрішніх шарів назовні, розташованих по всіх поверхнях піджаку. Також, від ділянок просочення, відходять численні вертикальні патьоки різної довжини, розширені частини яких спрямовані вниз. На сарафані виявлені 3 пошкодження. Пошкодження «1» розташоване на передній поверхні сарафана справа, на відстані 18,5 від верхнього краю та 2,5 від правого бічного шва, пошкодження «2» розташоване на передній поверхні сарафана справа, на відстані 20,5 від верхнього краю та 9,5 від правого бічного шва, пошкодження «3» розташоване на передній поверхні сарафана зліва, на відстані 22 від верхнього краю та 10,5 від правого бічного шва. Дані пошкодження мають схожі морфологічні ознаки, представляють собою колото-різані та могли бути спричинені пласким колюче-ріжучим предметом, типу ножа, що має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 2см. Інших пошкоджень на сарафані не виявлено.

3)Бюстгальтер. Уся ліва половина бюстгальтера та задня поверхня шлейки лівої чашки бюстгальтера просочена буро-коричневою речовиною, схожою на кров, від внутрішніх шарів назовні. На лівій бічній поверхні поясу виявлено пошкодження, яке представляє собою колото-різане та могло бути спричинене пласким колюче-ріжучим предметом, типу ножа, що має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 1,2см. Інших пошкоджень на сарафані не виявлено.

Не виключається можливість спричинення вищеописаних колото-різаних пошкоджень на одязі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , клинками ножів «1»-«3». Індивідуальні особливості, травмуючого предмету в ушкодженнях не відобразились.

3.18.Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 674 від 16.07.2020 року, яка проведена КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», відповідно до підсумків якої: на жіночих футболці (об`єкти № 1-4), шортах (об`єкт № 5), лівому шльопанці (із доставленої пари) (об`єкт № 7), вилучених 01.07.2020 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , знайдено кров людини. При дослідженні якої на групову приналежність в об`єктах № 1-4,7 виявлений тільки антиген Н, що не дає можливості категорично висловитися про групу крові, але враховуючи, що антиген Н як основний, властивий крові групі О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за системою АВО, неможливо її виключити від потерпілої ОСОБА_7 .

3.19.Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 714 від 31.07.2020 року, яка проведена КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», відповідно до підсумків якої, на клинку кухонного ножа, вилученого 01.07.2020 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 (за місцем мешкання обвинуваченої ОСОБА_3 ), знайдена кров людини.

3.20.Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 694 від 24.07.2020 року, яка проведена КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», відповідно до підсумків якої, на тампоні зі змивом, вилученим в ході огляду місця події за адресою, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 98, знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Не виключається можливість походження крові на тампоні від потерпілої ОСОБА_7 .

3.21.Висновком комісійної судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 № 190 від 15.10.2020 року, яка проведена комісією експертів КУ«Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», відповідно до підсумків якої, у гр-ки ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: три колото-різані рани грудної клітки зліва в проекції сьомого, дев`ятого та десятого ребер; колото-різана рана в лівій клубовій ділянці, колото-різана рана лівого плеча в верхній третині; наскрізне колото-різане поранення лівого передпліччя. Дані ушкодження утворилися від дії предмета (предметів), який (які) має колюче-ріжучі властивості.

Що стосується трьох колото-різаних ран грудної клітки зліва в проекції сьомого, дев`ятого та десятого ребер, то, враховуючи направлення ранових каналів, не можна виключити, що у випадках подальшого заглиблення колюче-ріжучого знаряддя та формування проникаючих поранень, могли бути пошкоджені внутрішні органи (серце, легені тощо), та , відповідно, могла настати смерть.

Що стосується поранення лівій клубовій ділянки, то, враховуючи направлення ранового каналу, за умов подальшого заглиблення колюче-ріжучого знаряддя та формування проникаючого поранення, не можна виключити, що таке поранення також могло призвести до пошкодження внутрішніх органів та настанню смерті.

Колото-різана рана лівого плеча в верхній третині, та наскрізне колото-різане поранення лівого передпліччя не призвели та за характером поранення не могли призвести до виникнення загрозливих для життя явищ та, відповідно, не могли призвести до смерті.

3.22.Згідно висновку судово-психіатричних експертів № 411 від 02.09.2020 року, яка проведена КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, особистість ОСОБА_3 інтелектуально і емоційно зріла, здатна до свідомого контролю за своєю поведінкою, здійснюваних вчинків і дій, їх корекції та прогнозуванню можливих наслідків.

Підекспертна виявляє певні характерологічні загострення у вигляді акцентуації (загострення) характеру з перевагою істероїдних рис. Акцентуація характеру не є патологією, а являє собою межовий варіант норми. Особистість підекспертної характеризується такими індивідуально-психологічними проявами, як егоцентричність, емоційно-вольова нестійкість, недостатньо зважена фрустраційна толерантність, нестійка самооцінка, підвищена вірогідність реалізації емоційної напруги в безпосередній поведінці, схильність до самонакручення та пошуку приводу до емоційної розрядки. В досліджуваній у справі ситуації ці індивідуально-психологічні особливості на тлі алкогольного сп`яніння могли вплинути на поведінку підекспертної, полегшуючи реалізацію емоційної напруги та знижуючи прогностичні можливості, але не знижували підконтрольність поведінки свідомості та не позбавляли підекспертну можливості усвідомлювати дії, що коїть.

ОСОБА_3 у досліджуваній ситуації не знаходилась у будь-якому юридично значимому емоційному стані, в тому числі і в стані фізіологічного афекту, який би міг суттєво вплинути на її свідомість, діяльність та поведінку. Її емоційний стан у досліджуваній ситуації може бути кваліфікований як стан емоційної напруги, ситуаційно обумовлений, що не досягав афективної глибини.

Підекспертна ОСОБА_3 не виявляє змін в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її, як особистості.

3.23.Суд не обґрунтовує вирок висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 306 від 21.07.2020 року, оскільки жодної доказової інформації як на користь сторони обвинувачення так і на користь сторони захисту вона не несе.

3.24.Суд не обґрунтовує вирок також висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 305 від 04.08.2020 року, оскільки вказана експертиза також не доводить жодних обставин у вказаному кримінальному провадженню.

4.Оцінка доказів судом.

І. Питання умислу, мотивів, мети правопорушення.

4.1.Вказане кримінальне правопорушення є безспірним, оскільки хоча обвинувачена спочатку не визнавала певні фактичні обставини в частині своїх намірів, однак це було більше схоже на звичайний людський страх та боязнь відповідальності. Загалом обвинувачена повністю визнала свою вину, детально показала як, та за яких обставин вчинила кримінальне правопорушення. Покази обвинуваченої не дають підстав у сумнівах не тільки щодо фактичних обставин, однак і щодо емоційного стану самої обвинуваченої.

4.2.Є належно встановленими та доведеним факт закінченого замаху на умисне вбивство. Достеменно встановлено, що ОСОБА_3 знаючи про факт зради свого співмешканця із ОСОБА_7 та побачивши їх вже наступного дня разом, потрапила у такий складний емоційний стан злості та ненависті, який обвинувачена не бажала контролювати та піддавшись таким емоціям свідомо повернулась до своєї квартири, де свідомо взяла ніж і повернувшись на вулицю, достатньо стрімко дійшла до потерпілої і свідомо почала періщити потерпілу ножем, спричиняючи множені ножові поранення. Про свідомість дій кажуть всі навколишні події і факти, які встановлені судом. Це і предмет, яким ОСОБА_3 почала наносити удари ніж; значна кількість ножових поранень 6 поранень; їх локалізація на тілі (в різних частинах, в тому числі в районі життєво-важливих органів); спосіб їх нанесення хаотичні рухи рукою з ножем, однак метою у будь-якому випадку було тіло потерпілої. Окрім того, поведінка обвинуваченої, також підтверджує направленість дій та бажання спричинення тяжких наслідків. ОСОБА_3 морально та психологічно не відпустила ситуацію, яка вже склалась і на яку вона вже не може впливати, не намагалась порозумітись як із співмешканцем так і з потерпілою, не бажала усного вирішення ситуації, а навпаки бажала виключно фізично помститися, спричинивши непоправне зло потерпілій, шляхом завдання ударів ножем. Те що за своїми наслідками такі тілесні ушкодження виявились легкими, не свідчить про умисел або направленість дій обвинуваченої саме на такі наслідки. Це лише щаслива випадковість, що для ОСОБА_7 не наступили більш тяжкі наслідки, оскільки вона вчасно була доставлена до лікарні, де їй надали необхідну медичну допомогу. Навіть з отриманими легкими тілесними ушкодженнями, потерпіла втратила багато крові і втратила вже у лікарні свідомість. У відповідній медичній карті на хвору ОСОБА_7 зазначено, що перші два дні вона перебувала у дуже важкому стані і постійно знаходилась під медичним наглядом.

4.3.Є очевидним, що одним із сприятливих чинників для потерпілої стала її одежа (піджак), який частково врятував життя останній, затримуючи на собі колото-різану зброю. При відсутності такої одежі, події та ушкодження могли мати зовсім інший результат.

4.4.Тобто сумнівів у кваліфікації дій обвинуваченої не має.

4.5.Мотивом такого злочину, очевидно стали ревнощі ОСОБА_3 до свого співмешканця ОСОБА_8 , який мав інтимні стосунки із ОСОБА_7 . Метою такого злочину очевидно було позбавлення життя ОСОБА_7 . Такий висновок суд робить з того встановленого факту, що будь-яка людина, яка бере в руки ніж, повинна розуміти відповідальність за такі дії. Колото-ріжуча зброя береться до рук, як правило у двох випадках, коли людина бажає захищатись або навпаки, коли людина здійснює напад. Окремо можливо казати про можливість погрози іншій людині, за допомогою ножа. Однак у даному випадку, про погрозу мова взагалі не йшла, оскільки ніж був активно застосований. Відповідно і факт нападу, а ні захисту, також був належним чином встановлений. Беручи у руку ніж, ОСОБА_3 розуміла суспільно небезпечний характер свого діяння, який мав вираз у формі лютої агресії, передбачала його суспільно небезпечні наслідки, що є логічним з точки зору нанесення множених ножових поранень в різні частини тіла і бажала їх настання, оскільки не можливо собі уявити іншу думку у разі спричинення такої кількості ножових поранень. Якщо вона не позбавлена свідомості та волі, її дії і є злочином. А оскільки ОСОБА_3 під час викладених подій не знаходилась у будь-якому юридично значимому емоційному стані, в тому числі і в стані фізіологічного афекту, який би міг суттєво вплинути на її свідомість, діяльність та поведінку, її дії мали вираз нападу на потерпілу ОСОБА_7 з ножем, спричинення множених ножових поранень, що є злочином, який повинен кваліфікуватись як закінчений замах на умисне вбивство.

4.6.Разом з тим, необхідно ґрунтовно оцінити такі дії з точки зору покарання, яке заслуговує обвинувачена.

5.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

5.1.Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є вчинення кримінального правопорушення у перше; щире розкаяння обвинуваченої; знаходження на утримані двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких обвинувачена виховує самостійно; а також вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, яке було викликано поведінкою потерпілої.

5.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

6.Мотиви призначення покарання.

6.1.Переходячи до обговорення питання виду та розміру покарання, суд оцінює особистість обвинуваченої та властивості злочину, що нею вчинений. При цьому враховує вік обвинуваченої, соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

6.2.Судом встановлено, що ОСОБА_3 виросла в повноцінній сім`ї з обома батьками. Знаходиться у віці 34 років. Має двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстрована та проживає в м. Одесі. Виросла в повноцінній сім`ї з обома батьками. Батьки пенсіонери. Батько тяжко хворий, прикутий до ліжка і вона здійснює постійний догляд за ним, спільно з матір`ю. Має старшу сестру якій 48 років та яка проживає в Чеській Республіці. Має брата, який є інвалідом. Хоча офіційно не заміжня, спільно, на протязі 17 років проживала з ОСОБА_8 , який і є батьком дітей. Раніше судимих в сім`ї не має. Станом на день розгляду провадження ОСОБА_8 відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення злочину. Однак 27.09.2022 року він був звільнений з місць позбавлення волі та ІНФОРМАЦІЯ_5 помер. Після ситуації що склалась, ОСОБА_3 перестала з ним спілкуватись.

6.3.Під час війни виїжджала за кордон у Чеську Республіку до сестри, де прожила декілька місяців. Дітей там влаштувала (за допомогою сестри) старшого в училище, молодшого у школу. Тільки в зв`язку із вказаним кримінальним провадженням вона повернулась в Україну. Бажає вирішити його законним шляхом і у випадку призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, хотіла б повернутись до Чеської Республіки з дітьми задля їх достойного майбутнього.

6.4.Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

6.5.Традиційно в уяві багатьох людей, вбивство або замах на вбивство вважається злочином, який не можна виправдати за жодних обставин, при жодній умові. Це так би мовити загальна заборона, яка надто сильно впливає на думки людей. І кожний бажає, щоб держава належним чином охороняла його як особистість та карала, у випадку порушення суспільного договору, порушення суспільних відносин, що охороняють право на життя. Як гранична корисність в економічній науці (політичній економії), згідно теорії якої цінність товарів визначається їх граничною корисністю з урахуванням суб`єктивних оцінок людських потреб, так і загальна думка про замах на умисне вбивство, визначається граничним розумінням винності суб`єкта злочину лише за наявності сухого доказаного факту вчинення такого правопорушення. Але такий модус розуміння є загальним, без оцінки індивідуальних властивостей випадку.

6.6.У даному випадку факт вчинення правопорушення не можливо розглядати ізольовано, без врахування особистості обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_7 та головне відносин які склались напередодні події правопорушення.

6.7.Факти і обставини, які встановлені судом свідчать, про не тільки морально низьку поведінку з боку потерпілої, але й таку, яку можливо визнати провокаційною, яка психологічно спонукала обвинувачену ОСОБА_3 до певної реакції, навіть певних негативних наслідків. Тобто треба зрозуміти, що дії потерпілої ОСОБА_7 повідомлені нею у суді, свідчать про випадкові інтимні стосунки зі співмешканцем (а фактично чоловіком) ОСОБА_3 ОСОБА_8 , а в подальшому розголошення таких відомостей колу осіб, які знайомі із ОСОБА_3 . Окремо слід відмітити поведінку потерпілої у вигляді настирливого спілкування з ОСОБА_3 , з`явлення до неї до дому та щирі розмови про зраду її співмешканця з нею. Обвинуваченій навіть здалося певне кепкування потерпілої з неї, під час викладу обставин зради.

6.8.Безумовно всі люди різні, і не можна узагальнено оцінювати характеристичні особливості будь-якої людини. Кожний в критичній ситуації повинен керуватись здоровим глуздом та помірністю у діях та висловлюваннях. Кожний повинен критично відноситись до своїх думок, аналізуючи їх не стільки на свою користь, скільки на користь іншого, щонайменше для того, щоб врівноважити хоча б у міркуваннях доводи різних сторін. Але ж такі аргументи є цікавими теоретичними міркуваннями, над якими проявляв іронію ще Шекспір. «Коли б робити було так само легко, як і знати, що саме треба робити, то каплички стали б церквами, а халупи бідарів королівськими палацами. Добрий проповідник той, хто сам діє так, як повчає; а мені легше навчити двадцятьох, що вони повинні робити, ніж бути однією з тих двадцяти і виконувати свої власні повчання;….»1. Життя набагато складніше і вимагає іноді дуже відповідальних рішень, за невеличкий проміжок часу. Не кожний здатний у мінімально обмежений час збагнути ситуацію, що склалась та прийняти врівноважене рішення, яке б в подальшому не мучило докорами сумління.

6.9. ОСОБА_3 дійсно не вірно оцінила ситуацію, допустила можливість емоційних дій, у вигляді злоби, ворожості, неприязні та ненависті до потерпілої ОСОБА_7 , як реакцію на провокативні дії останньої, результатом яких став злочин. Нажаль обвинувачена не прийшла до думки, що така ситуація не вирішується на скоро. Більше того, чим швидше вона може вирішитись, тим важчі можуть бути наслідки.

6.10. ОСОБА_17 . Кістяківський у своєму підручнику «Загального кримінального права» зазначає: «Чим швидше відбувається процес простого наміру, тим він буває необдуманішим, і тим більше за своїми якостями, він наближається до вини необережної, більш менш тяжких ступенів. Вищої ступеня швидкості свого процесу умисел досягається тоді, коли він виникає миттєво під впливом якогось вищого ступеня збудженого або афектованого стану, коли суб`єкт втрачає рівновагу душевних сил і самовладання, і коли він необдумано робить те, що він сам засуджує прийшовши в стан, що дозволяє йому обміркувати вчинене. Цей вид наміру називається миттєвим, раптовим (repentinus, sev impetus), на відміну від простого наміру. Разом з тим він представляє форму наміру, яка вважається найменш обтяжуючою і найменш караною, ніж інші види умислу (які мали місце у ХІХ столітті)». Видатний вчений-криміналіст розумно доводить, що саме слово навмисно показує більше обдуманості і більше рішучості і вимагає на дозрівання його більше часу. При намірі раптовому, миттєвому є багато поспішності і руху, швидкості та необдуманості. Відповідно при звичайному умислі (так би мовити розміреному), сховане більше небезпеки і злого коріння, що і визнається законом як більш тяжкий злочин та карається за законом більш суворим покаранням.

6.11.Як зазначено вище, ОСОБА_3 діяла майже необдумано, спонтанно, без розмірковування не тільки про негативну природу таких дій, а й про можливість за допомогою такого робу вирішити всі власні претензії до потерпілої та співмешканця. Вона діяла вочевидь інстинктивно, враховуючи лише свою жіночу біль, образу і можливо гідність та самоповагу. Либонь нагадала собі всі кривди та зневаги, що мали місце у її житті спричинені ОСОБА_8 і в такий спосіб бажала позбавити себе танталових мук. Однак такий учин, майже безапеляційно показує можливість сприйняття його як дію з меншою небезпекою у порівнянні з обдуманими намірами і реалізацією таких намірів у життя.

6.12.Описуючи події, наміри обвинуваченої, її внутрішній стан, хочу привести до думки стороннього спостерігача, що саме у такій справі може бути певне милосердне ставлення до людини.

6.13.Загалом відомо, щонайменше серед юристів, що теорія покарання одна з частин позитивної науки про право, яка гірше за інших була розроблена за всі часи її існування, тому що в цій теорії застосування розуму недостатньо. Якщо розглядати злочин та його «зняття», яке очевидно визначено як покарання, тільки як зло взагалі, то можливо вважати нерозумним бажати зла лише тому, що вже існує друге зло. Це поверхове розуміння покарання як зла є першим, що передбачається в різних теоріях покарання в теорії запобігання злочинам; теорії залякування, погроз, виправлення і т.д., а те, що має відбутися в результаті покарання, визначається в них так само поверхнево, як благо. Однак є очевидним, що Кримінальний закон також є і законом страждань, оскільки він порційно вимірює кожному порушнику закону свою порцію страждань через покарання.

6.14.Вже неодноразово мною у вироках зазначалась думка видатного англійського філософа ОСОБА_18 - «Закон природи наказує нам, віддаючи помсту, дивитися не назад, а вперед. Порушення цього закону називається жорстокістю». «…..при помсті, тобто при накладенні покарання, треба мати на увазі не минуле зло, а майбутнє благо; накладати покарання можливо тільки з однією єдиною метою: виправити самого винного або покаранням, яке до нього застосовано зробити інших людей кращими». І далі «……віддаючи помсту і накладаючи кару, ми повинні мати на увазі не минуле зло, а майбутнє благо, і тому роблять помилку ті, хто вимірює покарання, що накладаються ними, іншою міркою, крім суспільної користі»2.

6.15.Я не думаю, що суспільна користь отримує задоволення або певну вигоду з максимально суворого виду покарання позбавлення волі, яке передбачено у санкції ч. 1 ст. 115 КК, і яке за законом потрібно призначити ОСОБА_3 , навіть при умові мінімального строку такого покарання. Я не думаю, що це позитивно вплине на обвинувачену або її дітей, які залишаться без матері і батька, який вже помер. Більше схоже на те, що діти потраплять в дитячий будинок та можуть мати шанс на схоже кримінальне життя їх батька, який притягався неодноразово до кримінальної відповідальності. А саму ОСОБА_3 таке покарання не буде виправляти, навпаки лише більше поглибить недовіру між нею та суспільством. Не вплине таке покарання і на задоволення власних емоційних та морально-психологічних потреб потерпілої, як наслідок державної реакції на порушення закону. Окрім того, потерпіла просила навпаки суворо не карати обвинувачену і якщо це можливо обмежитись громадськими роботами.

6.16.Таке покарання буде більше нагадувати розповіді видатних українських письменників про судову владу в Україні наприкінці ХІХ і початку ХХ століть. «Той мертвий шаблон, та ремісницька буденність вимірювання справедливості, повна зневага до провідних ідей законодавства і панування мертвої букви, та ще в сполученні з повною безцеремонністю людей, отупілих або й зовсім хворих духом, - тут доведені були до справжньої карикатури на всяке судівництво. До якої байдужності на закон і на людську кривду треба було дійти, щоб не тільки видавати подібні вироки….., але толерувати їх!»3.

6.17.Тобто ми не можемо зробити не існуючим вже вчинене кримінальне правопорушення, ми не можемо вплинути на історію, ми повинні лише зробити все, щоб такого більше не сталось і особа, що вчинила такий вчинок не була більше суспільно небезпечною, а інші громадяни не мали навіть найменшої можливості думати, що можливо вчинити так само. Все це можливо лише за допомогою розумної державної політики та при умові невідворотності покарання. Невідворотність покарання судом виконано. Що ж стосується самого змісту покарання, суворим покаранням, яке на межі зайвої жорстокості та бездушності виправити жодну людину не можна. Доводи прокурора про необхідність виключно такого виду покарання не можуть бути сприйняті судом не тільки тому що вони занадто механічні, штучні, не природно існуючи, а і тому що це нагадує вислів непопулярного в теперішні часи письменника «…… люди хотіли робити неможливу справу: будучи злими, виправляти зло …. і думали досягти цього механічним шляхом».

6.18.Проводячи певні аналогії, думаю, що якщо вказане провадження було б на розгляді у суді присяжних, у його класичній формі з дванадцятими присяжними (людей з народу), а не у формі квазіприсяжних в українському законодавстві, то результат міг бути непередбачуваний, щонайменше для обвинувачення. І якщо не було б виправдувального вироку, не за юридичним змістом, а за життєвими обставинами, то щонайменше покарання могло бути призначено -найм`якіше. У ОСОБА_19 , в його видатних юридичних працях, які є вже історією, ми можемо побачити цікаве спостереження за судом присяжних, за судом народу, який безпосередньо брав участь у відправленні правосуддя: «Вагаючись між безумовним обвинуваченням та виправдання, знаходячи перше жорстоким, а друге несправедливим, присяжні, у багатьох випадках, не мирилися зі знаменитим висловом «dura lex sed lex!» (Суворий закон, але це закон!) і, віддаючи перевагу несправедливості по відношенню до жорстокості, виносили виправдувальний вирок»4.

6.19. Оголошуючи вирок суд показує які цінності є базовими у суспільстві. Такими цінностями українського суспільства є серед інших верховенство права, презумпція невинуватості, гласність і відкритість судового процесу, а також рівне, індивідуальне і справедливе покарання тому, хто на це заслужив, оскільки правосуддя не може бути усунуто від справедливості, а остання полягає зовсім не в одному правомірному застосуванні до доведеного діяння каральних визначень закону. Це щось набагато більше ніж механічне перекладення з норми статті у життя декількох слів у вигляді: «позбавлення волі строком на 7 років».

6.20.Обмеження у нормах закону які регулюють систему покарань, не можуть бути перешкодою для втілення у життя справжнього правосуддя, справжньої справедливості. Важливим у цьому питанні є досвід англійського права Common Law. Відомо, що Common Law оформлює звичаєвий порядок, давність якого є запорукою його статечного характеру і наголошує на тяглості, оскільки першим правилом Common Law є правило «прецеденту» (stare decisis «встановлений випадок», лат.).

6.21.Разом з тим, навіть авторитет прецеденту ніколи не був абсолютним: як зауважує великий юрист ОСОБА_20 , «доктрина права (Law) є такою: прецедентів та норм слід дотримуватися принаймні доти, доки це не стане відверто абсурдним чи несправедливим», що означає, з одного боку, що судочинство має залежати не від поглядів суддів, а від законів та звичаїв країни, а з іншого що суддя може і повинен відмовлятися від «рішень, що суперечать розумові (абсурдних) чи Божому закону (несправедливих)»5.

6.22.Якщо можливо знайти у справі проблиски совісті в обвинуваченому (ій) або вказівку на те, що він (вона) впав морально, але не помер безповоротно, потрібно завжди підкреслювати це. Не можна ототожнювати людину, яка обвинувачується у злочині із середовищем, порядком речей, або тільки з темпераментом, пристрастю чи захопленням. Захоплення багато пояснює, однак нічого не виправдовує; та жодне середовище не може вибачити в собі і в інших відсутність моральних чеснот. Натомість і кара, що переслідує таку особу не може суперечити здоровому глузду та звичайній людській справедливості. Вона повинна бути необхідною і достатньою.

6.23.Я побачив у ОСОБА_3 людину, яка ще здатна опанувати свій розум та свої емоції, вона здатна на критичне мислення з можливістю побачити себе зі сторони. Вона здатна наслідувати не тільки погані приклади, що оточували її на протязі життя, але й добрий і благий досвід. Розвиток волі, що є основою будь-якого виховання, ще може бути розвинутий у обвинуваченій. І ОСОБА_21 всередині людини, - друга назва сумління, ще не померла безповоротно у ОСОБА_3 . Сумління і знання своєї недосконалості та злочинної помилки самі неминуче відіграють роль направителів та регуляторів поведінки.

6.24.Повертаючись до обставин даного провадження, необхідно зазначити, ряд факторів, які на думку суду впливають на зміст покарання і повинні враховуватись судом, як фактори, що пом`якшують покарання:

А) Умови життя ОСОБА_3 до одруження. Хоча виросла з обома батьками, однак не отримала належного культурного та морального виховання. Вплив середовища і культури спілкування у колі сім`ї мають глибинне значення для будь-якої особистості.

Б) Умови життя у шлюбі, які суд оцінює як надто складні, в тому числі і тому, що співмешканець ОСОБА_8 очевидно сам не був взірцем моральної і добропорядної поведінки, оскільки як пояснила сама обвинувачена, вона здогадувалась про інші зради ОСОБА_8 з жінками. ОСОБА_8 є особою, який раніше неодноразово судимий, за вчинення корисних злочинів проти власності; вживав наркотичні засоби; часто знаходився у стані наркотичного і алкогольного сп`яніння; вів аморальний спосіб життя і впливав таким життям на всіх членів родини ОСОБА_3 та їх спільних дітей. Відповідно такий батько не міг бути прикладом для наслідування. Умовам виховання дітей ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_8 також можливо надати критичну оцінку. Фактично можливо стверджувати, що вихованням дітей займалась і до теперішнього часу займається лише обвинувачена ОСОБА_3 . Все це очевидно відобразилось у загальному способі життя ОСОБА_3 та мінімальній культурній складовій такого життя. Подія, що сталась із випадковою знайомою потерпілою ОСОБА_7 була лише наслідком такого марнотравного життя. Окрім того, окремим тяжким наслідком для обвинуваченої є в теперішній час батько інвалід, який прикутий до ліжка і знаходиться у вкрай важком стані, за медичними показниками, та мати пенсіонерка. Відповідно жодної сторонньої допомоги та розумної підтримки ОСОБА_3 у житті не має.

В) Неетична і провокативна поведінка потерпілої ОСОБА_7 , яка стала останньою краплею у відносинах між ОСОБА_3 і її співмешканцем ОСОБА_8 .

Г) Незважаючи на кваліфікацію у особливо тяжкому злочині, реально отримані потерпілою ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження. Тобто такі легкі наслідки судом сприймаються також як фактор, що знижує можливість призначення реального покарання до ОСОБА_3 .

6.25.При цьому суд зазначає, що ми розуміємо, що такі наслідки не заслуга обвинуваченої, а як зазначено вище лише щаслива випадковість, оскільки потерпілу вчасно доставили до лікарні і їй була надана необхідна медична допомога. Ми розуміємо, що умисел у обвинуваченої був направлений на позбавлення життя потерпілої, при обставинах, які викладені вище. Натомість ми не можемо припускати та фантазувати, щоб було як би такої медичної допомоги вчасно не надали потерпілій. Цей фактор є вирішальним для кваліфікації діяння особи. Однак для покарання, навпаки може бути використаний як пом`якшуюча обставина, при умові щирого розуміння незаконності своїх дій обвинуваченим та бажання нести відповідальність за свої дії. Як показав судовий розгляд, ОСОБА_3 зрозуміла не тільки формальну частину своїх злочинних дій, але й природу такого вчинку, її всі складові і ідейні характеристики, про що в тому числі свідчить її ставлення до скоєного, яке мало вираз у показах обвинуваченої. Так можливо вона обмежена у висловлюваннях і емоційних проявах свого розкаяння, однак в цілому усвідомлено підходить до злочинних наслідків правопорушення.

6.26.Вказані фактори не є чимось вигаданим чи штучно створеним. Вони дані самою подією і кожний хто був присутній у залі судового засідання міг спостерігати за цими речами і явищами особисто. Це не книжкова історія і не образ вигаданих подій, це звичайне людське життя, без прикрас і яскравого вбрання.

6.27.Вказані фактори на мою думку, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК, і таким чином дають можливість і право проявити милосердя до обвинуваченої та на підставі ч. 1 ст. 69 КК призначити останній покарання нижче від найнижчої межи, встановленої в санкції ч. 1 ст. 115 КК, однак зв`язане з позбавлення волі. Разом з тим, є всі підстави для застосування ст. 75 КК і звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, оскільки обставини викладені вище надають право на думку про можливість виправлення обвинуваченої без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

6.28.Строк іспитового строку для ОСОБА_3 повинен бути мінімальним, у вигляді 1 року. Така позиція суду ґрунтується на відомостях що надані обвинуваченою в частині намірів виховання дітей. Для таких цілей обвинувачена бажає повернутись до Чеської Республіки, де мешкає її рідна сестра, вже багато років. Саме завдяки сестрі вона змогла влаштувати там дітей у навчальні заклади та сама влаштувалась на середню роботу задля забезпечення своєї сім`ї матеріальними засобами. Порівнюючи умови освітнього процесу та виховання у соціумі, ОСОБА_3 зрозуміла що набагато краще дітям буде за кордоном.

6.29.Відповідно суд не може не врахувати такі морально цінні наміри обвинуваченої як матері та вважає, що мінімальний строк буде достатнім заходом контролю з боку держави за поведінкою обвинуваченою, після якого вона зможе продовжити повноцінне життя із родиною, на визначених нею самою умовах.

6.30.Суд окремо вважає за необхідне призначити обвинуваченій в порядку ст. 76 КК серед інших обов`язків виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (п. 4 ч. 3 ст. 76 КК). Мова іде про відвідування певних заходів навчального і психологічного характеру, які направлені на зміну кримінального мислення, виховування в собі дисципліни, стриманості, поміркованості; отримання нових знань та досвіду для покращення своєї соціалізації; вміння дискутувати та не вдаватись у складних життєвих ситуаціях до крайнощів і фізичної сили.

6.31.Такими програмами для ОСОБА_3 повинні стати «Зміна прокримінального мислення», «Подолання агресивної поведінки». На думку суду метою реалізації таких програм повинно бути досягнення позитивних змін у поведінці особи, шляхом розвитку та підтримання в неї навичок конструктивного і критичного мислення, формування навичок планування та постановки цілей, сприяння розвитку співпраці у взаєминах з оточенням і соціально прийнятних норм поведінки у суспільстві.

6.32.Тільки шляхом психологічної роботи з людиною можливо переконати її або створити в неї інше ніж вже існує мислення щодо поведінки в суспільстві і у спілкуванні з іншими людьми. Такій людині необхідно пояснити, що насилля у будь-якому прояві по відношенню до інших спотворює сам сенс життя. Воно руйнує відношення між людьми та загальне суспільне благо людяність (любов до ближнього), яке єдине єднає всіх людей на землі.

7.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

7.1. Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

7.2.Речові докази:

1)Кухонний ніж з рукояткою чорного кольору (довжина леза приблизно 10 см., довжина рукоятки приблизно 8 см.); 2)Кухонний ніж з рукояткою білого кольору (довжина леза приблизно 15 см., довжина рукоятки приблизно 10 см.); 3)Кухонний ніж з рукояткою чорно-білого кольору (довжина леза приблизно 12 см., довжина рукоятки приблизно 8 см.); 4)Футболка чорного кольору з білим написом «Puma», яка містить на собі плями бурого кольору; 5)Шорти джинсові відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК знищити, як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використано.

7.3.Запобіжний захід обвинуваченій до набрання вироком законної сили, враховуючи вид покарання не обирати.

7.4.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

1.2.Відповідно до ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 76 КК:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-виконувати заходи пробаційних програм: «Зміна прокримінального мислення», «Подолання агресивної поведінки».

1.3.Початок строку відбування покарання обвинуваченій з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

1.4.До набрання вироком суду законної сили, будь-який запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

1.5.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08.07.2020 року, а саме з: 1)Кухонного ножа з рукояткою чорного кольору (довжина леза приблизно 10 см., довжина рукоятки приблизно 8 см.); 2)Кухонного ножа з рукояткою білого кольору (довжина леза приблизно 15 см., довжина рукоятки приблизно 10 см.); 3)Кухонного ножа з рукояткою чорно-білого кольору (довжина леза приблизно 12 см., довжина рукоятки приблизно 8 см.); 4)Футболки чорного кольору з білим написом «Puma», яка містить на собі плями бурого кольору; 5)Шортів джинсових.

1.6.Скасувати заборону накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

1.7.Речові докази: 1)Кухонний ніж з рукояткою чорного кольору (довжина леза приблизно 10 см., довжина рукоятки приблизно 8 см.); 2)Кухонний ніж з рукояткою білого кольору (довжина леза приблизно 15 см., довжина рукоятки приблизно 10 см.); 3)Кухонний ніж з рукояткою чорно-білого кольору (довжина леза приблизно 12 см., довжина рукоятки приблизно 8 см.); 4)Футболка чорного кольору з білим написом «Puma», яка містить на собі плями бурого кольору; 5)Шорти джинсові знищити, як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використано.

1.8.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.9.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.10.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

[1] Вільям Шекспір, «Венеційський купець» - комедія, 1596-1597 р.р. Акт 1, Сцена 2.

[2]Томас Гоббс, «Основи філософії», Частина третя Про громадянина 1642 рік, Глава ІІІ п. 11, Глава XIII п. 16. Твори у двох томах, Філософська спадщина. Том 1, Видавництво «Думка» М. 1989 р.

[3]Іван Франко Повість «Перехресні стежки» 1900 рік.

[4]А.Ф. Коні, Збірник творів, Том 4, Видавництво «Юридична література», М. 1967 р. Глава «Судова реформа і суд присяжних», С. 215.

[5]Європейський словник філософії, під керівництвом ОСОБА_22 . Видавництво Дух і Література, К. 2022 рік; Том 2, С. 266-267.

1 Вільям Шекспір, «Венеційський купець» - комедія, 1596-1597 р.р. Акт 1, Сцена 2.

2 Томас Гоббс, «Основи філософії», Частина третя Про громадянина 1642 рік, Глава ІІІ п. 11, Глава XIII п. 16. Твори у двох томах, Філософська спадщина. Том 1, Видавництво «Думка» М. 1989 р.

3 Іван Франко Повість «Перехресні стежки» 1900 рік.

4 А.Ф. Коні, Збірник творів, Том 4, Видавництво «Юридична література», М. 1967 р. Глава «Судова реформа і суд присяжних», С. 215.

5 Європейський словник філософії, під керівництвом ОСОБА_22 . Видавництво Дух і Література, АДРЕСА_5