Справа № 303/7283/22
У Х В А Л А
02 листопада 2022 року м. Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лукашівка Чорнобаївського району Черкаської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю : прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
До суду надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000300, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, для розгляду по суті.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, складеного у відповідності з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, не висловили заперечень щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, згідно поданої суду заяви просив проводити підготовче судове засідання без його участі.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що необхідно призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акта.
Також 02.11.2022 року від прокурора ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб із визначенням застави, яке мотивоване наступним.
ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у тому, що 11 липня 2022 року близько 12 години, під час дії воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022, перебуваючи в квартирі

АДРЕСА_3 , яку тимчасово орендував, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, їх карність, таємно викрав індукційну плиту марки «Ergo IHP-2608», чорного кольору, якою розпорядився на власний розсуд, а саме залишив таксисту за послуги перевезення. Згідно з висновку експерта ТОВ «Ріалті-О» від 29.07.2022 року вартість індукційної плити марки «Ergo IHP-2608» чорного кольору, станом цін на 11.07.2022 року з урахуванням зносу становить 2550 гривень. В результаті умисної крадіжки ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні останнім якого доведена зіббраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 15.07.2022 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 18.07.2022 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком з потерпілим ОСОБА_6 від 18.07.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.07.2022 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком з свідком ОСОБА_7 від 18.07.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.07.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.07.2022 року, протоколом пед`явлення особи для впізнання за фотознімком з свідком ОСОБА_9 від 29.07.2022 року, запитом на відповідь до нього з ПТ «Ломбард Роял Голд» від 29.07.2022 року, висновком товарознавчої експертизи від 29.7.2022 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 02.08.2022 року. Вчинене кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років, тому встановлені в ході досудового розслідування ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема неприбуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих дій, або суду оскільки ОСОБА_3 є мешканцем іншої області. Враховуючи особу ОСОБА_3 та характеризуючі його дані, зокрема ніде не працює, не одружений, є раніше судимим, у нього відсутні соціальні зв`язки, застосувати відносно обвинуваченого інший більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, є неможливим.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала з підстав наведених у ньому та просила його задовольнити у повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив щодо застосування відносно нього вказаного прокурором запобіжного заходу мотивуючи тим, що повністю визнає свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється, тому просив обрати відносно нього інший запобіжний захід, а саме домашній арешт.
Захисник ОСОБА_5 просила обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, тому ризики, вказані прокурором у клопотанні є відсутні, оскільки підстав у ОСОБА_3 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення не має. Окрім того, ОСОБА_3 зобов`язується виконувати покладені на нього судом обов`язки та наміру порушувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не має.
Суд, заслухавши клопотання прокурора, позицію інших учасників судового провадження з приводу клопотання прокурора, прийшов до наступного.
ОСОБА_3 11 липня 2022 року близько 12 години, під час дії воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022, перебуваючи в квартирі

Ст. 3 із 5
АДРЕСА_4 , яку тимчасово орендував, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, їх карність, таємно викрав індукційну плиту марки «Ergo IHP-2608», чорного кольору, якою розпорядився на власний розсуд, а саме залишив таксисту за послуги перевезення. Згідно з висновку експерта ТОВ «Ріалті-О» від 29.07.2022 року вартість індукційної плити марки «Ergo IHP-2608» чорного кольору, станом цін на 11.07.2022 року з урахуванням зносу становить 2550 гривень. У результаті крадіжки ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 04.08.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту строком на 60 діб, строк дії якого на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 28.09.2022 року продовжено до 02 листопада 2022 року включно.
Відповідно до положення частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду № 1-р/2017 від 23.11.2017 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Відповідно до п.1 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом у окремих випадках.
Згідно вимог частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Частина четверта статті 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
Згідно положень викладених у п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж

Ст. 4 із 5
кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).
Згідно з вимогами ст.184 ч. 1 п. 4 та п. 7 КПК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу та обґрунтування необхідності покладення на обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.
Підставою для обрання запобіжного заходу є наявність обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, а також наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, а тому може переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж провадженні, тому наявний ризик того, що ОСОБА_3 може вчиняти погрози, умовляння до потерпілого та свідків, оскільки знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може чинити на потерпілого та свідків психологічний та фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показань; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема перешкоджати шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття до суду оскільки ОСОБА_3 є мешканцем іншої області, що в сукупності з іншими обставинами унеможливить повноту, всебічність та неупередженість судового розгляду даного кримінального провадження.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі обставини, зазначені в ст.178 КПК України, а саме: ОСОБА_3 офіційно не працює, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки в місці його проживання.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно нього був би занадто м`яким і недієвим.
Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає перебування обвинуваченого під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. Осіб, які поручилися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недоцільним, з огляду на ризики, що існують та відомості, які характеризують його особу, той не працює, не одружений, утриманців не має, раніше притягався до кримінальної відповідальності, а також є мешканцем іншої області.
Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Заперечення захисника з приводу клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не бере до уваги, оскільки будь-яких підстав, які б свідчили б про застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту в судовому засіданні не встановлено та доказів цього стороною захисту не надано.

Ст. 5 із 5
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
З врахуванням вищезазначеного, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, суд прийшов до висновку про необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та з урахуванням майнового стану обвинуваченого, який не працює, на даний час джерело доходу у нього відсутній, визначити заставу у розмірі двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який зможе повністю забезпечити встановлені ризики та достатньою мірою буде стримуючим фактором від порушення обвинуваченим своїх обов`язків.
Керуючись ст.ст.314-316, 371, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні о 09 год. 30 хв.
09 листопада 2022 року.
У судове засідання викликати на вказаний вище час та дату учасників кримінального провадження.
Клопотання прокурора про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 31 грудня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , в разі внесення застави, такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з місця проживання ( АДРЕСА_2 ) без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідного органу влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1