ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1244/22 Провадження № 1-кп/636/668/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 р. м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Чугуївської окружної прокуратури- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000610, внесеному 18.08.2022 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

Під час досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлені клопотання щодо:

- направлення справи за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для об`єднання із кримінальними провадженнями за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених (№0000374 від 01 квітня 2017 року) за ч.3 ст.186 КК України, (№ 0000420 від 07 квітня 2017 року) за ч.1 ст.125 КК України, (№ 0000188 від 19 лютого 2019 року) за п.12, ч.2 ст.115 КК України, оскільки даний злочин більш тяжкий, ніж той, що знаходиться на розгляді у Чугуївському міському суді Харківської області;

- продовження запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, оскільки є достатньо підстав та ризиків, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що забезпечить його явку до суду і запобігає вчиненню іншого кримінального правопорушення, та вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Вислухавши прокурора, який підтримав свої клопотання, думку обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, які підтримали клопотання прокурора щодо направлення за підсудністю та вирішення питання щодо об`єднання кримінальних справ до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, але просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, суд приходить до наступного.

Як вбачається з наданих прокурором матеріалів, в провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області перебували обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальних провадженнях №0000374 від 01 квітня 2017 року за ч.3 ст.186 КК України, № 0000420 від 07 квітня 2017 року за ч.1 ст.125 КК України, № 0000188 від 19 лютого 2019 року за п.12, ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 18.03.2022 № 11/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Згідно ухвал Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2022 року визнано неможливим розгляд питання про продовження ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ухвалою 22 липня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 19.02.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Статтею 32 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення.

Згідно ч.3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Враховуючи, що у провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області згідно розпорядження Верховного суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 передані судові справи Куп`янського міськрайонного суду Харківської області у тому числі за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у вчинені більш тяжкого правопорушення; з метою забезпечення оперативності та ефективності судового розгляду, суд вважає за необхідне направити дане кримінальне провадження до Харківського апеляційного суду для звернення з поданням до Верховного Суд з метою вирішення питання щодо його підсудності.

Відповідно до ст.187 КПК України, при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу суд повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

У ч.2 ст. 177 КПК України зазначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, не працює, протягом не значного часу знову обвинувачується у скоєнні численних злочинів у тому числі особливо тяжких, що не виключає, на думку суду того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжувати скоювати злочини, незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки обвинувачений має інформацію про їх місце проживання, і запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та попередити вчинення ним злочинів в подальшому.

Обґрунтоване звинувачення у вчиненні злочинів в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого. Тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час, суд на підставі наданих матеріалів кримінального провадження оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачуються; вік та стан його здоров`я, неодноразову судимість, відсутність працевлаштування, його репутацію, майновий стан, у зв`язку із чим приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_4 стійких соціальних зв`язків.

Враховуючи практику Європейського суду у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину, а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного періоду.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведених обставин, а також того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1-3, 4,5 КПК України, та те, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого злочину, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені ч. 1 п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину проти здоров`я та життя потерпілих, суд вважає за неможливе встановити заставу.

Керуючись ст. ст. 32,34, 176-179, 183, 184, 193-198, 314, 350, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Звернутись до голови Чугуївського міського суду Харківської області з клопотанням про направлення подання голові Харківського апеляційного суду для звернення до Верховного Суду для визначення підсудності у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 ч.4 ст.187 КК України та направлення кримінального провадження для розгляду до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів до 17 червня 2023 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими - в той же строк з моменту вручення їм ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1