Справа №212/6012/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 04.05.2021 року з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не судимого, інвалідом не являється, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

Згідно встановлених обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, у першій декаді грудня 2020 року у невстановлений органом досудового розслідування день та час, у невстановленому місці у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел на придбання посвідчення водія транспортних засобів, яке є документом, що підтверджує право на керування транспортним засобом, з метою використання та отримання права керування транспортними засобами, без проходження установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1994 № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке, відповідно до п. 2.1 «а» та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 зі змінами), водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського.

В подальшому ОСОБА_3 у третій декаді грудня 2020 року у невстановлений органом досудового розслідування день та час, невстановленому місці у невстановленої досудовим розслідуванням особи через мережу Інтернет придбав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 08.12.2020 ТСЦ 6363 на його ім`я, яке отримав поштовим відправленням.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, залишив дане посвідчення у себе та в подальшому почав його використовувати для можливості керування транспортними засобами.

Так, 04.05.2021 року, приблизно о 02.50 годині, ОСОБА_3 , маючи при собі підроблене посвідчення водія, був зупиненим працівниками патрульної поліції м. Кривого Рогу під час керування автомобілем «GEELYCK», державний номерний знак НОМЕР_2 , на проїжджій частині дороги поблизу будинку АДРЕСА_3 та пред`явив інспектору завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 08.12.2020 ТСЦ 6363 на його ім`я, і таким чином використав завідомо підроблений документ.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-21/15432-ДД від 14.05.2021 року бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документу.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений, у присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документу.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не судимий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не одружений, не працює, інвалідом не являється.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/104-21/15432-ДД від 14.05.2021 у розмірі 1029 гривень 72 копійок стягнути в дохід держави з ОСОБА_3 .

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного та керуючись ст. 358 КК України, ст.ст. 373, 374,375,376, 381-382 КПК України суд,-

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , диски для лазерних систем зчитування з відеозаписами від 04.05.2021 року огляду слідчим ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та співробітниками ПП у м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати з проведення експертизи в дохід держави в розмірі 1029,72 гривень.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1