Справа №591/6161/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/99/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 30.11.2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, військового, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000287 від 28.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України, у якому ОСОБА_8 оголошено про підозру.

Слідчий у кримінальному провадженні № 0000287 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, в якому просив обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та існують ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які не зможуть бути забезпечені іншими більш м`якими запобіжними заходами.

30.11.2022 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми в задоволенні вказаного клопотання слідчого відмолено, оскільки попри пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні злочину, яку суд визнав обґрунтованою, заявлені стороною обвинувачення ризик суд визнав не доведеними. Крім цього, вважав, що стан здоров`я підозрюваного (потребує оперативного втручання) не дозволяє обрати відносно нього найсуворіший вид запобіжного заходу.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді прокурор ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій просила ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 30.11.2022 року, скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави, строком на 60 дію.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначала, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, а ухвала не обґрунтована та не вмотивована.

Прокурор наголошувала, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Звертала увагу, що в обґрунтування свого рішення, про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення не доведено ризики того, що ОСОБА_8 може вдатись до спроб перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім цього, слідчий суддя зазначила, що з протоколу допиту свідка - лікаря ортопеда-травматолога КНП «Кролевецька лікарня» ОСОБА_8 потребує оперативного лікування, після операції йому потрібно буде стаціонарне лікування не менше 5 днів, тому на даний час він не може утримуватися в умовах СІЗО.

З такими висновками прокурор не згодна оскільки, слідчим суддею не взято до уваги те, що з протоколу допиту зазначеного лікаря не відомо яке він має відношення до ОСОБА_8 , чи лікує його, не з`ясовано коли саме та яке операційне втручання необхідне ОСОБА_8 , чи є згода останнього на операцію. Також, до протоколу допиту не долучено жодної медичної документації щодо визначення діагнозу ОСОБА_8 та підтвердження показань лікаря ортопеда-травматолога.

Щодо висновків слідчого судді про те що, слідчим та прокурором не наведено аргументів, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_8 має намір чи бажає здійснити дії щодо впливу на свідка ОСОБА_11 то з ними прокурор також була не згодна, оскільки слідчий суддя не звернула уваги на той факт, що свідок ОСОБА_11 на даний час єдиний свідок, згідно показань якої вбачається механізм розвитку ДТП. Потерпілий - батько загиблої дитини перебуває у реанімаційному відділенні КНП «Кролевецька лікарня», на даний час невідомо чи зможе останній надавати показання та яка саме інформація йому відома. Аналогічно, враховуючи емоційний стан потерпілої - матері загиблої дитини, слідчим не було допитано останню.

З огляду на викладене, прокурор вважала, що на даний час існують реальні підстави вважати, що ОСОБА_8 може здійснити будь-які дії впливу на свідка ОСОБА_11 .

Також, прокурор зазначала, що судом при винесенні ухвали взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 відповідно до службової характеристики характеризується позитивно. Разом з тим, прокурор акцентувала увагу, що посилання на позитивну характеристику з місця служби не виключає можливості тримання останнього під вартою. При цьому звертала увагу, що слідчим суддею не враховано довідку з лікарні, про перебування ОСОБА_8 на момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння, яку додано до матеріалів клопотання.

Зазначала прокурор і те, що судом не в повній мірі враховано, що наявні ризики того, що ОСОБА_8 через тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обґрунтовано підозрюється, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому врахування тяжкості кримінального правопорушення також має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що ОСОБА_8 може ухилитися від суду, що також узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін.».

Прокурор переконана, що:

- цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків;

- застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не вирішувалося, оскільки не надходило такого клопотання;

- застава не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки внаслідок скоєння ним злочину загинуда дитина;

- особисте зобов`язання в сукупності з характеризуючими матеріалами відносно підозрюваного ОСОБА_8 не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень, у яких підозрюється особа.

З огляду на перелічене прокурор вважала, що існують всі підстави для задоволення клопотання слідчого та обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 , який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави, думки підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які проти задоволення вимог скарги прокурора, заперечили, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження в сукупності з доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000287 від 28.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України, у якому ОСОБА_8 оголошено про підозру.

Згідно протоколу, що доданий до клопотання, ОСОБА_8 було затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України 28.11.2022 року о 20-24 год.

Слідчий у кримінальному провадженні № 0000287 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, в якому просив обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та існують ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які не зможуть бути забезпечені іншими більш м`якими запобіжними заходами.

30.11.2022 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми в задоволенні вказаного клопотання слідчого відмолено, оскільки попри пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні злочину, яку суд визнав обґрунтованою, заявлені стороною обвинувачення ризик суд визнав не доведеними. Крім цього, вважав, що стан здоров`я підозрюваного (потребує оперативного втручання) не дозволяє обрати відносно нього найсуворіший вид запобіжного заходу.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з матеріалів справи під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, оскільки пред`явлена йому підозра обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженню доказами (протоколи огляду місця ДТП, огляду, допиту свідків, а також документи, що підтверджують перебування підозрюваного у стані алкогольного сп`яніння на час події). Тобто, оголошена підозра є обґрунтованою.

Слід зазначити, що для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October1994, § 55).

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Окрім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаного кримінального правопорушення та висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Відтак, підстав стверджувати про відсутність обґрунтованої підозри, у колегії суддів немає.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що вони також слідчим доведені з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також з огляду на ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може вдатись до спроб перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Водночас, з урахуванням конкретних обставин справи та особи підозрюваного, колегія суддів апеляційну скаргу прокурора вважає обґрунтовано та категорично не погоджується з висновком слідчого судді про те, що підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу відсутні.

Так, як зазначалося вище, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування свого рішення, про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення не доведено ризики того, що ОСОБА_8 може вдатись до спроб перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім цього, слідчий суддя зазначила, що з протоколу допиту свідка - лікаря ортопеда-травматолога КНП «Кролевецька лікарня» ОСОБА_8 потребує оперативного лікування, після операції йому потрібно буде стаціонарне лікування не менше 5 днів, тому на даний час він не може утримуватися в умовах СІЗО.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується, оскільки як слушно наголосив прокурор, слідчим суддею не взято до уваги те, що з протоколу допиту зазначеного лікаря не відомо яке він має відношення до ОСОБА_8 , чи лікує його, не з`ясовано коли саме та яке операційне втручання необхідне ОСОБА_8 , чи є згода останнього на операцію. Також, до протоколу допиту не долучено жодної медичної документації щодо визначення діагнозу ОСОБА_8 та підтвердження показань лікаря ортопеда-травматолога.

Щодо того, що ОСОБА_8 не має наміру чи бажання здійснити дії щодо впливу на свідка ОСОБА_11 то слід звернути увагу на те, що свідок ОСОБА_11 на даний час єдиний свідок, згідно показань якої вбачається механізм розвитку ДТП. Потерпілий - батько загиблої дитини перебуває у реанімаційному відділенні КНП «Кролевецька лікарня», на даний час невідомо чи зможе останній надавати показання та яка саме інформація йому відома. Аналогічно, враховуючи емоційний стан потерпілої - матері загиблої дитини, слідчим не було допитано останню.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що на даний час існують реальні підстави вважати, що ОСОБА_8 може здійснити будь-які дії впливу на свідка ОСОБА_11 .

Також, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про те, що попри позитивну характеристику підозрюваного з місця служби, вона не виключає можливості тримання останнього під вартою. При цьому з довідки з лікарні, вбачається, що ОСОБА_8 на момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Також, слід звернути увагу і на те, що ОСОБА_8 через тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обґрунтовано підозрюється, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому врахування тяжкості кримінального правопорушення також має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що ОСОБА_8 може ухилитися від суду, що також узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін.».

З перелічених прокурором підстав для неможливості обрання відносно ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою вбачається, що:

- цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків;

- застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не вирішувалося, оскільки не надходило такого клопотання;

- застава не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки внаслідок скоєння ним злочину загинуда дитина;

- особисте зобов`язання в сукупності з характеризуючими матеріалами відносно підозрюваного ОСОБА_8 не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень, у яких підозрюється особа.

Вказані підстави колегія суддів вважає обґрунтованими, а тому вважає, що існують і всі підстави для задоволення клопотання слідчого та обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

З огляду на викладене, зокрема враховуючи наявність обґрунтованої підозри та заявлених слідчим ризиків, керуючись п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 30.11.2022 року відносно ОСОБА_8 скасувати, як таку, що постановлена з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону та таку, що не узгоджується з вимогами ст. 370 КПК України і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, яке відповідно до наданої прокурором постанови продовжено до 28 лютого 2023 року включно.

Крім цього, оскільки інкримінований ОСОБА_8 злочин пов`язаний із небезпекою для життя і здоров`я особи, підстав для застосування ОСОБА_8 застави колегія суддів не вбачає, що узгоджується з п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,412, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 30.11.2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до « 24 » лютого 2023 року включно, без права внесення застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4