Номер провадження: 11-сс/813/529/23
Справа № 521/6602/23 1-кс/521/1008/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000147, внесеного до ЄРДР 12.03.2023 року,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування - до 12.05.2023 року.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України, з огляду на наступне:

- відсутня обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення;

- сторона обвинувачення не довела, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що, в свою чергу, є обов`язковим критерієм при вирішенні питання при застосуванні запобіжного заходу;

- слідчий суддя залишив поза увагою, що підозрюваний виховую двох неповнолітніх дітей 2012 та 2021 року народження, працює збиральником меблів з 2015 року;

- сторона захисту звертає увагу апеляційного суду, що підозрюваний має намір примиритися з потерпілим та відшкодувати йому матеріальну та моральну шкоду.

Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 19 години до 08 години наступної доби.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , підтримали доводи та вимоги поданої апеляційної скарги захисника, просили скасувати оскаржену ухвалу та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 19 години до 08 години наступної доби.

Прокурор надав до апеляційного суду заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутні, оскаржену ухвалу слідчого судді вважав законною та обґрунтованою, тому просив залишити без задоволення апеляційну скаргу сторони захисту.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Приписами ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги в частині не обґрунтованості застосування домашнього арешту відносно підозрюваного, є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.

Відповідно до клопотання у провадженні відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 12.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Як вбачається з клопотання, 12.03.2023 року, приблизно о 02:29, ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на сходинковому майданчику між 2 та 3 поверхами за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 92, діючи умисно, наніс удар ногою в область грудної клітини поліцейському 2 взводу 6 роти 1 полку УПП в Одеській області ОСОБА_9 під час та у зв`язку з виконанням службових обов`язків, заподіявши тілесні ушкодження середньої тяжкості.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 12.03.2023 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, які узгоджуються з наведеними рішеннями ЄСПЛ, слідчий суддя, не вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_6

складу кримінального правопорушення, доведеність його вини, належність та допустимість наданих стороною обвинувачення доказів, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах, доданих до клопотання, дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри, тобто про його причетність до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені наступним:

- ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, та, розуміючи, що за вчинення інкримінованого злочину йому може бути призначене покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, останній, перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- враховуючи, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у значній мірі підтверджується показаннями свідків, яких підозрюваний знає, тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК), апеляційний суд дійшов висновку, що вказані обставини зумовлюють можливість позапроцесуального впливу підозрюваним на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- оцінюючи фактичні обставини справи, зокрема характер інкримінованого злочину, який характерний прямим умислом, поєднаний зі спеціальним мотивом, а саме у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків, свідчить про схильність ОСОБА_6 до протиправної поведінки, та можливість вчинення іншого кримінальне правопорушення.

Встановлена в ухвалі слідчого судді наявність вищенаведених ризиків при розгляді апеляційної скарги не спростована, будь-яких доказів про зменшення або зникнення цих ризиків стороною захисту не надано.

Щодо посилань захисника відносно того, що підозрюваний виховує двох неповнолітніх дітей 2012 та 2021 року народження, апеляційний суд зазначає, що відповідно до наданих стороною захисту свідоцтв про народження ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , підозрюваний ОСОБА_6 не є батьком зазначених дітей, що не свідчить про наявність у підозрюваного обов`язку щодо їх утримання. У свою чергу, апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 приймає участь у вихованні падчерки ОСОБА_17 та працює збиральником меблів з 2015 року, водночас зауважує, що у світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

При цьому, твердження сторони захисту про те, що підозрюваний має намір примиритися з потерпілим та відшкодувати йому матеріальну та моральну шкоду, є передчасними, при цьому, апеляційний суд зазначає, що зазначене має значення при розгляді вказаного кримінального провадження по суті та при реалізації судом своїх дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність при призначені покарання.

За таких обставин, зважаючи на те, що, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає та ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін як законна, обґрунтована та вмотивована.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000147, внесеного до ЄРДР 12.03.2023 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4