Справа № 991/2030/22
Провадження № 1-кп/991/31/22
УХВАЛА

11 січня 2023 року місто Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

захисників ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ,

потерпілого ОСОБА_30 ,

представників потерпілого ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_3 та заяви захисника ОСОБА_23 про відвід усього складу суду від розгляду кримінального провадження № 0000522 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 344 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27 ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27 ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27, ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 351-2 КК України.

(1)Зміст поданих заяв

Під час проведення підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_8 звернувся з заявою про відвід судді ОСОБА_3 від участі у цьому кримінальному провадженні.

Заявник стверджував, що він разом з суддею ОСОБА_3 та ОСОБА_7 23.12.2020 святкували наближення Нового року у приміщенні Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія». Ця подія неодноразово висвітлювалась у ЗМІ.

За твердженням обвинуваченого, вони сиділи за одним столом і спілкувалися на різні теми. Свідками цього є 20-30 осіб. Святкування носило приватний характер, і присутні вільно спілкувалися на різні теми. Характер заходу був дружнім. Він чув, як обговорювалися питання, пов`язані з розслідуванням цього кримінального провадження, переслідування судді ОСОБА_7 , адже він бажав брати участь у конкурсі до Верховного суду, правомірності вручення підозри останньому та оголошення його у розшук. При цьому, суддя ОСОБА_3 висловлювала свою думку з цього приводу. Заявник стверджує, що він є свідком кількох критичних оцінок судді ОСОБА_3 змісту оприлюдненої підозри ОСОБА_7 та законності процесуальних дій детективів НАБУ.

Заявник вказував, що суддя ОСОБА_3 не зможе бути об`єктивною у справі, оскільки буде намагатися довести, що вона є доброчесною і жорсткою по відношенню до учасників цього кримінального провадження.

Таким чином, обвинувачений зазначав, що вказані обставини в їх сукупності викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_3 , а тому, він просив відвести її від участі в розгляді цього кримінального провадження.

Крім того, захисник ОСОБА_23 подав дві заяви про відвід усього складу суду від розгляду кримінального провадження.

Перша заява стосується відводу суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заявник стверджував, що судді брали участь у цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування, а тому вони не мають права брати участь під час розгляду цієї справи по суті пред`явленого обвинувачення.

Так, слідчий суддя ОСОБА_1 : 1) 15.01.2021 розглянув заяву захисника ОСОБА_21 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_33 та постановив ухвалу про відмову в її задоволенні (справа № 991/138/21); 2) 15.03.2021 розглянув заяву підозрюваного про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_33 та постановив ухвалу про відмову в її задоволенні (справа № 991/1761/21); 3) 17.11.2021 розглянув заяву слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 про самовідвід та постановив ухвалу про відмову в її задоволенні (справа № 991/5826/21).

Слідчий суддя ОСОБА_2 : 1) 14.01.2021 розглянув заяву підозрюваного ОСОБА_11 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_33 та постановив ухвалу про залишення такої без задоволення (справа № 991/138/21); 2) 14.01.2021 розглянув заяву адвоката ОСОБА_19 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_33 та постановив ухвалу про залишення її без задоволення (справа № 991/138/21); 3) 05.02.2021 дослідив заяву адвоката ОСОБА_19 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_33 та постановив ухвалу про закриття провадження (справа № 991/8516/21); 4) 18.11.2021 дослідив заяву адвоката ОСОБА_21 про перегляд ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами та постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження (справа № 991/5826/21).

На думку захисника, у суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують підстави для відводу, передбачені ч. 1 ст. 76 КПК, оскільки вони брали участь у кримінальному провадженні на досудовому розслідуванні.

У другій заяві про відвід захисник ОСОБА_23 просив відвести увесь склад суду від розгляду кримінального провадження, адже вважав, що існують обставини, які свідчать про упередженість колегії суддів під час розгляду цього кримінального провадження.

Захисник вказував, що ухвалою Вищого антикорупційного суду від 14.10.2022 на ОСОБА_14 , як обвинуваченого, накладено грошове стягнення та визнано причини його неприбуття в судове засідання неповажними.

Проте, ОСОБА_14 не набув статусу підозрюваного, що підтверджується ухвалою Вищої ради правосуддя. Також, він не отримував копію обвинувального акта. А тому, він не набув також статусу обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні.

В ухвалі від 14.10.2022 про накладення грошового стягнення, суд упереджено зробив висновки про кваліфікацію дій ОСОБА_14 , що не відповідає відомостям, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме про те, що вчинено не кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109 Кримінального кодексу України, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 109 Кримінального кодексу України. А тому, суд висловив свою правову позицію щодо винуватості ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією злочину, який не відповідає твердженням сторони обвинувачення.

Захисник стверджував про обґрунтовані сумніви, що суд є безстороннім у даній справі, бо без дослідження її матеріалів наперед зробив висновок щодо винуватості ОСОБА_14 , кваліфікував його дії та поводився з останнім, як з винуватою особою.

Окрім цього, захисник зазначав, що в ухвалі від 14.10.2022 суд не вживав заходів щодо судового виклику в підготовче засідання потерпілих та обов`язкової їх явки не визнавав. При цьому, виклик потерпілих в підготовче судове засідання є обов`язковим, а його проведення без участі таких осіб можливе лише на підставі рішення суду.

При цьому, потерпілі у справі ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_30 , діючи у складі колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, підтвердили здатність здійснювати правосуддя у Вищому антикорупційному суді суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також, захисник, як на додаткову підставу для відводу судді ОСОБА_2 , вказує на його нібито приятельські відносини з потерпілим ОСОБА_30

(2) Позиції учасників провадження

З приводу заяви про відвід обвинуваченого ОСОБА_8 , суддя ОСОБА_3 пояснила, що вона незнайома особисто з жодним із обвинувачених і особистого спілкування з ними не мала, за винятком ОСОБА_17 , про що вона повідомляла раніше.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав подану ним заяву про відвід з підстав, наведених в ній, а також заяви захисника ОСОБА_23 .

Захисник ОСОБА_23 підтримав подані ним заяви про відвід та просив задовольнити їх з мотивів, викладених у них. Окрім цього, він підтримав доводи, викладені у заяві обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_3 .

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та захисник ОСОБА_28 підтримали заявлені відводи.

Захисник ОСОБА_24 підтримав заявлений обвинуваченим ОСОБА_8 відвід судді ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення заяв про відвід, адже більшість доводів вже були предметом розгляду попередніх заявлених відводів.

(3) Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні заяв

Заслухавши заявників та думку інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суд дійшов таких висновків.

Необхідно відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_3 . Слід частково залишити без розгляду заяви захисника ОСОБА_23 про відвід усього складу суду, а в іншій частині - відмовити в їх задоволенні.

Згідно з ч. 4 ст. 81 КПК якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Заява захисника ОСОБА_23 щодо попередньої участі суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на стадії досудового розслідування при вирішенні заяв про відвід та розгляду клопотання про перегляд рішення слідчого судді за нововиявленими обставинами судом не розглядається.

Ці обставини вже були оцінені колегією суддів у цьому кримінальному провадженні, за результатами чого постановлено ухвалу від 14.09.2022. Також, ухвалою суду від 26.09.2022 заяву іншого захисника в частині відводу суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з цих же підстав, залишено без розгляду. Окрім цього, з аналогічних підстав звертався до суду й захисник ОСОБА_26 та за результатами розгляду такої заяви 18.11.2022 постановлено відповідну ухвалу.

Обставини щодо нібито приятельських стосунків судді ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_30 досліджувалися колегією суддів у цьому кримінальному провадженні, за результатами чого постановлено ухвалу від 31.10.2022.

Щодо обставин, на які вказує захисник ОСОБА_23 , стосовно прийняття рішень потерпілими у цій справі ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_30 у складі колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо підтвердження здатності здійснювати правосуддя у Вищому антикорупційному суді суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то такі обставини також були оцінені судом, за результатами чого постановлено ухвалу від 14.10.2022.

Заявлення повторного відводу суддям свідчить про зловживання правом на відвід.

Оскільки, ч. 4 ст. 81 КПК не містить посилання на те, що повторно заявлений відвід повинен заявлятися одним і тим же учасником судового провадження, заявлення особами, які не були присутніми в попередніх судових засіданнях відводів з тих підстав, що вже були предметом розгляду в попередніх судових засіданнях, також свідчить про зловживання правом на відвід з метою затягування цього кримінального провадження.

З огляду на це, керуючись ч. 4 ст. 81 КПК, суд залишає без розгляду заяви захисника ОСОБА_23 в частині викладеній вище.

Що стосується заяви обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_3 та заяви захисника ОСОБА_23 в іншій частині, суд зазначає про таке.

У кожному кримінальному провадженні незалежність і об`єктивність судді забезпечується, серед іншого, закріпленням загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Згідно з частинами першою та другою статті 80 КПК за наявності підстав, передбачених статтею 75 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Суддя не може брати участь у справі за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Заявлений обвинуваченим ОСОБА_8 відвід судді ОСОБА_3 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними нормами КПК.

Більшість вказаних заявником доводів були предметом розгляду заяви іншого обвинуваченого у цій справі - ОСОБА_10 . Оцінивши такі доводи, суд не встановив реальних та об`єктивних підстав для відводу судді ОСОБА_3 . А тому, ухвалою суду від 04.11.2022 відмовив у її задоволенні.

Заява ж обвинуваченого ОСОБА_8 містить нові доводи, а саме те, що він нібито особисто чув розмову між суддею ОСОБА_3 та ОСОБА_36 , а також був співрозмовником в такій бесіді.

Проте, будь-яких доказів на підтвердження особистого спілкування судді із обвинуваченими заявник не надав.

При цьому, саме по собі випадкове перебування судді та обвинувачених в одному приміщенні не є обставиною, що може свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді при розгляді цього кримінального провадження та ухваленні справедливих рішень у ньому.

Отже, слід відмовити у заяві обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_3 .

Що стосується заяви захисника ОСОБА_23 про відвід, то доводи захисника ґрунтуються винятково на його незгоді із ухвалою Вищого антикорупційного суду від 14.10.2022 про накладення грошового стягнення, зокрема, на ОСОБА_14 та визнання причин неприбуття останнього неповажними.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Отже, судом не встановлено реальних та об`єктивних підстав для відводу суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , передбачених нормами кримінального процесуального закону. Тому у задоволенні такої заяви належить відмовити.

На підставі викладеного, суд постановив:

-у заяві обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_3 відмовити;

-заяви захисника ОСОБА_23 про відвід усього складу суду залишити без розгляду в частині, зазначеній в мотивувальній частині ухвали;

-в іншій частині у заяві захисника ОСОБА_23 про відвід усього складу суду від розгляду кримінального провадження № 0000522, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 13.01.2023 о 13:10 год.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_1