УХВАЛА

30 березня 2023 року

м. Київ

справа № 756/14767/17

провадження № 51-1897ск23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року відмовлено ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 у відкритті провадження за скаргою, поданою на бездіяльність слідчого та керівника ГП, відділу Луцька (ОСОБА_11).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року відмовлено ОСОБА_4 в поновленні строку апеляційного оскарження вищевказаної ухвали.

15 березня 2023 року (поза межами строку на касаційне оскарження) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

При цьому правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення власної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Водночас, положення кримінального процесуального закону не передбачають права суду касаційної інстанції вирішувати питання поновлення пропущеного строку за власної ініціативи без відповідної заяви заінтересованої особи.

Оскільки оскаржувану ухвалу апеляційного суду постановлено 30 жовтня 2018 року, останнім днем звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою

є 30 січня 2019 року.

Таким чином, скаржники звернулися із касаційною скаргою поза межами строку касаційного оскарження судових рішень.

У зв`язку із вище наведеним, касаційна скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки подана 15 березня 2023 року, після закінчення тримісячного строку на касаційне оскарження та за відсутності клопотання про поновлення цього строку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи

не знайшов підстав для його поновлення.

Оскільки касаційна скарга подана до касаційного суду з пропуском строку на касаційне оскарження і без клопотання про поновлення пропущеного строку, така касаційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи наведене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року разом із усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3