У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2023 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000305.

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваний ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.02.2023 р. визнано незаконним затримання ОСОБА_6 та відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На ОСОБА_6 покладено обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та до слідчого у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків повідомляти слідчого про зміну місця мешкання або роботи, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначав, що, приймаючи рішення про відмову у застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не прийняв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Так, слідчий суддя не надав належної оцінки тому, що одразу після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , продовжуючи тримати направлений на потерпілого автомат, сів до автомобіля та покинув місце події, проїхавши блокпост, а за ним рушив водій на автомобілі Фольцваген, із завантаженим на лафет екскаватором. Це призвело до унеможливлення виконання слідчим повноважень передбачених ст. 40 КПК України, а саме фіксації відомостей про перевезення техніки без дозвільних документів.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачена відповідальність у виді обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк, що дає підстави вважати про наявність ризику переховування від слідства та суду. Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з погрозою вбивством працівнику правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, обізнаний про потерпілого, знає де він працює, і де працюють свідки, ОСОБА_6 є військовою особою, який має доступ до зброї, тобто наявний ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Прокурор вважає, що висновки суду про незаконність затримання ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки КПК України не містить поняття безпосередності, тому, безпосередність випливає з комплексу оперативно-розшукових та слідчих дій, зокрема допиту потерпілого, свідків, пред`явлення особи для впізнання, та інших дій, які дозволили органу досудового розслідування встановити особу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення. В подальшому, ОСОБА_6 забезпечений захисником та з додержанням вимог ст. 278 КПК України, повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

За наведених обставин, з урахуванням часу необхідного для проведення необхідних першочергових слідчих дій, апелянт вважає, що ОСОБА_6 затриманий о 01.40 год. 09.02.2023 р. з дотриманням вимог ст. 208 КПК України.

В доповненні до апеляційної скарги, прокурор зазначає, що ОСОБА_6 після затримання доставлений до ізолятору тимчасового тримання № 1 в Миколаївській області, розташованого за адресою вул. Біла, 44 в м. Миколаєві, а тому клопотання захисника про незаконність затримання повинно було розглядатись Заводським районним судом м. Миколаєва за територіальним розташуванням місця тимчасового тримання ОСОБА_6 . При цьому, зміст клопотання захисника у судовому засіданні не оголошений та думка прокурора стосовно нього не з`ясовувалась.

Прокурор звертає увагу на те, що прокурор у судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 185 КПК України, змінив клопотання та просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, але суд вказане клопотання не розглянув.

У рішенні, слідчий суддя безпідставно зазначив про те, що прокурор зазначав про наявність лише одного ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, в той час, як прокурором вказувалось два ризики переховування від слідства та суду та незаконного впливу на свідків.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000305 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.02.2023 р. близько 19.25 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_6 перебуваючи на території блокпосту поряд з АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, спрямований на перешкоджання виконанню обов`язків працівника поліції, а саме фіксації відомостей про перевезення техніки без дозвільних документів, спрямував наявний у нього автомат «Калашникова» АК 47 № НОМЕР_2 із зарядженим магазином, погрожуючи вбивством працівнику поліції, спрямував в бік старшого слідчого ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_9 , дославши патрон в патронику, чим вчинив дії, спрямовані на погрозу вбивства останнього у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, після чого відбувся безперешкодний проїзд через блок-пост автомобілю марки «Фольксваген» реєстраційний номер НОМЕР_3 , із завантаженим на лафет екскаватором без документів, що призвело до унеможливлення виконання слідчим повноважень передбачених ст. 40 КПК України.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 345 КК України, як погроза вбивством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

09.02.2023 р. ОСОБА_6 , в порядку ст. ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

10.02.2023 р. слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Врахувавши те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, проте прокурором не доведено ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 раніше не судимий, інших кримінальних проваджень не має, не переховується, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_6 , а тому на підозрюваного, відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 КПК України, необхідно покласти обов`язок явки до слідчого та суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку зміненої апеляційної скарги, думку підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 403 КПК України, до початку апеляційного розгляду особа, яка подала апеляційну скаргу, має право змінити та/або доповнити її. Внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, за межами строків на апеляційне оскарження не допускається.

В апеляційній скарзі прокурором ставилось питання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте, у зміненій апеляційній скарзі прокурор просить застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зважаючи на те, що змінена прокурором апеляційна скарга не погіршує становища підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає за можливе прийняти до розгляду змінену апеляційну скаргу та не розглядати доводи та вимоги викладені в апеляційній скарзі.

Переглядаючи ухвалу слідчого судді на відповідність її вимогам кримінального процесуального закону, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Згідно ст. 9 КПК України законність передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За змістом ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, на підставі чого приймає одне з таких рішень:

- відмовляє в застосуванні запобіжного заходу;

- зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади;

- застосовує більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покладає на підозрюваного, обвинуваченого певні обов`язки;

- застосовує відповідний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 185 КК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

З матеріалів судового провадження, зокрема, зі змісту журналу судового засідання, вбачається, що під час розгляду клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Центральному районному суді м. Миколаєва, прокурор, подане клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підтримав, вважав за можливе застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Разом з тим, змінене прокурором під час судового розгляду клопотання, слідчий суддя не розглянув, а продовжив розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прийняв відповідне рішення на підставі вказаного клопотання слідчого, що є порушенням вимог КПК України.

Розглядаючи змінену апеляційну скаргу прокурора про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, апеляційний суд доходить наступного.

За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема, дані протоколів допиту потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, за який найсуворіше покарання передбачене у виді позбавлення волі на строк до 3 років.

Обґрунтовуючи правові підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, прокурор в апеляційній скарзі зазначив, що такий запобіжний захід необхідний з метою запобігання переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків.

Ризики можливого переховування ОСОБА_6 від слідства та суду, а також впливу на потерпілого та свідків, в даному випадку, є мінімальними, оскільки останній раніше не судимий, є діючим військовим Збройних Сил України, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який, передбачено покарання до 3 років позбавлення волі, потерпілим та свідками у кримінальному провадженні є працівники правоохоронних органів.

За наведених обставин, з огляду на доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, апеляційний суд, вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 можливе застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Доводи прокурора про безпідставність висновків слідчого судді про незаконність затримання ОСОБА_6 , апеляційним судом не розглядаються, оскільки в цій частині, рішення слідчого судді, постановлене в порядку ст. 206 КПК України, оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

змінену апеляційну скаргу прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2023 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на строк до 08.04.2023 р.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3