Номер провадження:1-кс/521/3894/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2022 року м. Одеса
З клопотання слідчого вбачається,що 01.11.2021 року до Малиновської окружної прокуратури надійшла інформація ГУ Держгеокадастру в Одеській області, згідно з якою на виконання п. 1.8. Плану роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на III квартал 2021 року та наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 25.08.2021 № 455-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області здійснено державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення планової перевірки за дотриманням вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки орієнтовною площею 0,0200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 03.09.2021 № 455-ДК/400/АП/09/01/-21 та з урахуванням документів отриманих в ході перевірки, встановлено, що в результаті внесення недостовірних відомостей, та подання вказаних відомостей державному реєстратору речових прав громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 самовільно зайнято земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0200 га, шляхом розміщення на ній двоповерхової будівлі
Фактично же спеціалістами ГУ Держгеокадастру в Одеській області зафіксовано, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташована двоповерхова будівля, де фундамент змінено від первинної його площі.
В подальшому рішенням державного реєстратора приватного нотаріуса ОСОБА_7 від 04.09.2020 № 38055823 проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 загальною площею 369,3 кв.м.
Крім того, відповідно до даних Публічної кадастрової карти України земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Житомирська, 118, не сформована, відомості щодо прийняття Одеською міською радою рішення щодо передачі у власність, оренду чи інше користування, відсутні.
Вже, 29.09.2020 державним реєстратором Великодолинської селищної ради ОСОБА_11 на підставі технічного паспорта від 28.09.2020, виданого ФОП ОСОБА_12 загальну площу будівлі прийомного пункту з 49.6 кв.м на 170 кв.м.
Таким чином, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 самовільно захоплено ділянку місцевості, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Житомирська,118 та проведено самовільне будівництво.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Відповідно до вказаних вище положень Одеська міська рада від імені територіальної громади міста Одеси є розпоряджається землею, в межах міста.
Згідно з частиною 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
При цьому, згідно з положеннями статті 126 ЗК право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, відповідно до наведених вимог закону обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку та державної реєстрації майнового права на неї, а відсутність у особи таких документів є самовільним зайняттям вказаної земельної ділянки.
Відсутність оформленого відповідно до вимог законодавства речового права на земельну ділянку взагалі виключає можливість проводити на ній будь-які будівельні роботи, та, тим більш, вводити в експлуатацію реконструйований або побудований об`єкт, який будувався на земельній ділянці, що не була відведена в установленому законодавством порядку для цієї мети, що прямо вказує на самочинне будівництво, здійснене із порушенням прав територіальної громади м. Одеси.
Статтями 29, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.4 Закону України «Про архітектурну діяльність», встановлено, що без документу, який посвідчує право власності або користування земельною ділянкою для будівництва, без отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, а також належно розробленої та затвердженої проектної документації, будівництво не допускається.
Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Оскільки Одеською міською радою, яка в даному випадку є власником ділянки місцевості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , рішення про виділення громадянам ОСОБА_14 та ОСОБА_5 чи будь-якій іншій особі земельної ділянки, що розташована за вказаною вище адресою, в натурі не приймалось, проект землеустрою не розроблявся та рішення про його затвердження також не приймалось, кадастровий номер не надано, що підтверджується даними, що містяться у Публічній кадастровій карті то відповідно Одеській міській раді як представнику територіальної громади міста Одеси, заподіюється шкода.
Також в ході проведення досудового розслідування допитано в якості свідка громадянина ОСОБА_18 , який підтвердив факт того, що громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 замість проведення реконструкції як вказано в дозвільних документах на будівництво, проводиться нове будівництво на земельній ділянці, право власності або користування на яку вони не отримували.
Процесуальним керівником у кримінальному провадженні 11.01.2022 прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_16 винесено постанову про призначення земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи.
На виконання клопотання експерта та з метою забезпечення безперешкодного доступу експерта до ділянки місцевості, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Житомирська,118 та дотримання вимог КПК України, слідчий за погодженням з процесуальним керівником в найкоротші строки звернувся до слідчого судді з клопотанням про отримання дозволу на проведення обшуку.
14.02.2022 слідчим СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проведено обшук на підставі вище зазначеної ухвали в ході якого експерти ОНДІСЕ, які були залучені до проведення обшуку здійснили відповідні заміри з метою надання в подальшому висновку.
На теперішній час проводиться будівельно-технічна експертиза в Одеському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України .
Статтею 84 Кримінального процесуального кодексу України установлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Таким чином, доказами можуть бути документи, які отримані у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України та на підставі вказаних документів встановлюються факти та обставини, що мають значення для справи.
Старший слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.
Особа, у володінні якої знаходяться речі, в судове засідання не прибула, свого ставлення до клопотання не висловила, про розгляд клопотання була повідомлена належним чином.
Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 5 частини 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у надані стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій.
Частина 2 ст. 159 КПК України передбачає здійснення тимчасового доступу до речей і документів на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо. Нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Слідчим суддею враховуються вимоги ч.8 ст. 615 КПК України, відповідно до яких у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених статтею 219 цього Кодексу.
Враховуючи наведені вимоги законодавства щодо нотаріальної таємниці та підставою отримання відомостей вчинення нотаріальних дій може бути лише ухвала слідчого судді, а також те, що з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159-164 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУПН в Одеській області ОСОБА_20 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів, має право постановити ухвалу про проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей та документів.
Ухвала діє протягом двох місяців з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1