В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/249/23

Провадження № 1-кп/0285/334/23

09 березня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження (ЄРДР №0000402) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Більська Воля, Володимирецького району, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, освіта середня, на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Рядовий ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, 13.09.2021 року о 08 год. 00 хв., не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою, зазначеною в обвинувальному акті (розголошення адреси суд вважає недоцільним), не пов`язуючи таку відсутність із виконанням службових обов`язків, до 10.01.2023 року, коли прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, чим закінчив вчиняти кримінальне правопорушення.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 рядовий ОСОБА_4 , обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення та його причини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю. Суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, з 13.09.2021 року о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до в/ч НОМЕР_1 . Був відсутній за місцем служби до 10.01.2023 року. Така відсутність не була пов`язана з виконанням службових обов`язків. Проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання. Мотивом залишення місця служби називає конфлікт з військовослужбовцем тієї ж частини. Висловив каяття та намір продовжити військову службу.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує сукупність вищезазначених обставин, тривалість вчинено правопорушення та його тяжкість, дані про особу обвинуваченого.

ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому. На обліку у психіатра та нарколога не значиться, раніше не судимий, одружений. За місцем служби характеризується посередньо. За місцем проживання характеризується позитивно.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки не вбачає підстав до переходу до іншого, більш м`якого покарання.

Разом з тим, суд враховує відсутність тяжких наслідків від вчиненого правопорушення та приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину). Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Відповідно до положень частини 1 ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався, необхідність у його обранні не вбачається.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину) звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1