Провадження № 1-в/554/113/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року Октябрський районний суду м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.05.2016 з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 20.10.2016 ОСОБА_4 засуджена за ч. 5 ст. 27. ч. 1 ст. 203 - 2 КК України до штрафу у розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 000 грн.

09 червня 2021 року до суду надійшло подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вказаного обвинувального вироку.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 19.12.2016 на виконання вказаний вирок прийняв Московський районний сектор Харківського міського відділу з питань пробації Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції України.

19.12.2016 орган пробації звертався до Московського районного суду м. Харкова з поданням про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, 16.01.2018 в задоволенні подання відмовлено. 26.11.2018 орган пробації звертався до Московського районного суду м. Харкова з поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, 15.02.2019 в задоволенні подання відмовлено. Органом пробації надсилалися запити щодо адрес можливого місця проживання засудженої, їй надсилалися за вказаними адресами повідомлення про суму штрафу, порядок сплати та наслідки несплати. 09.01.2020 орган пробації вдруге звертався до Московського районного суду м. Харкова з поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, 04.03.2020 в задоволенні подання відмовлено.

Першочергові розшукові заходи з виявлення засудженої позитивних результатів не дали.

22.06.2020 ОСОБА_4 прибула до Московського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації та повідомила, що не отримувала повідомлення про сплату штрафу, сподівалася, що її захисник оскаржує в вищій інстанції вирок щодо неї. Також засуджена прохала направити її справу до Московського районного суду м. Харкова з поданням про розстрочку виплати суми штрафу.

В задоволенні подання про розстрочку штрафу засудженій Московським районним судом м. Харкова ухвалою від 20.08.2020 відмовлено.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.09.2020 було відмовлено в задоволенні й подання про звільнення засудженої від відбування покарання на підставі п. «г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016.

В подальшому у зв`язку зі зміною місця мешкання засудженою на адресу: АДРЕСА_2 особова справа відносно неї була за територіальністю направлена до Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

12.03.2021 орган пробації звертався до Московського районного суду м. Харкова з поданням про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, подання задоволено ухвалою від 29.04.2021, розстрочено виплату несплаченої суми штрафу строком на 10 місяців, починаючи з травня 2021 року, з виплатою по 1700 грн. щомісячно до повного погашення суми штрафу. Проте, ухвалою Харківського апеляційного суду від 08.02.2022 року вказане рішення було скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.09.2022 року в задоволенні такого подання було відмовлено за безпідставністю, мотивуючи, що засуджена не має можливості сплатити призначений їй штраф.

Саном на 18.05.2021 орган пробації не отримав від засудженої документа про сплату штрафу. Інформації про причини невиконання вироку суду протягом понад один місяць Холодногірський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області не має.

Вирок набрав законної сили 20.10.2016, а строк його виконання у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України сплив через 2 роки, а саме 20.10.2018, тому орган пробації звернувся з поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 .

Учасники процесу до суду не з`явились.

Суд, вивчивши матеріали подання та особової справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Отже, порушене у даному поданні питання мало розглядатися Московським районним судом м. Харкова, який вже неодноразово вирішував питання щодо виконання вироку, яким була засуджена ОСОБА_4 та достеменно не встановив, що остання ухилялася від виконання вироку.

Цими судами також було встановлено, що ОСОБА_5 з 18.12.2014 встановлена третя група інвалідності безстроково. 04.03.2021 ОСОБА_4 надала начальнику Холодногірського районного відділу ДУ «Центр пробації» в Харківській області письмові пояснення, в яких зазначала, що не має можливості сплатити штраф у розмірі 170 000 грн, оскільки є інвалідом 3-ї групи, та у зв`язку з захворюванням потребує вартісного лікування, при цьому вона ніде не працює, здійснює догляд за своєю матір`ю похилого віку, єдиним джерелом її існування є її соціальна пенсія.

Також цими судами з дня набрання вироком суду законної сили 20.10.2016 року по даний час засудженій ОСОБА_6 не було відстрочено (розстрочено) виконання вироку, покарання не було замінено. Відомостей про притягнення її до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду не надано як не надано й даних про вчинення нею нових злочинів до закінчення строків давності виконання вироку суду.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 року у зв`язку з запровадженням воєнного стану підсудність справ Московського районного суду м. Харкова змінена на Октябрський районний суд м. Полтави.

У відповідності до ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються (ч. 3 ст. 80 КК України).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 4 ст. 80 КК України).

Питання про застосування давності до особи, засудженої до довічного позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі заміняється позбавленням волі (ч. 5 ст. 80 КК України).

Правовий аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що у разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, давність його виконання складає 2 роки з дня набрання вироком чинності, незалежно від тяжкості кримінального правопорушення за яке засуджена особа.

Враховуючи, що вирок Московського районного суду м. Харкова від 10.05.2016 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 20.10.2016, яким ОСОБА_4 засуджена за ч. 5 ст. 27. ч. 1 ст. 203 - 2 КК України до штрафу у розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 000 грн, набрав чинності 20.10.2016 року, дворічний строк давності його виконання та можливості заміни означеного покарання на позбавлення волі наразі витік.

ОСОБА_5 з 18.12.2014 встановлена третя група інвалідності безстроково. 04.03.2021 ОСОБА_4 надала начальнику Холодногірського районного відділу ДУ «Центр пробації» в Харківській області письмові пояснення, в яких зазначала, що не має можливості сплатити штраф у розмірі 170 000 грн, оскільки є інвалідом 3-ї групи, та у зв`язку з захворюванням потребує вартісного лікування, при цьому вона ніде не працює, здійснює догляд за своєю матір`ю похилого віку, єдиним джерелом її існування є її соціальна пенсія. Не спростованим є те, що засуджена не сплачує великий штраф за відсутності об`єктивної можливості його сплати.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Підстав вважати перебіг указаних строків щодо засудженої ОСОБА_6 зупиненим чи перерваним не вбачається, оскільки відсутні відомості про притягнення її до кримінальної відповідальності за невиконання вироку суду та вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. 539 КПК України, п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у виді штрафу у розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 000 грн у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Московського районного суду м. Харкова від 10.05.2016 з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 20.10.2016 року, за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203 - 2 КК України, у справі №643/10650/14-к.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя ОСОБА_1