Справа № 204/1923/20
Провадження № 1-кп/204/149/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000537 від 25 березня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянин України, який має середню освіту, не одруженого, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-14.03.2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 сг. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-25.07.2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком від 14.03.2017 року, остаточно призначено покарання 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

-20.09.2019 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. З ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-13.05.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263,71 КК України до покарання у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

-18.06.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

-15.07.2020 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

-01.04.2021 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-29.04.2022 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2021 року остаточно призначено покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст:. 15, ч. 2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 24.03.2020 року приблизно о 16 годині 51 хвилин, перебуваючи у торгівельному залі супермаркету «Varus-44» TOB «Омега» розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 67, побачив на вітринних стелажах одну одиницю ковбаси «Президентська с/к в/г Наші ковбаси» вакуумно упакована, вага якої 0,385 кг., штрих код 944 та одну одиницю ковбаси «Яловичина с/к в/г Алан» вакуумно упакована, вага якої 0,343 кг., штрих код 430, котрі визначив,як об`єкт свого злочинного посягання.

В подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці та вказаний час, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними для оточуючих, взяв із вітринних стелажів одну одиницю ковбаси «Президентська с/к в/г Наші ковбаси» вакуумно упакована, вага якої 0,385 кг., штрих код 944 та одну одиницю ковбаси «Яловичина с/к в/г Алан» вакуумно упакована, вага якої 0,343 кг., штрих код 430, які сховав до лівого та правого рукава спортивної куртки сірого кольору, яка була одягнута на ньому в той момент, що є власністю ТОВ «Омега».

Після чого, ОСОБА_6 , направився до касової зони супермаркету «Varus-44» TOB «Омега», тримаючи при собі майно, яке мав намір викрасти. Та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою доведення свого злочинного наміру направленого на таємне викрадення чужого майна до кінця, пройшов за межі касової зони, тим самим покинувши територію супермаркету, де був зупинений працівником охорони супермаркету, із однією одиницею ковбаси «Президентська с/к в/г Наші ковбаси» вакуумно упакована, вага якої 0,385 кг., штрих код 944 та однією одиницею ковбаси «Яловичина с/к в/г Алан» вакуумно упакована, вага якої 0,343 кг., штрих код 430, загальна вартість, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 936 від 26.03.2020 року, складала 271 гривень 66 копійок, чим намагався спричинити матеріальний збиток супермаркету «Varus-44» TOB «Омега», таким чином виконавши всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця.

Проте ОСОБА_6 , не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками магазину, які помітили крадіжку майна, та викликали співробітників поліції.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 11.04.2020 року, приблизно о 11:44 годині, перебуваючи у торгівельному залі супермаркету «Варус-8» ТОВ «Омега», розташованого за адресою; м. Дніпро, вул. Титова,36, побачив на вітринному стелажі ковбаса сушена з яловичиною «Ранчо» с/к в/г, вага 0,340 кг., штрих код 142, у кількості 1 шт., ковбаса варена «Глобинська», 1г. Глобино, вага 0,500 кг., штрих код 008, у кількості 2 шт., пляшку коньяку ординарний «Шустов» 3 зірочки, 0,1 штрих код 956, у кількості 1 шт., які визначив, як об`єкт свого злочинного посягання. Знаходячись в тому ж місці, в той же час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що його дії залишаються таємними для оточуючих, взяв з вітринного стелажу вище зазначені товари і поклав їх собі за пазуху своєї куртки, яка була одягнута на нього в той момент.

Після чого, 11.04.2020 року ОСОБА_4 , прослідував до касових зон супермаркету «Варус-8», тримаючи при собі вище вказані товари за пазухою своєї куртки, які мав намір викрасти. Так, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою доведення злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, приблизно о 11:50 покинув територію супермаркету пройшовши через касову зону утримуючи при собі майно, намагаючись спричинити майнову шкоду супермаркету «Варус-8» ТОВ «Омега», згідно судово-товарознавчої експертизи № 1191 від 16.04.2020, на суму 240,51 гривень, таким чином виконав всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця.

Проте, ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником служби охорони супермаркету.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щире каяття у вчиненому і повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальних актах. Просив провести розгляд справи відповідно до ст.349 КПК України.

Представники потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, але надали заяви з проханням розглянути кримінальне провадження без їх участі. Вказавши, що цивільний позов заявляти не будуть, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі. Просили призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду. Проти розгляду справи в порядку ст.349 КПК України, не заперечували.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (т. 1 а.п.48-60, т. 2 а.п. 69-75); постанову про визнання речових доказів від 25.03.2020 року (т. 1 а.п. 28); висновок судово-товарознавчої експертизи № 936 від 26.03.2020 року (т. 1 а.п. 33-35); постановою про визнання речових доказів та їх збереження від 12.04.2020 року (т. 2 а.п. 20); постанову про визнання речових доказів (т. 2 а.п. 31); висновок судово-товарознавчої експертизи № 1191 від ї6.04.2020 року (т. 2 а.п.47-51).

Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_9 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України, а саме: умисні дії, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), вчиненого повторно.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, раніше судимого за кримінальне правопорушення проти власності, відбував реальні терміни ув`язнення, однак після звільнення належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став і продовжив вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення проти власності, який повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, не одруженого, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, не перебуваючого під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та позицію представників потерпілих, які просили призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує повне визнання ним вини, щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України суд враховує рецидив злочинів.

Беручи до уваги те, що 20.04.2022 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання, а дане кримінальне правопорушення ним вчинене до постановлення попереднього вироку, то суд призначає покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбачений в ст. 72 КК України.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуваючи реальні покарання за вчинені ним злочини проти власності продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, що в свою чергу свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення, а призначені раніше покарання ОСОБА_10 , які він відбував реально не виявилися достатніми для виправлення особи та свідчить про факт неможливості виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання в межах санкції ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України у виді реального позбавлення волі.

Це покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь судового експерта ОСОБА_11 фактичну вартість проведення судово-товарознавчої експертизи № 1191 від 16.04.2020 року, згідно наданого звіту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124,349,368, 369-371, 373-376, 394 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років трьох місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупність кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покарання, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати строк відбування покарання за вироками Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2020 року, Індустріального районним судом м. Дніпропетровська від 15.07.2020 року, Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2021 року та Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2022 року починаючи 17 квітня 2020 року по день набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь судового експерта ОСОБА_11 (свідоцтво № 1847 від 25 листопада 2016 року, видане на підстав рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, вул. 6-го Грудня, 27, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000) витрати, пов`язані з проведенням судово- товарознавчої експертизи № 1191 від 16.04.2020 року в розмірі 190 (сто дев`яносто) гривень 00 копійок.

Речові докази:

- одну одиницю ковбаси «Президентська с/к в/г Наші ковбаси» вакуумно упакована, вага якої 0,385кг., штрих код 944, одну одиницю ковбаси «Яловичина с/к в/г Алан» вакуумно упакована, вага якої 0,343 кг., штрих код 430, які згідно розписки від 25.03.2020 року передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_13 - повернути власнику ТОВ «Омега»;

- ковбасу сушену з яловичиною «Ранчо» с/к в/г, вага 0,340 кг., штрих код 142, у кількості 1 шт., ковбасу варену «Глобинська», 1г. Глобино, вага 0,500 кг., штрих код 008, у кількості 2 шт., пляшку коньяку ординарний «Шустов» 3 зірочки, 0,1 штрих код 956, у кількості 1 шт. які згідно розписки передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 - повернути власнику ТОВ «Омега»;

- диск DVD-R, об`ємом 4,7 GB, 120 min з написом VIDEX mamba, біло - червоного кольору, який долучений до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухилення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1