Справа № 127/2510/23
Провадження №11-кп/801/392/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 від 21.12.2022 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2023, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сірий Яр, Великобурлуцького району, Харківської області, українця, громадянина України, слухач ХНУПС, із вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Судом встановлено, що в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 511 від 20.05.2009) слухач Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба лейтенант ОСОБА_7 у невстановлені час але не пізніше червня 2022 року, місці та спосіб, а також за невстановлених обставин, придбав із використанням всесвітньої мережі «Інтернет» завідомо підроблений документ - так зване посвідчення водія НОМЕР_1 з зазначенням анкетних даних та зображення останнього.

Надалі, 21.12.2022 близько 05 год 30 хв лейтенант ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, слухачем Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, здійснюючи керування транспортним засобом «MAZDA-З», іноземний транзитний номер НОМЕР_2 , перебуваючи на проїзній частині поблизу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання законної вимоги працівника Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо пред`явлення посвідчення водія використав завідомо підроблений документ - так зване посвідчення водія з зазначенням серії НОМЕР_1 , анкетних даних та зображення останнього, виготовлене не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, тобто не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України, шляхом його пред`явлення для перевірки, як такого, що нібито підтверджує право лейтенанта ОСОБА_7 на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Вінницького міського суду від 31.01.2023 змінити в частині призначення покарання ОСОБА_7 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України на покарання у вигляді штрафу до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адвокат ОСОБА_8 вказує на суворість призначеного покарання та вважає, що судом не враховано ступінь тяжкості проступку, фактичні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, з вищою освітою, навчається, позитивно характеризується за місцем проживання. Посилається на те, що призначене судом покарання позбавить обвинуваченого ОСОБА_7 можливості продовжити навчання та військову службу.

Заслухавши доповідача, виступ обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який поклався на розсуд суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України, ст. 50, 65 ККУ судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, призначене покарання справедливим.

Оскаржений вирок суду цим вимогам закону в частині призначення покарання не відповідає, через що підлягає зміні.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 і кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 358 КК України ніким не оспорюється, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Апеляційні доводи захисника про суворість призначеного ОСОБА_7 покарання є переконливими і дають підстави пом`якшення покарання.

Судом першої інстанції належно не взято до уваги, що відповідно до ст. 50, 65 ККУ основним завданням покарання є не лише кара, але й можливість виправлення особи і запобігання вчинення ним нового злочину.

Суд у вироку фактично навів ряд пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих обставин, послався на позитивні дані про обвинуваченого, але належно їх не врахував і не дав їм правильної оцінки та призначив найбільш суворе покарання з поміж усіх, передбачених санкцією ч. 4 ст. 358 КК України.

Істотними при цьому обставинами є те, що вчинений проступок не призвів до тяжких наслідків, обвинувачений визнав вину, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та щиро покаявся у вчиненому, усвідомив недопустимість в майбутньому допускати порушень закону, вперше притягується до кримінальної відповідальності, навчається, проходить військову службу, позитивно характеризується. Обтяжуючих його покарання обставин немає.

Також судом залишено поза увагою, що обвинуваченим ОСОБА_7 04.12.2021 укладено контракт з Міністерством оборони України в особі ТВО Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба генерал-майора ОСОБА_9 про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на п`ять років.

Відповідно до п.п. е п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади.

Призначивши покарання у виді обмеження волі обвинуваченому ОСОБА_7 суд позбавив його можливості продовжити службу. Таким чином ОСОБА_7 фактично двічі покараний за вчинення проступку.

За таких обставин та даних про особу обвинуваченого, апеляційний суд, керуючись принципами справедливості й гуманності при визначенні покарання винній особі, прийшов до переконання про можливість призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, яке сприятиме його виправленню і запобіганню вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу захисника слід задовольнити, вирок суду в частині призначеного покарання змінити з наведених мотивів і підстав.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 - 409 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2023 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення. Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4