Справа № 750/4826/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/211/23
Категорія - ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 .

З участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002574, за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2022 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куликівка, громадянина України, не працюючого, не одруженого, немаючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09 квітня 2010 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 115 КК України до семи років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 14 липня 2015 року, невідбутий строк 1 рік, 6 місяців, 7 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2022 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Строк відбуття покарання визначено рахувати з 31 травня 2022 року.

Стягнуто із ОСОБА_8 в дохід держави за проведення судових експертиз 19629,82 грн.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції були подані апеляційні скарги, в яких:

- адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок суду, призначити його підзахисному покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом, при призначенні покарання, не було враховано відшкодування шкоди потерпілій та її позицію щодо призначення покарання ОСОБА_8 не пов`язаного із реальним позбавленням волі. Також вважає, що судом першої інстанції помилково вказано у рішенні, що потерпіла просила призначити мінімальне покарання;

- обвинувачений в поданій апеляційній скарзі ставить вимогу про призначення йому покарання із застосуванням положень ст. 69 та ст. 75 КК України, посилаючись на незадовільний стан свого здоров`я.

Як встановлено судом першої інстанції, 30 травня 2022 року, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_9 не менше трьох травмуючих дій ножем в ділянку лівої половини грудної клітки, не менше п`яти травмуючих дій в ділянку лівої верхньої кінцівки та не менше трьох травмуючих дій в ділянку правої кисті, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки по передній поверхні нижче соска, ускладненого лівобічним гемопневмотораксом, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння; різаної рани 2 - го пальця лівої кісті з пошкодженням сухожилка - розгинача 2 -го пальця, котре відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу, різаних ран лівого плеча, тильної поверхні обох кистей, лівої надключичної ділянки та лівої половини грудної клітки по передній поверхні вище соска, котрі як усі в сукупності, так і кожна окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, з викладених в них підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданих апеляційних скарг та просив їх залишити без задоволення, а вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, фактичні обставини справи в апеляційному порядку не перевіряються.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв у розкритті даного інкримінованого кримінального правопорушення, за місцем проживання характеризується негативно, постійного місця роботи не має, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, з приводу алкоголізму лікувався неодноразово та те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та знов ж таки вчинив нове кримінальне правопорушення, а також і думку потерпілої. Визнав та врахував як обставини, що пом`якшують покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, так і обставину, що його обтяжує і вмотивовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі без застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Таким чином, на думку колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання у такий спосіб, як це зазначено у вироку, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами сторони захисту та обвинуваченого про зайву суворість покарання, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4