ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/760/23 Справа № 932/6560/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , подану на вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, останній раз 03.04.2018 року за вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263, ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 років 6 місяців, звільнений 11.10.2021 року по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України, із призначенням покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати 5805,05 грн 96 коп..

встановила:

Вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року, ОСОБА_9 визнано винуватим у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України, і призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вироком суду встановлено:

В середині 2014 року, але не пізніше 04.08.2014, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок неправомірного придбання права на нерухоме майно шляхом використання завідомо такого підробленого документа, вступила в попередню змову з ОСОБА_9 . Згідно з розробленою злочинною схемою, ОСОБА_9 мав, використовуючи завідомо підроблені документи, взяти участь у незаконних реєстраційних діях із об`єктами нерухомого майна, розташованими на території м.Дніпропетровська, а саме домоволодіннями АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , підставою виникнення для чого мали слугувати документи, які передані останньому співвиконавцем злочину.

04 серпня 2014 року, ОСОБА_9 , переслідуючи єдину мету придбання права на майно шляхом використання завідомо підроблених документів у змові в групі осіб за попередньою змовою, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виконуючи свою роль у злочинній змові, використав завідомо підроблені документи при зверненні до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 із метою оформлення на себе права власності на зазначене майно.

ОСОБА_9 , реалізуючи умисел направлений на використання офіційних завідомо підроблених документів, з метою придбання права на майно, шляхом використання завідомо підроблених документів, у змові в групі осіб, прибув до будинку АДРЕСА_4 , де подав нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , документи, які посвідчують його особу - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Солонянським РВ УМВС в Дніпропетровській області 12.07.2002, картку фізичної особи - платника податків на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), та завідомо підроблені офіційні документи: підроблений акт старшого державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 01.11.2013 щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ; акт старшого державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 12.11.2013 щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та повідомив про бажання реєстрації права власності на домоволодіння, шляхом здійснення приватним нотаріусом відповідних реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права приватної власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 .

04 серпня 2014 року, в період часу з 15 год 25 хв до 15 год 35 хв, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 на підставі наданих завідомо підроблених документів, які містили для співучасників злочину завідомо неправдиві відомості, будучи введеною в оману, зареєструвала за ОСОБА_9 право власності на домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_5 , про що внесла відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № ОНМ 01 та № 01, відповідно, тим самим учасниками злочину було досягнуто мету - незаконне збагачення за рахунок неправомірного придбання права на нерухоме майно шляхом використання завідомо підроблених документів, за попередньою змовою групою осіб.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_9 , які виразилися у використанні завідомо підробленого документа за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані за ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 просить вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України скасувати в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що інкриміноване ОСОБА_9 діяння є кримінальним проступком, оскільки санкція передбачає найбільш суворий вид покарання - обмеження волі на строк до двох років, зазначений вище проступок був вчинений ОСОБА_9 04.08.2014 року та з його моменту минуло більше трьох років. Враховуючи положення п.2 ч.1 ст.49 КК України строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України закінчились 08.09.2020 року.

Зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення повинен був переконатись, що строки давності притягнення особи до відповідальності спливли та на підставі положень ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284 КПК України звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, провадження закрити, але суд цього не зробив, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке суперечить його точному змісту.

Під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження:

- прокурор ОСОБА_6 повністю підтримала доводи апеляційної скарги першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 ;

- захисник ОСОБА_11 не заперечував проти доводів апеляційної скарги першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підтримав позицію прокурора, висловлену під час судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши доводи представника державного обвинувачення та співставивши їх із наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним (ухвалене компетентним судом згідно із нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України), обґрунтованим (ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України) та вмотивованим (з наведенням належним та достатніх мотивів та підстав його ухвалення).

Вивченням змісту оскаржуваного вироку та апеляційною перевіркою наведених у ньому доводів, колегія суддів встановила, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції порушені.

Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разу вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку кримінальний проступок ОСОБА_9 було вчинено 04.08.2014 року. Тобто, з моменту скоєння останнім кримінального правопорушення минуло більше трьох років.

Водночас, відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності у справі не переривався.

Враховуючи роз`яснення п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинили нового злочину, таке звільнення є обов`язковим.

Відповідно до п.3 ст.285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`ясненно суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Зважаючи на те, що всі учасники провадження були належним чином повідомленні про дату та час слухання справи, ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився. Апеляційний суд позбавлений можливості здійснення процедури, передбаченої п.3 ст.285 КПК України.

За таких обставин, з огляду на допущені судом висновки, що суперечать точному змісту закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів, діючи на підставі п.6 ч.1 ст.407, ст.410 КПК України, вважає за необхідне вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 є слушними та такими, що підлягають частковому задоволенню в частині скасування вироку в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 410, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року, щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України скасувати із призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4