УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_2, за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 09.08.2022 року /справа №761/14820/22/, в рамках кримінального провадження №0000562 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 09.08.2022 року /справа №761/14820/22/, в рамках кримінального провадження №0000562 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 09.08.2022 року у справі №761/14820/22, накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «BMW Х5», н.з. НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; із забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним автомобілем.

Адвокат ОСОБА_4. вказує, що арешт на вищевказаний автомобіль накладався з метою збереження речового доказу, а також необхідністю проведення всіх експертних досліджень. При цьому, наразі органом досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії з арештованим майном, а тому подальша потреба у такому заході забезпечення як арешт майна, відпала. З урахуванням вищевказаного, просив клопотання задовольнити, та скасувати арешт на транспортний засіб, накладений на підставі ухвали слідчого судді від 09.08.2022 року.

Адвокат ОСОБА_4. в судове засідання не з`явився, про час та дату повідомлявся завчасно та належним чином. При цьому, направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Прокурор Київської міської прокуратури або інша уповноважена особа в судове засідання не з`явились. Разом з тим, від прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на адресу суду надійшла заява, в якій просить судовий розгляд клопотання проводити без її участі, заперечує щодо скасування арешту майна у даному кримінальному провадженні, оскільки постановою слідчого від 07.11.2022 року призначено комплексну судово-медичну та судово-автотехнічну експертизи, виконання яких на цей час триває.

При цьому, неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про скасування арешту майна та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000562 від 29 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

09.08.2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві у справі №761/14820/22, накладено арешт на автомобіль марки «BMW Х5», н.з. НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, зокрема, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.08.2022 року вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, зазначене у клопотанні майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000562 в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу та потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Крім того, прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_5. повідомлено, що постановою слідчого від 07.11.2022 року призначено комплексну судово-медичну та судово-автотехнічну експертизи, виконання яких на цей час триває.

При цьому, доводи адвоката ОСОБА_4 про те, що відпала потреба у такому заході забезпечення, як арешт майна, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки з наданих матеріалів вбачається, що арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, та наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу, та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з урахуванням того, що наразі в даному кримінальному провадженні проводяться експертні дослідження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, встановлено, що обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даний час не відпала, оскільки застосуваннязазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 09.08.2022 року /справа №761/14820/22/, в рамках кримінального провадження №0000562 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя