Справа 753/3758/22 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2133/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19.03.2023 із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб для обвинуваченого ОСОБА_6 та 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб для обвинуваченого ОСОБА_7 .

Дане рішення мотивовано тим, що ризики, які були констатовані при застосуванні запобіжного заходу обвинуваченим у виді тримання під вартою не припинили свого існування. Судом при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу було враховано тяжкість злочину, в якому обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який є тяжким, а також покарання, яке загрожує їм у разі доведення їх вини у вчиненні цього злочину. Крім того, судом було враховано дані про осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме те, що вони не працювали, не мали джерела доходу, не одружені, що свідчило про відсутність міцних соціальних зв`язків обвинувачених.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. На думку апелянта, рішення суду не містить достатніх мотивів, які би підтверджували доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а клопотання прокурора фактично містило формальний перелік ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім цього, апелянт звернув увагу, що він має міцні соціальні зв`язки, а саме: дівчину з якою проживав, дочку, матір сестри. Разом з цим, апелянтом зазначено про те, що він вже досить тривалий час утримується під вартою, та з огляду на характеризуючи дані його особи, вказаний запобіжний захід є невмотивовано жорстким, а розмір застави непомірно високим. Просив змінити йому запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою або зменшити розмір застави.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. На думку апелянта, рішення суду не містить достатніх мотивів, які би підтверджували доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім цього, апелянт звернув увагу, що він має на утриманні матір пенсійного віку. Разом з цим, апелянтом зазначено про те, що він вже досить тривалий час утримується під вартою, та з огляду на характеризуючі дані про його особу та стан здоров`я, вказаний запобіжний захід є невмотивовано жорстким, а розмір застави надмірно високим. Просив змінити йому запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою або зменшити розмір застави.

Оскільки апелянтами в апеляційній скарзі не порушувалось питання про розгляд апеляційних скарг із участю сторін, колегія суддів вважала за можливе здійснити розгляд апеляційних скарг відповідно до положень ч.4 ст.4221 КПК України без участі сторін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг з огляду на таке.

Колегія суддів зважає на те, що питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було вирішене на стадії судового провадження. Тобто, це питання вирішувалось на стадії яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що судовими інстанціями на стадії досудового розслідування неодноразово визнавалась обґрунтованість підозри, що давало підстави для ухвалення як рішення про застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час продовження строку тримання під вартою. Відповідні ухвали слідчих суддів не були змінені чи скасовані. Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою на стадії судового провадження та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є з`ясування питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції при вирішенні зазначеного вище питання були враховані тяжкість вчиненого злочину, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченим у випадку доведеності їх вини у вчиненні інкримінованого їм злочину. Ці обставини привели суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про наявність ризику того, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть переховуватись від суду. У зв`язку із цим, суд першої інстанції із підстав, передбачених законом ухвалив рішення про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою, належним чином його мотивувавши. Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає засадам законності, обґрунтованості та вмотивованості, із цим рішенням колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Апеляційні скарги обвинувачених не містять доводів, які би указували на незаконність та не обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність ризику переховування обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від суду ґрунтується на даних про осіб обвинувачених із урахуванням тяжкості та обставин вчинення злочинів. Матеріали кримінального провадження не містять даних про наявність у обвинувачених соціальних зв`язків такої міцності, які можуть запобігти ризику переховування обвинувачених від суду.

Із урахуванням тяжкості вчиненого злочину та обставин його вчинення, кількості процесуальних дій, необхідних для проведення розслідування та судового розгляду сумарний строк протягом якого обвинувачені тримаються під вартою не можливо визнати таким, який відповідає критерію надмірності. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що є доведеним існування ризику ухилення обвинувачених від суду. В умовах суспільно-політичної обстановки у державі, введення воєнного стану та існування непідконтрольних державі територій ступінь ризику ухилення обвинувачених від суду є надзвичайно високим, а існування цього ризику достатнім для продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційних скарг та відсутність підстав для їх задоволення.

Ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2023 рокупро продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 19 березня 2022 року відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не знаходить, у зв`язку із чим залишає ухвалу без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422? КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2023 рокупро продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 19 березня 2022 року залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4