Справа № 307/3872/22
Провадження № 1-кп/307/259/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2022 року за № 0000020 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, із повною загальною середньою освітою, військовослужбовця Збройних Сил України за мобілізацією, солдата, кухара господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що будучи 03 березня 2022 року наказом № 8 командира військової частини НОМЕР_1 зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду кухаря господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою ухилитися від проходження військової служби, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану 08 травня 2022 року о 09 год. 00 хв. не з`явився вчасно на ранкове шикування, без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та був незаконно відсутній на військовій службі по 08 липня 2022 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме - нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, які викладені у обвинувальному акті, показав суду, що проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 йому було повідомлено про необхідність його направлення для проходження військової служби у зону бойових дій. Тоді він, 08 травня 2022 року вирішив не з`явитися до військової частини для проходження військової служби, та у період з травня по липень 2022 року перебував за місцем свого проживання. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати. Крім того, зазначив, що бажає у подальшому проходити військову службу.

Крім, визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується наступними доказами.

Витягом з наказу №52 від 03 березня 2022 року т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу, підтверджується, що солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період до військової частини НОМЕР_1 (а.с. 134).

Витягом з наказу №8 від 03 березня 2022 року командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , підтверджується, що солдат ОСОБА_4 призначено та зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення кухарем господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 (а.с.135).

Довідкою №246 про самовільне залишення військової частини (без зброї), обліковане у період з 00 год.00 хв. 08 травня 2022 року до 00 год. 00 хв. 09 травня 2022 року, встановлено, що 08 травня 2022 року військовослужбовець призваний за мобілізацією солдат ОСОБА_4 самовільно залишили військову частину НОМЕР_1 ( а.с.113).

Повідомленням начальника групи секретного документального забезпечення в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_9 про виявлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України, встановлено, що проведено службове розслідування по факту самовільного залишення частини військовослужбовцем за мобілізацією ОСОБА_4 та в ході проведення службового розслідування встановлено, що 08 травня 2022 року, військовослужбовець призваний за мобілізацією - солдат ОСОБА_4 після короткотермінового звільнення мав з`явитися у місце розташування військової частини НОМЕР_1 . З вказаного часу солдат ОСОБА_4 до місця постійного розташування військової частини не повернувся, про причини неявки не повідомив (а.с. 114-115).

Рапортом старшого оперуповноваженого з ОСВ П`ятого оперативного відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові підполковником Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 від 26 травня 2022 року, встановлено, що військовослужбовець військової служби призваний по мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , кухар господарського відділення взводу МТЗ призваний 03 березня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи на військовій службі здійснив самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 в умовах правового режиму воєнного стану, а саме 08 травня 2022 року ОСОБА_4 не прибув до розташування підрозділу зі звільнення, яке йому було надане командиром частини НОМЕР_1 ( а.с. 109-110).

Повідомленням про вчинення кримінального правопорушення №814/1/1607 від 26 травня 2022 року, що скеровано начальнику 5 СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Львові, з якого вбачається, що військовослужбовець призваний по мобілізації солдат ОСОБА_4 08 травня 2022 року не прибув до розташованого підрозділу зі звільнення, яке йому було надано командиром частини НОМЕР_1 . Заходи щодо розшуку та встановлення місця знаходження солдата ОСОБА_4 позитивних результатів не дали, на зв`язок останній не виходить, про неможливість прибуття на військову службу не повідомив. Крім того, станом на 26 травня 2022 року солдат ОСОБА_4 до військової частини не повернувся та не приступив до виконання службових обов`язків (а.с.111-112).

Протоколом про адміністративне затримання від 08 липня 2022 року, встановлено, що ОСОБА_4 був затриманий 08 липня 2022 року на напрямку №266 прикордонного знаку (територія Тячівської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області) на відстані 10 метрів від лінії державного кордону спільно з іншою особою за спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон (а.с. 121-122).

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 липня 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП за спробу незаконного перетину разом з іншою особою державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон 08 липня 2022 року та накладено на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп. (а.с. 123).

Відповідно до довідки №7/31 військово-лікарської комісії від 03 березня 2022 року ОСОБА_4 за результатами проведеного медичного огляду ВЛК 03 березня 2022 року - придатний до військової служби (а.с.138).

Довідкою військової частини НОМЕР_2 за №458/1350 від 23 липня 2022 року, встановлено, що ОСОБА_4 придатний до військової служби (а.с.144).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 10 від 26 січня 2023 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 виявляє ознаки емоційно-нестабільного розладу особистості, що не позбавляла його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними у момент вчинення кримінального правопорушення і не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в теперішній час. На момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 не перебував у тимчасово хворобливому стані, оскільки дії його були адекватні, послідовні, направлені на уникнення повернення у військову частину, відсутні відомості про психотичні розлади у цей час. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.198-201).

Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, оцінивши у сукупності вищенаведені докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставинами, відповідно до ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, визнання вини та бажання продовжувати військову службу.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді, складеної Тячівським районним відділом філії ДУ Центр пробації в Закарпатській області від 31 жовтня 2022 року, на підставі характеризуючих даних, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує дані про його особу, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та служби, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, а також бажає продовжити проходження військової служби. Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд вважаєза можливе застосувати ст. 69 КК України, та призначити покарання нижче від найнижчої межі, зазначеної в санкції ч.5 ст. 407 КК України, а саме призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні.

При цьому суд зазначає наступне.

27 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX від 13.12.2022 (далі - Закон № 2839-IX).

Законом № 2839-IX внесені зміни до ст. 69 КК України, якими встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною другою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Стаття 69 КК України у попередній редакції передбачала можливість застосування її до засуджених за кримінальне правопорушення, передбачене статтею 407 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

У новій редакції статті 69 КК України заборонено застосовувати її до кримінального правопорушення, передбаченого статтею 407 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Отже, суд застосовує статтю 69 КК України в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін -тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання - з 09 липня 2022 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 09 липня 2022 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1