Справа № 444/3331/20
Провадження № 1-кп/444/45/2023
УХВАЛА

судового засідання

03 квітня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

під час проведення відкритого судового засідання в залі суду у м. Жовква Львівської області по обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 від 13.08.2020 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовківського районного суду Львівської області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 13.02.2023 року подав клопотання, в якому просить витребувати в сторони обвинувачення оригінальний примірник технічного носія інформації з оригінальним відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 . Клопотання обгрунтовує тим, що в якості доказу обвинувачення покликається на протокол слідчого експерименту від 16 листопада 2020 року та додаток до нього, яким є відеозапис цього слідчого експерименту. Вказаний відеозапис міститься на компакт диску, який не є оригінальним примірником технічного носія відеозапису. Так з протоколу слідчого експерименту вбачається, що відеозапис проводився на відеокамеру Panasonic Full HD з цифровим носієм. Відомості про те, що відеозапис здійснюється на компакт-диск в протоколі відсутні. Відомості про те, що відеозапис з вказаної відеокамери було перенесено на компакт-диск також відсутні. Ідентифікаційні дані компакт диска, який долучений до справи, в протоколі слідчого експерименту відсутні. Сам протокол слідчого експерименту містить незастережене нічиїм підписом виправлення дати (коректором замальована попередня дата і по цьому написано 16 листопада 2020 року). На першій сторінці протоколу міститься також не застережене нічиїм підписом виправлення прізвища дізнавача-інспектора. Попереднє замальоване коректором і по ньому написано ОСОБА_7 . З останньої сторінки протоколу вбачається, що в слідчому експерименті (якщо такий був) брало участь ще двоє осіб, однак підпис на аркуші, до якого приклеєно компакт-диск тільки ОСОБА_8 , який участі у виготовленні відеозапису (копії) не брав. Такі відомості в протоколі відсутні, а з першої сторінки протоколу вбачається, що він проводив слідчу дію, відтак відеозйомку проводити не міг фізично.

Прокурор щодо задоволення такого клопотання заперечив. Зазначив, що диск із відеозаписом долучений до матеріалів справи і містить запис слідчого експерименту, який здійснювався на відеокамеру, а тому є належним інформаційним носієм, на якому зафіксовано слідчий експеримент.

Представник потерпілого - ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання захисника про витребування оригінального примірника технічного носія інформації з оригінальним відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 заперечила.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 клопотання про витребування підтримали, просили таке задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При вирішення заявленого клопотання суд враховує принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, закріпленого у статті 22 КПК.

Змагальність процесу передбачає свободу сторін у висловленні своїх заперечень, у тому числі щодо допустимості тих чи інших доказів. Зокрема, це прямо випливає зі змісту ч.3 ст.89 КПК України. Цьому праву кореспондує відповідний обов`язок іншої сторони довести допустимість такого доказу (ч.2 ст.92 КПК України).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 93 КПК України встановлено порядок збирання доказів як стороною обвинувачення, так й стороною захисту. Відповідно до ч. 3 ст.93 КПК України, сторона захисту, зокрема, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

За частинами 2 і 6 статті 22 КПК України, яка визначає зміст однієї з засад кримінального провадження - змагальності сторін - сторони кримінального провадження, користуючись засобами, передбаченими статтею 93 КПК України, мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Документом, як одним із джерел доказів відповідно до ст. 99 КПК є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали відеозапису та електронні носії інформації.

Долучений стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження компакт диск із записом слідчого експерименту є самостійним джерелом доказу.

Встановлення фактів недопустимості доказів у кримінальному провадженні є питанням оцінки доказів на предмет належності, допустимості, достовірності кожного з них, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Про це прямо зазначено у статті 94 КПК України. При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, отримані на етапі досудового розслідування докази та інші докази сторони обвинувачення можуть бути оцінені судом під час розгляду справи по суті з прийняттям відповідного судового рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст. ст. 22, 89, 93, 99, 371, 372КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про витребування оригінального примірника технічного носія інформації відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1