Справа № 308/4208/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгорода Закарпатської обл., з базовою середньою освітою, одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження № 0000194 від 14.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

До початку підготовчого судового засідання прокурор звернувся із клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що 20.09.2022 уповноваженими особами відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 05.09.2022 проведено контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході проведення оперативної закупки 20.09.2022 близько 18:00 ОСОБА_4 , перебуваючи біля супермаркету «Велмарт» за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 168, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, всупереч положенням ч. З ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», тобто діючи незаконно, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежений на території України, збув за грошові кошти в сумі 900 гривень особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зіп-пакет, в якому містилась психотропна речовина, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 0,2202 г, відсотковий вміст метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 67, 32%.

У такий спосіб ОСОБА_4 підозрюється у незаконному збуті психотропних речовин, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

24.12.2022 уповноваженими особами відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 07.11.2022 проведено контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході проведення оперативної закупки 24.12.2022 о 14:24 ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вул. Золота та Лобачевського у м. Ужгороді, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, всупереч положенням ч. З ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», тобто діючи незаконно, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежений на території України, збув за грошові кошти в сумі 1500 гривень особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 згорток фольги, в якому містилась психотропна речовина, обіг якої обмежено, - метамфетамін. Маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 0,1602 г, відсотковий вміст метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу ) становить 65, 35%.

Окрім цього, що із часу, невстановленого досудовим слідством, до 18:00 24.12.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , 24 ОСОБА_4 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та всупереч положенням ч. З ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», тобто діючи незаконно, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконний зберігання психотропних речовин з метою збуту, обіг яких обмежений на території України, здійснив дії, спрямовані на забезпечення перебування у власному володіння, психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетаміну, масою 0,816 г, тобто незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

У такий спосіб ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному зберіганні психотропних речовин з метою збуту та у збуті психотропних речовин, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відтак, з метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні прокурор звернувся із вказаним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор відомості, викладені в клопотанні підтримав, просив таке задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти поданого клопотання, вказав, що ризики, зазначені в клопотанні прокурора лише перелічені та не є обґрунтованими. Відносно ОСОБА_4 відповідно до статті 182 КПК України було застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є занадто великою сумою для нього та такий не має можливості її сплатити, обвинувачений проживає з матір`ю та батьком, який потребує сторонньої допомоги, за яким він доглядає, в сім`ї працює лише мама, яка має дохід за півроку в розмірі 39600 грн. та лише її дохід забезпечує сім`ю, батько отримує пенсію, яка становить близько 27 743 грн. за пів року. Просив врахувати сімейний стан обвинуваченого. На основі наведеного, просив відмовити у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В

Захисник також заявив клопотання про допит свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні, яка є матір`ю обвинуваченого.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Щодо заявленого клопотання прокурор зазначив, що не заперечує щодо проживання обвинуваченого разом з матір`ю, її доходи підтверджуються довідками, наданими захисником в судовому засіданні та такі не заперечуються стороною обвинувачення, відтак немає необхідності в допиті свідка.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 6 ст. 199 КПК встановлено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого, слідчий суддя має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Розглядаючи необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не відпали і не зменшилися з часу обрання відносно обвинуваченому запобіжного заходу. Докази, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення поданого клопотання.

Слідчий суддя зазначає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, встановлені ризики є дійсними та триваючими, і виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`який. Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого слідчим суддею, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, суд повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на встановлені ризики, враховуючи при цьому особу обвинуваченого, обсяг доказів, який вже наявний у матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим своїх обов`язків, передбачених КПК України, слід встановити в розмірі сімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 187 880 грн. (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят гривень).

Керуючись ст. ст. 183, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: до 19 травня 2023 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі сімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 187 880 грн. (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят гривень).

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до суду за вимогою;

-не відлучатися м. Ужгорода Закарпатської області, в якому він проживає, без дозволу суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків - до 19 травня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 24 березня 2023 року о 09 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1