Номер провадження: 11-кп/813/401/22
Справа № 496/2536/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні апеляційної скарги прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 на вирок Біляївського райсуду Одеської обл. від 14.06.2021 у кримінальному провадженні №0000049 від 19.01.2019 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

установив:

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та виправдано у зв`язку із недоведеністю того, що вказаний злочин вчинено ним.
Не погодившись із вироком суду 1-ої інстанції, прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга, апеляційне провадження за якою було відкрите та призначене до розгляду.

В межах апеляційної скарги прокурор також порушує питання про повторне дослідження доказів з підстав його неналежного дослідження судом 1-ої інстанції, а також безпідставного ігнорування основних доказів обвинувачення, зокрема:

- показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

- протокол огляду місця події від 19.01.2019 та фототаблицю до нього (т.1 а.с. 91-95);

- протокол огляду місця події від 19.01.2019 та фототаблицю до нього (т. 1 а.с. 102-107);

- протокол огляду трупу ОСОБА_16 від 22.01.2019 (т. 1 а.с. 108-110);

- протокол затримання підозрюваного від 20.01.2019 (т. 1 а.с. 116-120);

- ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської області від 22.01.2019 (т. 1 а.с. 114);

- постанову про визнання речовими доказами від 09.07.2019 (т. 1 а.с. 133-134);

- заяву ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 126);

- протокол огляду предмету від 04.06.2019 та оптичний носій інформації з аудіозаписом (т. 1 а.с. 125-129);

- ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської області від 24.01.2019 про призначення судово-медичної експертизи (т. 1 а.с. 184-185);

- висновок експерта №37 від 15.02.2019 (т. 1 а.с. 186-190);

- ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської області від 24.012019 (т. 1 а.с. 201-202);

- висновок експерта №101 від 27.02.2019 (т. 1 а.с. 203-212);

- ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської області від 25.01.2019 (т. 2 а.с. 46-48);

- висновок експерта №100 від 10.05.2019 (т. 2 а.с. 49-65);

- ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської від 05.06.2019 про призначення комплексної імунологічної, криміналістичної, молекулярно-генетичної експертизи (т.2 а.с. 66);

- висновок експерта №259 від 14.06.2019 (т. 2 а.с. 67-77);

- висновок експерта №96 від 10.07.2019 (т. 2 а.с. 78-82);

- висновок експерта №445 від 27.06.2019 (т. 2 а.с. 198-201);

- ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської області від 24.01.2019 про призначення судово-медичної імунологічної експертизи (т. 2 а.с. 202);

- висновок експерта №129 від 25.01.2019 (т. 2 а.с. 203-204);

- показання експертів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 (т. 3 а.с. 40-42, а.с. 89-92);

- показання експерта ОСОБА_22 (т. 4 а.с. 2-6).

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_9 підтримали заявлене стороною обвинувачення клопотання та просили його задовольнити, водночас, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання про повторне дослідження доказів, посилаючись на відсутність підстав, визначених ч. 3 ст. 404 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Апеляційний суд з даного питання зауважує, що розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у місцевому суді, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального законодавства України. Незгода сторони обвинувачення з показаннями свідків та письмовими доказами по справі, не є підставою для повторного дослідження цих доказів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 10.02.2021 в справі №127/14811/17.

Апеляційний суд приймає до уваги позицію, викладену у постанові Третьої судової палати ККС ВС від 18.07.2022 по справі №698/937/13, відповідно до якої для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, установлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визнає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так і однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

При цьому сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження. Відмова ж у задоволенні клопотання за відсутності аргументованих доводів щодо необхідності повторного дослідження доказів у справі не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, а також журналів судових засідань, у судовому засіданні від 19.08.2019 був визначений порядок дослідження доказів (т. 1, а.с. 66-68): допит потерпілого, дослідження письмових доказів, допит свідків, заявлених стороною обвинувачення, допит обвинуваченого; в подальшому судом 1-ої інстанції в судовому засіданні від 03.10.2019 (т. 2, а.с. 84-86) за клопотаннями захисника та прокурора було змінено порядок дослідження доказів та було вирішено в першу чергу дослідити письмові докази, потім допитати потерпілого, свідків та обвинуваченого.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що наявність підстав для зміни вироку або ухвалення апеляційним судом нового вироку не зобов`язує суд досліджувати всю сукупність доказів із дотриманням засади безпосередності, якщо він по-новому (інакше) не тлумачить доказів, оцінених у суді 1-ої інстанції.

Колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховний Суд у справі №484/728/18 наголосила на тому, що у разі, коли суд 1-ої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засад безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, він не має потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції.

Водночас, на підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що суд 1-ої інстанції у вироку надав оцінку не всім дослідженим в процесі судового розгляду письмовим доказам, деякі висновки суду за результатами дослідження письмових доказів викликають обґрунтовані сумніви, зокрема, щодо застосування при двох слідчих діях оглядах місця події одного й того ж самого технічного засобу, а також судом, при визнанні недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 19.01.2019, без зазначення належних мотивів та підстав було відмовлено в задоволенні клопотання сторони обвинувачення про допит осіб, які складали зазначений протокол слідчого ОСОБА_23 та спеціаліста ОСОБА_24 .

За таких обставин, колегія суддів, на підставі вимог вищевикладеної ч. 3 ст. 404 КПК України, враховуючи допущену судом 1-ої інстанції неповноту дослідження певних обставин провадження, погоджується із клопотанням прокурора ОСОБА_6 в частині необхідності повторного дослідження судом апеляційної інстанції письмових доказів, на які міститься посилання в апеляційній скарзі сторони обвинувачення.

Разом із тим, що стосується клопотання прокурора в частині необхідності повторного дослідження судом апеляційної інстанції показань свідків та експертів, колегія суддів зауважує на тому, що чинний кримінальний процесуальний закон України не передбачає можливості повторного дослідження показань осіб, наданих ними під час судового розгляду кримінального провадження судом 1-ої інстанції, натомість, відповідно до положень ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

При цьому, підстав для повторного допиту зазначених прокурором в апеляційній скарзі свідків та експертів апеляційний суд не вбачає, натомість, жодних порушень з боку суду 1-ої інстанції в процесі їх допиту допущено не було.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора ОСОБА_6 про повторне дослідження доказів в зазначеному кримінальному провадженні, зокрема, в частині дослідження письмових доказів.

Керуючись ст.ст. 24, 350, 370, 404, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 задовольнити частково.

Дослідити під час апеляційного провадження письмові докази, на які міститься посилання в апеляційній скарзі прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 .

В іншій частині клопотання прокурора ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4