Справа №573/1811/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/114/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у режимі відеоконференції у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 20 грудня 2022 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 20 грудня 2022 року клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено. Застосовано до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 лютого 2023 року включно.

Визначено суму застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496200 грн., яку можливо внести на відповідний розрахунковий рахунок, з покладенням, у разі її внесення, на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, вважаючи його незаконним, захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати останньому запобіжний захід більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вимоги поданої апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимий, має сталі соціальні зв`язки, проживає разом з дружиною та сином 2006 року народження, за місцем проживання та місцем служби характеризується позитивно. Він дуже шкодує про те, що помер потерпілий ОСОБА_10 та бажає продовжити службу у військовій частині, посильно допомагати своїм побратимам, та продовжити здійснювати захист батьківщини від російської агресії.

Крім того апелянт посилається на те, що доказів того, що підозрюваний ОСОБА_7 має намір впливати на свідків та потерпілого, чинити перешкоди слідству немає, свідки та потерпіла вже допитані, що нівелює можливість втручання останнього у процес досудового розслідування та впливати на вказаних осіб. Також, ОСОБА_7 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, скоювати інші злочини, і ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, крім того, що посилались на тяжкість злочину, не навели наявність ризиків для обрання останньому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, а відповідно до рішень Європейського суду, не є підставою тримання особи під вартою.

Крім того, апелянт зазначає, що застава у розмірі 496200 грн., визначена слідчим суддею, є завеликою і підозрюваний не може внести її, у зв`язку з відсутністю таких коштів.

Враховуючи вищенаведене, на думку апелянта, для підозрюваного ОСОБА_7 більш ніж достатнім буде застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та покладення на нього виконання обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, що забезпечить необхідний контроль за його поведінкою та місцезнаходженням.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, захисника та підозрюваного на підтримку вимог апеляційної скарги, прокурора, який вважав оскаржувану ухвалу законною, обґрунтованою та просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ ВП №1 (м. Булопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області за процесуального керівництва Сумської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000412 від 19 грудня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 4 ст. 296 КК України, розпочате за фактом повідомлення ОСОБА_11 18 грудня 2022 року о 21 год. 24 хв. військовослужбовці ЗСУ, які, зі слів заявниці, перебували у стані алкогольного сп`яніння, розпочали хаотичну стрільбу, під час якої куля влучила в голову її чоловіку ОСОБА_10 , від чого останній помер на місці події.

У даному кримінальному провадженні, 19 грудня 2022 року ОСОБА_7 було затримано, в порядку ст. 208 КПК України і в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В рамках вказаного провадження, до слідчого судді звернувся слідчий СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як вмотивовано обґрунтованість повідомленої останньому підозри та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Також, слідчий посилався і на те, що оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 викликало значний суспільний резонанс у Білопільській ОТГ та обурення місцевого населення, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно застосувати до останнього з метою уникнення ризику тиску на нього зі сторони громадськості, що може призвести до небезпеки його життю та здоров`ю.

Перевіряючи доводи вказаного клопотання, з врахуванням доданих до нього доказів, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, який віднесений до категорії тяжких, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років. При цьому, слідчим суддею було враховано і те, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням вогнепальною зброї, до якої має безперешкодний доступ, що на даний час не встановлені обставини подій загибелі ОСОБА_10 , остаточно не встановлено коло свідків, на яких зможе тиснути підозрюваний, перебуваючи на волі.

З врахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя і дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на потерпілу та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, як було зазначено, наявність дружини та неповнолітнього сина встановлені ризики не зменшує.

Також, слідчим суддею було встановлено, що вказаний злочин викликав суспільний резонанс, а тому, наявні підстави вважати, що без ізоляції підозрюваного ОСОБА_7 від суспільства, на нього може бути здійснений тиск зі сторони громадськості, що може привести до небезпеки для його життя та здоров`я.

За наявності вищезазначених обставин, слідчий суддя і дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів, та ставити під сумнів правильність такого висновку, підстав не вбачає.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_7 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, скоювати інші злочини, то вони не спростовують правильність висновків слідчого судді та не зменшують встановлених ризиків, а враховуючи те, що у державі оголошено воєнний стан, який діє і на даний час, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем та фактичні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється останній, доводи захисника щодо недоведеності доводами клопотання необхідності застосування до останнього найсуворішого запобіжного заходу, є безпідставними, а інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про незаконність судового рішення та про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду даного провадження таких обставин колегією суддів не встановлено.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у зв`язку з суспільним резонансом вказаної справи, з метою уникнення небезпеки для життя та здоров`я з боку громадськості, застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, є виправданим.

Також, колегія суддів звертає увагу і на те, що судом, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, підозрюваному було визначено розмір застави у межах, визначених вказаною статтею, який вважати завеликим підстави відсутні, і у разі внесення застави, ОСОБА_7 буде звільнений з-під варти та перебуватиме на волі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 20 грудня 2022 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4