Справа № 991/1387/23
Провадження 1-кс/991/1413/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваної ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, в якому захисник, з урахуванням доповнень, просить обраний ухвалою Вищого антикорупційного суду від 11.01.2023 у справі № 991/6608/22 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_3 , строк дії якого продовжений до 04.05.2023 ухвалою від 06.03.2023, змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час.

Клопотання обґрунтовує тим, що на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 11.01.2023 у справі № 991/6608/22, постановленої у межах кримінального провадження № 0001257, до підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено заставу у розмірі 4000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладенням на неї відповідних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.03.2023 у справі № 991/1824/23 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_3 , визначено заставу у розмірі 3500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладенням на неї відповідних обов`язків.

Визначену заставу ОСОБА_7 не внесла, через її непомірний розмір.

У той же час, під час утримання ОСОБА_3 в установі слідчого ізолятора погіршився стан її здоров`я. Підозрювана скаржиться на гострий біль в шиї, правому передпліччі, щоденний головний біль та приступи мігрені, у зв`язку з чим неодноразово зверталася до медичної частини Київського СІЗО із заявами від 01.02.2023, 06.02.2023, 12.02.2023. Однак, жодна медична допомога, зокрема, консультація та огляд лікаря невролога їй не надана.

Сторона захисту наголошує, що утримання підозрюваної ОСОБА_3 в слідчому ізоляторі та ненадання медичної допомоги призведе у подальшому до небезпечних наслідків для стану її здоров`я.

Також утримання ОСОБА_3 у слідчому ізоляторі позбавляє її можливості реалізації права на захист, у тому числі детального вивчення та аналізу матеріалів кримінального провадження, які є значними за своїм обсягом.

Посилаючись на перелік слідчих (розшукових) та процесуальних дій, наведений органом досудового розслідування у клопотанні про продовження строку досудового розслідування, у межах якого до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід, захисник стверджує про відсутність на цьому етапі ризиків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, захисник зазначив, що ОСОБА_3 добровільно прибула за запрошенням детектива для отримання клопотання про обрання запобіжного заходу; вже досить тривалий час обізнана про існування кримінального провадження та жодним чином не переховувалася від органів слідства; займає активну позицію щодо реалізації її права на захист; має міцні соціальні зв`язки зі своєю донькою; утримує матір - пенсіонерку, яка через вік та стан здоров`я потребує постійного лікування та стороннього догляду, стан якої значно погіршився за період утримання підозрюваної у слідчому ізоляторі; має постійне місце роботи та працює на посаді головного бухгалтера в ТОВ «ІБК «Савітар» і за період перебування під вартою ОСОБА_3 не звільнена, роботодавець очікує її повернення до виконання своїх професійних обов`язків.

Враховуючи вказані обставини сторона захисту наголошує, що обрання стосовно ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу відмінного від тримання під вартою, а саме домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час, із покладенням на неї відповідних обов`язків, у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної. Підстави для продовження дії виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

Додатково захисник зазначив, що сторона обвинувачення обґрунтувала необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою у вигляді застави розміром нібито завданої шкоди ПАТ «Укрінбанк».

Так, ОСОБА_3 підозрюється, зокрема, у тому, що діючи у складі організованої групи, будучи в ній як співорганізатор, реалізувавши спільно розроблений з її учасниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 єдиний план, організувала вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зловживаючи своїм службовим становищем вчинили дії спрямовані на заволодіння чужим майном - правом вимоги на користь учасників організованої групи, шляхом реалізації прав вимоги за заниженою ціною, заподіявши майнової шкоди ПАТ «Укрінбанк» в загальній сумі 112 339 000 грн. Однак, права вимоги за кредитним договором № 4804 від 27.08.2012 знаходяться у володінні Національного агентства України з питань виявлення розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, яке є державним органом нарівні з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що призводить до відсутності завданої шкоди у такому розмірі, на який вказує сторона обвинувачення. Зазначене також підтверджене Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 30.01.2023.

Вказане впливає на обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема, щодо розміру шкоди, і, як наслідок, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Окремо захисник звернув увагу, що за весь час слідства орган досудового розслідування не знайшов жодного доказу того, що ОСОБА_3 отримала кошти від вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а також доказів того, що вона має будь-який доступ до активів ТОВ «Софія Буд Груп» і може використати їх для внесення застави.

Крім того, на думку захисника, повідомлення про підозру вручене поза межами строку досудового розслідування, який закінчився 01.08.2022 та у подальшому не продовжувався. Орган досудового розслідування хибно вважав, що відповідно до ч. 8 ст. 615 КПК України строк з 24.02.2022 до 01.08.2022 не зараховується до загальних строків, визначених ст. 219 КПК України, оскільки положення ст. 294 КПК України, у зв`язку із внесенням змін до 615 КПК України, жодних змін не зазнали.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з думкою яких погодилася підозрювана ОСОБА_3 , у судовому засіданні клопотання підтримали, з викладених у ньому підстав, просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, з огляду на те, що сторона захисту не навела нових обставин, які не враховані та яким не надана оцінка під час застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу. Доводи клопотання фактично свідчать про незгоду із прийнятими рішеннями.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити з таких підстав.

Зі змісту ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу.

Кримінальне процесуальне законодавство не визначає підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, положення ст. 201 КПК України вказують лише на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що під час кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший.

Запобіжний захід може бути зміненим чи скасованим коли це виправдовується обставинами справи, зумовленими виникненням нових обставин після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а також виявленням тих, які існували раніше, але про які не було відомо сторонам на час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу, зокрема, якщо під час кримінального провадження суттєво змінюються підстави застосування запобіжного заходу, а також обставини, які враховувалися при його обранні (змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я підозрюваного, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення, тощо).

Встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.01.2023 у справі № 991/6608/22 до підозрюваної ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також визначено заставу у розмірі 10 736 000 грн, у разі внесення якої, на підозрювану покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На час розгляду клопотання ОСОБА_3 утримується у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Обґрунтовуючи необхідність зміни запобіжного заходу, сторона захисту, зокрема, посилається на те, що під час перебування ОСОБА_3 під вартою у останньої значно погіршився стан здоров`я та жодна медична допомога на її звернення не надавалася.

На підтвердження цього до клопотання додано копії заяв від 01.02.2023, 06.02.2023, 09.02.2023, 12.02.2023, адресованих начальнику медичної частини, у яких ОСОБА_3 просила надати консультацію лікаря невролога та медичну допомогу у зв`язку із гострими болями в шиї, правому передпліччі, ключиці, приступами мігрені. Копії цих заяв надані захиснику ОСОБА_4 .

Однак слідчий суддя критично оцінює такі доводи сторони захисту та надані на підтвердження цього докази, оскільки вони не підтверджують, що ці звернення отримані адміністрацією ДУ «Київський слідчий ізолятор».

На уточнюючі запитання слідчого судді чи вживалися стороною захисту будь-які заходи щодо неналежного реагування на її заяви підозрювана ОСОБА_3 пояснила, що вона зверталася із заявою до відповідного органу щодо перевірки обставин ненадання їй медичної допомоги, однак, доказів на підтвердження цього сторона захисту не надала. Також пояснила, що передала копії заяв своєму захиснику, але він не вживав жодних заходів щодо неналежного реагування на них, про що у судовому засіданні підтвердив захисник ОСОБА_4 .

Згідно довідки Київської міської медичної частини Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби» в м. Києві та Київській області від 27.02.2023, наданої на запит слідчого судді, за час перебування в установі ОСОБА_3 16.02.2023 консультована лікарем-невропатологом, діагноз: мігрень, надані рекомендації щодо симптоматичного лікування. 24.02.2023 обстежена за допомогою мобільного діагностичного комплексу та консультована лікарем-терапевтом, діагноз: гострої терапевтичної паталогії не виявлено. Стан здоров`я ОСОБА_3 стабільний, задовільний.

Захисник у судовому засіданні посилався на те, що консультації лікаря-невропатолога не достатньо для встановлення діагнозу, на підтвердження чого надав роздруківку з мережі інтернет щодо порядку діагностування мігрені. Однак слідчий суддя такі доводи не приймає до уваги, оскільки вирішення цього питання потребує спеціальних знань.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 10.02.2012 № 239/5/104, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку закладів охорони здоров`я для надання медичної допомоги особам, узятим під варту, які дозволяють забезпечити ізоляцію осіб, узятих під варту (п. 2.7 Розділу ІІ).

Доказів того, що за зверненнями ОСОБА_3 про медичну допомогу виникала необхідність в додаткових обстеженнях поза межами медичної частини СІЗО, матеріали справи не містять.

Отже, обставин, які б свідчили про те, що на час розгляду цього клопотання стан здоров`я ОСОБА_3 змінився та її подальше утримання в СІЗО призведе до погіршення стану здоров`я, у судовому засіданні не встановлено.

Посилання сторони захисту на те, що на момент вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру закінчилися строки досудового розслідування, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки зі своє донькою, має на утриманні матір похилого віку ОСОБА_12 , яка через свій вік потребує постійного лікування та стороннього догляду, допомоги і піклування, що ОСОБА_3 має постійне місце роботи, необґрунтованість підозри, розмір шкоди, відсутність ризиків, визначення непомірного розміру застави, як на підставу для зміни запобіжного заходу, не є новими обставинами в розумінні ст. 201 КПК України.

Такі доводи були предметом судового контролю та враховані під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що підтверджується копією судового рішення.

Будь-яких інших обставин, що не досліджувались слідчим суддею та не були враховані при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 стороною захисту при розгляді цього клопотання не повідомлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст. 2, 7, 183, 193, 201, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1