УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора групи прокурорів першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням Законів органів безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000568 від 13 квітня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 111, частиною першою статті 332-2, частинами першої, четвертої статті 358 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор групи прокурорів першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000568, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 травня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 111, частиною першою статті 332-2, частинами першою, четвертою статті 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що міжнародна криптовалютна біржа «EXMO» (основні доменні імена: «exmo.me» і «exmo.com»), яка надає можливість здійснювати фінансові операції з використанням віртуальних активів (купівлю/продаж/обмін), та на вказаний час займає одну із найбільших часток українського криптовалютного ринку (понад 1 млн. користувачів з числа громадян України) в своїй діяльності активно користується міжнародними принципами верифікації користувачів «KYC» (обов`язок ідентифікації клієнта, перед тим як він буде проводити фінансові операції) і «AML» (комплекс заходів з протидії відмиванню коштів, отриманих злочинним шляхом, фінансуванню тероризму). Як наслідок, діяльність вказаної біржи активно супроводжується збором персональних даних українських громадян під час їх реєстрації (паспортні дані, адреси електронних скриньок, адреси проживання та/або реєстрації, номера телефонів, фотозображення користувачів, ІР-адреси входів, банківські картки, транзакції за криптовалютними рахунками тощо).

У свою чергу, встановлено, що основоположною компанією в криптовалютній біржі «ЕХМО» є іноземна компанія «EXMO EXCHANGE LTD» (реєстраційний номер 11655602, країна реєстрації Великобританія).

У зв`язку із військовою агресією РФ щодо України 18 квітня 2022 року представниками криптовалютної біржі «EXMO» розміщено інформацію на ресурсі «exmo.com» щодо нібито продажу власних віртуальних активів в РФ, Республіці Білорусь та Республіці Казахстан третій стороні. Тобто начебто здійснення розмежування «exmo.me» (домен функціонує для користувачів з РФ, РБ і РК) і «exmo.com» (домен функціонує для користувачів з інших країн).

Проте, не дивлячись на висвітлену заяву, діяльність самої криптовалютної платформи «ЕХМО» в подальшому здійснюється в єдиній системі, використовуються спільні поштові сервери, збір даних за принципами «KYC» і «AML» здійснюються від імені міжнародної компанії «EXMO EXCHANGE LTD». Таким чином, відбулося фіктивне розмежування в діяльності криптовалютної біржі з метою уникнення відповідальності від міжнародної спільноти за їх діяльність в РФ та РБ, а біржа в подальшому функціонує на території РФ.

Також, не зважаючи на реєстрацію ряду компаній, які входять до групи компаній криптовалютної біржі «EXMO» на території Європейського Союзу, представниками біржі опубліковано на ресурсі «exmo.me» інформацію про фактичне ухилення ними від виконання Рішення Ради ЄС № 2014/512/CFSP «Щодо обмежувальних заходів у зв`язку з діями РФ, що дестабілізують ситуацію в Україні» від 31 липня 2014 року (із змінами від 06 жовтня 2022 року № 2022/1909) щодо блокування облікових записів та криптогаманців, які використовуються громадянами РФ або з території РФ, а також криптогаманців юридичних осіб, які здійснюють свою господарську діяльність на території РФ.

Поряд із цим, встановлено, що представники криптовалютної біржі «ЕХМО» співпрацюють з правоохоронними органами і спецслужбами російської федерації шляхом передачі персональних даних зареєстрованих громадян України, в тому числі, які на даний час можуть проходити військову службу в ЗС України, підрозділах територіальної оборони чи інших військових або правоохоронних органах, тобто вчиняють діяння, спрямовані на нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що до забезпечення функціонування інфраструктури криптовалютної біржі як на території України, так і на території Російської Федерації, а також супроводження фінансово?господарської діяльності юридичних осіб, які використовуються в інтересах криптовалютної біржі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » причетний громадянин України ОСОБА_4

29 грудня 2022 року в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року проведено обшук за адресою реєстрації ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: ноутбук марки «Apple», s/n: FVFFL1JXQO5G 1 шт., персональний комп`ютер марки «Fraktel», s/n: 2051FD3.

Проведеним оглядом вказаних предметів встановлено, що вилучені предмети мають значення для досудового розслідування, оскільки на них зберігаються відомості, які можуть бути використані як доказ фактів, що розслідуються у кримінальному провадженні, а також з метою встановлення видалених файлів призначено проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

Постановою старшої слідчої в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 від 29 грудня 2022 року вилучені предмети та речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування існує сукупність достатніх підстав вважати, що вилучені документальні матеріали відповідають критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, а також збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, тому прокурор звернувся до суду з указаним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що клопотання про арешт майна є необґрунтованим та немотивованим, оскільки із клопотання та доданих до нього матеріалів не вбачається, що доступ до даних, які містяться у вилученому ноутбуці та персональному комп`ютері був обмежений їх власником під час обшуку, а також не надано доказів вжиття слідчим заходів щодо огляду та копіювання інформації з вказаного майна за допомогою залучення спеціаліста. Крім того, доказове значення у цьому кримінальному провадженні мають не самі по собі матеріальні носії інформації, а наявні на них електронні файли і відомості, тому носії інформації не відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України. З огляду на вищевикладене, просить відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність власника майна.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000568, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 травня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 111, частиною першою статті 332-2, частинами першою, четвертою статті 358 КК України.

29 грудня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено: ноутбук марки «Apple», s/n: FVFFL1JXQO5G 1 шт., персональний комп`ютер марки «Fraktel», s/n: 2051FD3.

Постановою старшої слідчої в ОВС слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 від 29 грудня 2022 вищевказане майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, 29 грудня 2022 року постановою старшої слідчої в ОВС слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні призначено судово-технічну експертизу для дослідження вилучених технічних засобів.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У клопотанні прокурора зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна.

Таким чином, прокурором доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначене вище майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже воно відповідає ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з частиною третьою статті 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Посилання адвоката ОСОБА_5 на відсутність підстав для накладення арешту на майно є необгрунтованими, оскільки ним не доведено, що під час обшуку та вилучення майна, на яке просить накласти арешт прокурор, власником не чинились перешкоди у копіюванні інформації, яка міститься на носіях інформації. Зокрема,це підтверджується протоколом обшуку від 29 грудня 2022 року, який не містить зауважень та доповнень зі сторони власника майна.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення обшуку 29 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- ноутбук марки «Apple» s/n: FVFFL1JXQO5G, 1 шт;

- персональний комп`ютер марки «Fraktel», s/n: НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1