Справа № 686/4113/23
Провадження № 1-кс/686/1359/23
УХВАЛА

17 лютого 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю розглянувши в судовому засіданні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, українця зареєстрованого за місцем проживання та жителя АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні № 0000117 від 18.03.2021,

установив:

14 лютого 2023 року прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, поданим відповідно до ч.6 ст.199 КПК України про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3ст. 307 КК України, на 60 днів, посилаючись на те, що строк перебування обвинуваченого під вартою закінчується 24.02.2023 року, а визначені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та співучасників кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати.

Однак підготовче судове засідання у кримінальному провадженні не проведено, судовий розгляд не розпочато.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З матеріалів клопотання слідує, що у провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307, ч.3 ст.311, ч.1 ст. 313, ч.2 ст.313 КК України, ОСОБА_10 за ч.2 ст.307, ч.1 ст. 263 КК України.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в особі судді ОСОБА_11 ухвалою від 29.08.2022 призначив у кримінальному провадженні №0000117 підготовче судове засідання на 02.09.2022.

07.09.2022 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області дію обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити до 6 листопада 2022 року включно.

31.10.2022 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області дію обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити до 30 грудня 2022 року включно.

Згідно із ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.01.2023 (справа № 682/1017/22, провадження № 1-кп/686/553/23) підготовче судове зсідання у кримінальному провадженні №0000117 відкладено на 13.01.2023 року на 10 год.30хв.

Відповідно до клопотання та долучених до нього матеріалів. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено по 24.02.2023.

Згідно із відомостями веб-порталу «Судова влада України», підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні відкладено до 10 год.30 хв. 24.02.2023.

Оцінюючи можливість слідчим суддею продовження ОСОБА_4 ініційованого запобіжного заходу слідчий суддя зазначає таке.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Порядок, встановлений КПК України - процесуальний порядок, форма, процедура), як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к).

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно із ст.12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

За положеннями п.18 ч.1 ст.3 слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.3 ч.2. ст..283 КПК України звернення до суду у з обвинувальним актом, є формою закінчення досудового розслідування.

Законом України № 2690-IX від 18.10.2022 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини», який набув чинності 06.11.2022, частину четверту статті 176 після слів "під час досудового розслідування" доповнено словами "та до початку підготовчого судового засідання" статтю 199 доповнено частиною шостою такого змісту:

"6. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті".

Отже,частина 4 ст. 176 КПК України, передбачає, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно із ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до пояснювальної записки до проєкту Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини», зокрема розділу 3.3 Застосування запобіжних заходів, проєктом Закону пропонується внести зміни до статті 176 КПК та визначити, що запобіжні заходи до початку підготовчого судового засідання можуть застосовуватися слідчим суддею. Так, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого засідання прокурор, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, може подати клопотання про його продовження (частина шоста статті 199 КПК).

Також обґрунтуванням внесення зазначених змін до кримінального процесуального закону послугувало те, що Також пункт 4 статті 5 Конвенції вимагає від суду, що розглядає питання про тримання під вартою, забезпечення гарантій процедури судового розгляду, що є близькими до вимог статті 6 Конвенції (пункт 4 статті 5 Конвенції є lex specialis по відношенню до пункту 1 статті 6 Конвенції саме стосовно вимог щодо тримання під вартою). Судочинство має бути змагальним та завжди забезпечувати «рівність сторін», стороною обвинувачення (прокурором) та підозрюваним/обвинуваченим (затриманим).

Проте, якщо суддя, за відсутності клопотань сторін, ініціює питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, він де факто виступає у процесі як сторона обвинувачення (прокурор), таким чином деформуючи роль суду та судді у процесі нагляду за дотриманням права на свободу та особисту недоторканість та виходячи за рамки судової функції.

Крім того без ініціювання розгляду такого питання судом, термін дії ухвали про тримання особи під вартою закінчується, а особу має бути негайно звільнено з-під варти.

На підставі ч.1 ст.314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

У силу ч. 3 ст.315 КПК України ( у редакції Закону України № 2690-IX від 18.10.2022) під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно із п.24 ч.1 ст.3 КПК України судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Отже, підготовка до судового розгляду включає у себе призначення, проведення підготовчого судового засідання, вирішення питань та здійснення повноважень, визначених ст..314, 315 КПК України.

Із семантичного та телеологічного тлумачення ч.4 ст.176 КПК України і ч.6 ст.199 КПК України слід прийти до висновку, що законодавець мав на меті унормувати процедуру судового контролю за дотриманням права на свободу та особисту недоторканість особи у кримінальному провадженні та усунути прогалину у правовому регулюванні у випадках, коли досудове розслідування завершене направленням обвинувального акта, прокурор вважає необхідним продовжити відносно особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що виклав у відповідному клопотанні, проте строк тримання особи (обвинуваченого) під вартою закінчується до призначення судом у п`ятиденний строк відповідно ч.1 ст.314 КПК України та початку підготовчого судового засідання; або закінчення строку указаного запобіжного заходу припадає до визначення складу суду з його розгляду та, відповідно до часу призначення підготовчого судового засідання,у якому суд за клопотанням учасників судового провадження може вирішити питання про запобіжний захід обвинуваченого.

Слід зауважити що використання законодавцем формулювання у ч.4 ст.176 КПК України «до початку підготовчого судового засідання», пов`язаного із наявністю повноважень у слідчого судді на продовження запобіжного заходу та словосполучення у ч.6 ст.199 КПК України «до проведення підготовчого засідання», з урахуванням наведеного, свідчить, що такі повноваження слідчого судді як компетенція ad hoc можлива лише до вчинення судом дій у межах підготовчого судового провадження (Глава 27 КПК України), які пов`язуються із відкриття судом уперше підготовчого судового засідання, що охоплює його призначення, а зміст закладений у поняття «проведення» охоплює дії із відкриття судового засідання, проведення якого із цим нерозривно пов`язане.

Указане узгоджується із приписами кримінального процесуального закону стосовно повноважень слідчого судді із здійснення судового контролю під час досудового розслідування та унормуванням КПК України того, що ініціювати питання застосування та продовження дії запобіжного заходу, у тому числі тримання під вартою має право виключно сторона обвинувачення - слідчий за погодженням із прокурором або прокурор.

Відповідно до п.26 ч.1 ст.3 КПК України учасники судового провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, представник персоналу органу пробації, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а також інші особи, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється судове провадження.

Разом і з цим, під час підготовчого судового засідання звернутись із клопотанням стосовно заходів забезпечення кримінального провадження, що включає у себе обрання, зміну, продовження чи скасування запобіжного заходу, у силу ч.3 ст.315 КПК України, мають право учасники судового провадження, якими відповідно до положень пунктів 19 і 26 частини першої статті 3 КПК України є,зокрема, потерпілий.

Призначене та відкрите судом уперше після надходження обвинувального акта підготовче судове засідання свідчить про перебування кримінального провадження у визначеного складу суду як суду, установленого законом.

Проте, підготовче судове засідання не пов`язується із здійсненням підготовчого судового провадження у межах одного судового засідання.

Указане є прерогативою суду, який у межах зазначених повноважень для досягнення мети підготовки, має право провести їх необхідну кількість.

За приписами ч.1 ст.316 КПК України (Закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду) після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Отже, оперуючи поняттями «завершення підготовки» і «закінчення підготовчого провадження» КПК України унормовує, що після учинення судом відповідно до повноважень дій, визначених статтями 314-315 КПК України у межах підготовчого судового провадження суд, має право повернути обвинувальний акт або призначити провадження до судового розгляду.

У порядку ст..315 КПК України суд, відкривши підготовче судове засідання:

1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

4) розглядає клопотання учасників судового провадження про:

здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту;

витребування певних речей чи документів;

здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.

5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу (ч.3 ст.315 КПК України).

А тому із положень ст..314, 315 слідує, що відкриттям підготовчого судового засідання починається здійснення підготовчого судового провадження, відкладення судового засідання в якому, не свідчить про повернення кримінального провадження на стадію отримання обвинувального акта (ч.1 ст.314 КПК України) і неможливість та відсутність повноважень суду у подальшому вирішувати питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність прокурора звертатися до слідчого судді із таким клопотанням у порядку ч.6 ст.199 КПК України.

Протилежне розуміння нівелює зміст наведених норм права, визначений КПК України порядок прийняття процесуальних рішень відповідно до послідовності, обумовленої стадіями кримінального провадження та наведених положень ст..315 КПК України, згідно з якими суд має право вирішити питання про запобіжний захід обвинуваченому за клопотанням учасників судового провадження.

Разом із цим, щодо указаного клопотання слід зазначити і таке.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно із ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Здатність закону регулювати відносини з моменту їхнього виникнення у минулому, є зворотною дією нормативно-правового акта в часі, яка для цілей стабільності суспільних відносин застосовується лише в разі скасування чи пом`якшення юридичної відповідальності.

Тобто раніше чинний закон перестає застосовуватись у кримінальному провадженні після набрання чинності новим законом. На відміну від кримінального (матеріального) закону, новий кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження.

Процесуальний закон ніколи не має зворотної сили, бо застосовується лише той, що є чинним на момент виконання процесуальної дії або прийняття процесуального рішення.

Такий висновок викладений, зокрема, в постановах Касаційного кримінального суду від 12 листопада 2020 року (справа № 757/51013/19-к) та від 14 квітня 2021 року (справа № 991/2902/20).

З матеріалів клопотання слідує, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2021 року за № 0000117 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 313 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, надійшов до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у серпні 2022 на підставі ухвали Хмельницького апеляційного суду від 22.08.2022 (справа № 682/1017/22, провадження № 11-п/4820/87/22),якою указане кримінальне провадження передане на розгляд до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвалою від 29.08.2022 Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в особі судді ОСОБА_11 ухвалою призначив у кримінальному провадженні №0000117 підготовче судове засідання на 02.09.2022 та двічі ухвалами від 07.09.2022 та від 31.10.2022 продовжував обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Закон України № 2690-IX від 18.10.2022 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини», яким внесені зміни до ч.4 ст.176 КПК України та доповнено ст.199 КПК України частиною шостою, набув чинності 06.11.2022.

Отже, указані правові норми не мають ретроактивної дії (ex post facto ) до правовідносин, що склалися у зв`язку із направленням прокурором до набрання чинності Законом України № 2690-IX від 18.10.2022 обвинувального акта та призначення і відкриття підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000117 за обвинуваченням, серед інших, ОСОБА_4 .

А тому підстав для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 слідчим суддею запобіжного заходу на підставі ч.6 ст.199 КПК України, немає.

У зв`язку із викладеним, клопотання слід повернути його ініціатору та роз`яснити право звернення до суду, упровадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000117 для вирішення у порядку ст..315 КПК України застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу, зокрема і у межах призначеного на 24.02.2023 судового засідання.

Керуючись ст.ст.3, 12, 110, 176, 183, 199 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю розглянувши в судовому засіданні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000117 повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1