УХВАЛА

06 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 607/5033/22

провадження № 51-611 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 17 січня 2023 року щодо нього,

встановив:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд рішень суду першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте, засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

За змістом касаційної скарги засуджений лише формально посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, на обґрунтування своїх вимог наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду викладеним у вироку фактичним обставинам кримінального провадженнята оцінки доказів, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правильність оцінки обставин здійснюється судом касаційної інстанції в межах скарги.

Крім того, порушуючи питання про скасування вироку суду, засуджений не вказує, які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону у взаємозв`язку з положеннями ст. 412 КПК України допустив суд першої інстанції, які були б підставами для його скасування.

Також, посилаючись у касаційній скарзі на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, засуджений взагалі не обґрунтовує у чому саме воно полягає, з огляду на положення ст. 413 КПК України, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягало б скасуванню.

При цьому, вказуючи про незаконність ухвали апеляційного суду засудженому необхідно зазначити які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в апеляційному порядку за його апеляційною скаргою.

Крім того, за змістом положень ст. 440 КПК України, суд касаційної інстанції, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження, встановивши обставини передбачені статтею 284 цього Кодексу.

Разом з тим, порушуючи питання про закриття кримінального провадження, засуджений у касаційній скарзі посилається одночасно на дві обставини передбачені цією статтею.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Відсутність у касаційній скарзі належного обґрунтування вимог засудженого, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції засудженим має бути підтверджено, що він не пропустив цей строк.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 17 січня 2023 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3