ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3666/20 Номер провадження 11-сс/814/412/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 від 28.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0002038 від 30.08.2019.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що строк досудового розслідування, передбачений ч. 1 ст. 219 КПК України, у провадженні № 0002038 від 30 серпня 2019 року сплинув 02 березня 2021 року та жодній особі не було повідомлено про підозру, тому після закінчення цього строку в слідчого були законні підстави для закриття кримінального провадження згідно п. 10 ч. 1 (абз. 140) ст. 284 КПК України, що й було ним зроблено, виклавши зазначені обставини в своїй постанові від 28 травня 2021 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На обґрунтування таких вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та винесеною з порушенням законодавства України.

Вказує, що слідчий суддя не надав оцінку тому, що колишній начальник СІЗО № 23 ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення при складанні довіреності від імені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_9 , а саме не було дотримано вимог, передбачених постановою Кабміну, у зв`язку з чим, довіреність є нотаріально недійсним документом.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки існувала непереборна сила, а саме введення військового стану в Україніз 24.02.2022 та вказані події внесли порушення в систему економіко-фінансових взаємовідносин і соціальної системи, які впливали на оплату праці та своєчасність виплат. Вказує, що період надходження апеляційної скарги, а саме 21.04.2022 є одним із небезпечних періодів військових дій.

Позиції інших учасників судового провадження.

Учасники судового провадження до суду апеляційної інстанції не з`явилися, звернулися із заявами про розгляд у їхню відсутність.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Статтею 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_6 про причини пропуску строку, зокрема те, що він не міг вчасно звернутися з апеляційною скаргою в наданий законодавством строк на оскарження судового рішення через соціально-економічні проблеми викликані війною, а тому клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається із судових матеріалів та матеріалів кримінального провадження № 0002038, внесеного до ЄРДР 30.08.2019 на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.08.2019 та заяви ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 365 КК України, дане кримінальне провадження 28.05.2021 закрито постановою старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 на підставі п. 2 ч. 1 та абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діях начальника Полтавського слідчого ізолятора № 23 ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. З чим ОСОБА_6 не погодився та звернувся до слідчого судді зі скаргою.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на вказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до матеріалів закритого кримінального провадження, приводом звернення ОСОБА_6 із заявою про вчинення кримінального правопорушення стало те, що в 2001 році він утримувався у Полтавському слідчому ізоляторі № 23. У цей час начальник даної установи ОСОБА_8 посвідчив довіреність ОСОБА_6 щодо продажу житла, за адресою: АДРЕСА_1 . Продаж житла довірявся ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_6 повідомив, що при оформленні довіреності не було дотримано вимог щодо її змісту, а саме - відсутні реквізити; номер справи або кримінального провадження; відомості щодо свідків та їх координати; посвідчу вальний напис.

Згідно з постановою слідчого від 28.05.2021 мотивом для закриття кримінального провадження № 0002038 стало те, що під час досудового розслідування не було встановлено достатніх доказів перевищення ОСОБА_8 своїх службових повноважень начальника Полтавського слідчого ізолятора № 23.

У зв`язку з цим, слідчий дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

На думку колегії суддів, наведені положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження слідчим дотримані, а викладені у скарзі ОСОБА_6 доводи належним чином перевірені слідчим суддею, який дійшов правильного висновку про обґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Так ОСОБА_6 не наводить жодних фактів які б свідчили на користь того, що постанова слідчого винесена без повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та без належного обґрунтування.

Поряд із цим, слідчим в ході досудового розслідування було проаналізовано та надано оцінку діям ОСОБА_8 при посвідченні довіреності ОСОБА_6 з точки зору їх відповідності законодавству та не встановлено будь-яких порушень в діях ОСОБА_8 під час посвідчення ним вищевказаної довіреності, оскільки останній діяв відповідно до закону та в межах своїх повноважень.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 «Про порядок посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених» (ред. 1994 року) затверджено відповідний Порядок. Згідно п. 1 вказаного Порядку, посвідчувати громадянам заповіти і доручення, прирівнювані до нотаріально посвідчених, відповідно до ст. 40 Закону України «Про нотаріат», мають право такі посадові особи: начальники місць позбавлення волі - заповіти та доручення осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі.

Пунктом 28 Порядку посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених передбачено, що у тексті доручення повинно бути зазначене місце і дата його складення (підписання), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання особи, яка видає доручення, та особи, на чиє ім`я це доручення видається.

Пунктом 13 Порядку регламентовано, що після підписання доручення особою, яка його видає, посадова особа повинна посвідчити його.

Посвідчення доручення провадиться шляхом проставляння посвідчувального напису на дорученні.

Слідчим було досліджено копію спірної довіреності та встановлено, що в ній зазначено дані довірителя - ОСОБА_6 ; довірного - ОСОБА_11 ; суть правочину, що довіряється здійснити від імені довірителя - продаж квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; посвідчувальний напис; дата складання та посвідчувального напису - 31.08 2001.

При цьому, слід звернути увагу, що у Порядку (ред. 1994 року) не зазначено щодо реквізитів доручення, про які зазначає у своїй заяві ОСОБА_6 номер справи або кримінального провадження; відомості про свідків та їх координати; посвідчувальний напис.

Отже слідчий дійшов правильного висновку про відсутність доказів перевищення ОСОБА_8 своїх службових повноважень начальника Полтавського слідчого ізолятора № 23, вказавши що доводи ОСОБА_6 носять характер оскарження дій, що стосуються визнання недійсним довіреності ( у т.ч. правочинів, вчинених на підставі довіреності), порядок оскарження яких регламентовано цивільних законодавством.

Також слід звернути увагу, що оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 365 КК України, згідно з положеннями ст 12 КК України є нетяжким злочином, то на даний час, визначений ч. 2 ст. 219 КПК України 12-ти місячний строк у вказаному кримінальному провадженні сплив.

Згідно з ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає, а відтак подальше досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженню неможливе.

Враховуючи наведене, рішення слідчого судді є законним та вмотивованим, а апеляційні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтавивід 28 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтавивід 28 лютого 2022 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4