Провадження № 1-кс/344/5147/22
У Х В А Л А
30 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :
в клопотанні вказано, що Слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002355 від 17.11.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.156, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 вчинив дії, які виразились у вчиненні розпусних дій щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.11.2010, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є біологічними батьками малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 18.06.2013 шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розірвано, малолітню доньку ОСОБА_8 залишено на проживання з матір`ю. Водночас ОСОБА_7 не було позбавлено батьківських прав та у нього була можливість проводити дозвілля з малолітньою донькою ОСОБА_10 без обмежень. Після розлучення, ОСОБА_9 виїхала на постійне місце проживання до країни Англії, залишивши малолітню доньку на проживання та виховання своїй рідній сестрі ОСОБА_11 . Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України на ОСОБА_7 покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Однак, всупереч покладеним на нього обов`язкам щодо виховання дитини, 31.10.2020 в період часу між 21 години 00 хвилин до 10 години 00 хвилин, ОСОБА_7 ,знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_1 ,за місцем свого проживання, вирішив вчинити розпусні дії щодо члена сім`ї малолітньої доньки ОСОБА_10 при цьому, ОСОБА_7 усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій і бажав їх вчинити, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 є малолітньою особою. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, використовуючи безпорадний стан малолітньої потерпілої, який виражався в тому, що малолітня потерпіла не розуміла сутність та характер вчинюваних щодо неї розпусних дій сексуального характеру та не могла чинити опір через свій малолітній вік, умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_10 розпусні дій сексуального характеру, які здатні викликати розбещення дитини, а саме дотиків своїми руками статевих органів малолітньої доньки ОСОБА_10 . Продовжуючи свій неправомірний умисел, спрямований на вчинення розбещення своєї малолітньої доньки, достовірно знаючи її вік, ОСОБА_7 , примусив стати її на коліна, при цьому опершись на руки, зняв з неї нижню білизну та вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_10 розпусні дії сексуального характеру, які здатні викликати розбещення дитини, а саме відбувались мастурбаційні дії та здійснив непристойні дотики до статевих органів малолітньої доньки, при цьому ОСОБА_10 просила батька припинити вказані дії, оскільки їй боляче. У подальшому, всупереч покладеним на нього обов`язкам щодо виховання дитини, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на порушення статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного та соціального розвитку своєї малолітньої доньки ОСОБА_10 - вчинення відносно неї розпусних дій сексуального характеру, які здатні викликати розбещення дитини, шляхом вчинення інтелектуальних розпусних дій, а саме ознайомлення малолітньої потерпілої із відео контентом, на якому зображено відверті сцени з оголеними особами та демонстрацією статевого акту. Так, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій протиправний умисел,спрямований на вчинення інтелектуального розбещення своєї малолітньої доньки ОСОБА_10 , використовуючи свій ноутбук марки «Lenovo SN WB 11607429», використовуючи психологічний тиск на потерпілу, змусив її дивитись відео контент, на якому зображено відверті сцени з оголеними особами та демонстрацією статевого акту. Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились у вчиненні батьком розпусних дій, щодо особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України. В подальшому встановлено, що 31.10.2020 в період часу між 21 години 00 хвилин до 10 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, вирішив вчинити дії сексуального характеру, тобто зґвалтувати члена сім`ї малолітню доньку ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_7 усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій і бажав їх вчинити, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 є малолітньою особою. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, використовуючи безпорадний стан малолітньої потерпілої, який виражався в тому, що малолітня потерпіла не розуміла сутність та характер вчинюваних щодо неї розпусних дій сексуального характеру та не могла чинити опір через свій малолітній вік, умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_10 розпусні дії сексуального характеру, а саме її зґвалтування. Надалі, ОСОБА_7 , приводячи свій неправомірний умисел, спрямований на зґвалтування, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, скориставшись своєю перевагою у фізичній силі, застосувавши до малолітньої потерпілої психологічне насильство, яке виразилось у залякуванні та примушуванні, наказав потерпілій стати на коліна, оголив свій статевий орган та став демонструвати його. В подальшому, примусив свою доньку ОСОБА_10 , яка знаходилась перед ним на колінах, задовольнити його статеву пристрасть, бажаючи вступити в статеві відносини орогенітальним контактом. Після чого, малолітня потерпіла ОСОБА_10 ,всупереч своєї волі, задовольнила статеву пристрасть ОСОБА_7 , який при цьому порушував її тілесну недоторканість, ввівши свій статевий орган в ротову порожнину,тим самим здійснив орогенітальний контакт із малолітньою донькою ОСОБА_10 . Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у зґвалтуванні, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, незалежно від її добровільної згоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України. Крім цього, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 31.10.2020 в період часу між 21 години 00 хвилин до 10 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, вирішив вчинити насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло, щодо члена сім`ї малолітньої доньки ОСОБА_10 при цьому, ОСОБА_7 усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій і бажав їх вчинити, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 є малолітньою особою. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, використовуючи безпорадний стан малолітньої потерпілої, який виражався в тому, що малолітня потерпіла не розуміла сутність та характер вчинюваних щодо неї розпусних дій сексуального характеру та не могла чинити опір через свій малолітній вік, умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_10 насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в її тіло. Надалі, ОСОБА_7 , приводячи свій неправомірний умисел, спрямований на насильницькі дії сексуального характеру,з метою задоволення своєї статевої пристрасті, скориставшись своєю перевагою у фізичній силі, застосувавши до малолітньої потерпілої психологічне насильство, яке виразилось у залякуванні та примушуванні, при цьому демонструючи свій оголений статевий орган, наказав потерпілій взяти його статевий орган своїми руками. В подальшому, примусив свою доньку ОСОБА_10 , яка знаходилась перед ним на колінах, задовольнити його статеву пристрасть, малолітня потерпіла всупереч волі здійснювала мастурбаційні дії руками щодо статевого органу ОСОБА_7 , допоки останній не задовольнив статеву пристрасть у фізіологічному розумінні. Сім`явипорскування ОСОБА_7 здійснював на сторонні предмети. Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у сексуальному насильстві,тобто у вчиненні будь-яких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України. У сукупності ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, розлучений, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , офіційно не працевлаштований, раніше не судимий. 30 вересня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України та 03 жовтня 2022 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 01.12.2022 включно. Постановою керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 31.12.2022 року. Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями які містяться в протоколах допитів малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , висновку експерта № 627 від 16.12.2020 потерпілої ОСОБА_10 , висновку судовопсихіатричного експерта № 119/2021 потерпілої ОСОБА_10 , протоколах допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколі обшуку, висновках судових ком`ютерно-технічних експертиз та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.29 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.156, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України. Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , вчинені проти статевої свободи та статевої недоторканості, відповідно до ч. 4 ст. 152 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років, а також до категорії тяжких злочинів, відповідно до ч. 2 ст. 156 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років та відповідно до ч. 4 ст. 153 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме: - п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 у сукупності підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст.156, ч. 4ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі та усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочинів може скритися; - п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Застосувати запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можливо, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризикупереховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не можливе, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризики впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у ході спілкування з останніми. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливе, оскільки до органу досудового розслідування не надходило письмових зобов`язань про взяття обвинуваченого на поруки. Перелічені ризики є достатніми для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи викладене, з метою запобігання зазначеним ризикам, а також для забезпечення виконання необхідних слідчих, процесуальних дій, які мають важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду, необхідно змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання та просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави враховуючи, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 вчинено із застосуванням насильства. Прокурором зазначено, що строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжено до 31.12.2022 року.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання.

В судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що відсутні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного. Адвокат просив звернути увагу, що підозрюваний не порушував обраний йому запобіжний захід, раніше не судимий,а також підозрюваний має інвалідність другої групи. Підозрюваний через отриману травму в результаті якої він має інвалідність ІІ групи веде малорухомий спосіб життя, за ним доглядає сестра. Також надав суду довідку в якій зазначено, що закордонний паспорт підозрюваного прийнятий на зберігання до УДМС України в Івано-Франківській області. Отже судячи з викладеного просить залишити обраний раніше запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні просив відмовити в задоволені клопотання.

30 вересня 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 000235 від 17.11.2020, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

03 жовтня 2022 ухвалою Івано-Франківського міського суду відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 01.12.2022 включно.

21.11.2022 постановою керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_16 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 31.12.2022 року.

29 листопада 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 000235 від 17.11.2020, повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.156, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України.

Відповідно до довідки № 6.2/43 від 29.11.2022 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія та номер НОМЕР_3 , виданий 04.06.2022 органом 2601 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнятий на зберігання до УДМС України в Івано-Франківській області.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 483 від 12.10.2022 ОСОБА_7 виявляє органічний розлад особи та поведінки внаслідок перенесеної важкої черепно-мозкової травми з наростаючим психоорганічним синдромом та судомними нападами нерівномірної частоти у період інкримінованих дій не повною мірою міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем перебування.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею досліджувались дані про особу підозрюваного, було враховано характеризуючі його особу дані.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Згідно ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст.184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Частиною 1 ст.177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.3 ст.201 КПК України до клопотання мають бути додані: 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 201 КПК України надання суду доказів до клопотання про зміну запобіжного заходу належить до обов`язків сторони, яка внесла клопотання на розгляд суду.

Обґрунтування правових підстав звернення до суду належить до обов`язку сторони, яка внесла клопотання на розгляд суду.

Таким чином стороною, яка внесла клопотання на розгляд суду не доведено правових підстав зазначеного клопотання.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного, суд -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1