Справа № 149/643/23
Провадження №1-кп/149/85/23
Номер рядка звіту 98
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

27.03.2023 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000043 від 27.01.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Хмільник Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.3 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 достовірно знаючи, що на території держави Україна відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжено Указами Президента України, востаннє Указом Президента України № 757/2022 від 18.11.2022 з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб, вчинив злочин проти власності в умовах воєнного стану за наступних обставин. ОСОБА_4 будучи знайомим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на протязі тривалого часу надавав їй допомогу у здійснені закупівель товарів в магазинах за допомогою банківських карток №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , держателем яких є ОСОБА_5 , оплати комунальних послуг за допомогою мобільного додатку «Приват24», а також здійснення переказу грошових коштів між вказаними картковими рахунками.

Так, 12.12.2022 близько 10 год. 30 хв. до ОСОБА_4 , який перебував за адресою: будинок АДРЕСА_2 , звернулась ОСОБА_5 з проханням надати їй допомогу у перерахуванні грошових коштів через мобільний додаток «Приват24» між картковими рахунками АТ КБ «ПриватБанк», а саме з карткового рахунку № НОМЕР_1 на картковий рахунок № НОМЕР_2 , що належали та оформлені на її ім`я. Оскільки ОСОБА_4 погодився допомогти, ОСОБА_5 зайшла зі свого телефону до свого мобільного додатку «Приват24», здійснивши вхід за допомогою ведення паролю, та передала телефон ОСОБА_4 для подальшого перерахування ним грошових коштів з карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , держателем яких є ОСОБА_5 .

Під час здійснення зазначеної операції, у ОСОБА_4 раптово виник умисел на крадіжку чужого майна, а саме викрадення грошових коштів з карткових рахунків, держателем яких є ОСОБА_5 .

Здійснюючи переказ грошових коштів з карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , держателем яких є ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його у свою власність, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність і соціально - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 маючи доступ до карткових рахунків потерпілої, переказав грошові кошти з карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 у сумі 1300 гривень та з карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 у сумі 1325 гривень на свій картковий рахунок АБ «Украгазбанк» № НОМЕР_3 .

В подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 2 625 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 повторно вчинив умисний, корисливий злочин проти власності, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , будучи знайомим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на протязі тривалого часу надавав їй допомогу у здійснені закупівель товарів в магазинах за допомогою банківських карток №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , держателем яких є ОСОБА_5 , оплати комунальних послуг за допомогою мобільного додатку «Приват24», а також здійснення переказу грошових коштів між вказаними картковими рахунками.

16.12.2022 близько 16 год. 10 хв. ОСОБА_4 який перебував за адресою: будинок АДРЕСА_2 маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, а саме заволодіння грошовими коштами, які знаходяться на карткових рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , держателем яких є ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність і соціально - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, повторно, керуючись корисливим мотивом, шляхом зловживання довірою попросив ОСОБА_5 здійснити вхід до її мобільного додатку «Приват24» під приводом оплати їй комунальних послуг. ОСОБА_5 будучи помилково впевненою у правдивості та добросовісності дій ОСОБА_4 , та не здогадуючись про його злочинні наміри, добровільно здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» за допомогою ведення паролю та передала свій телефон ОСОБА_4 для подальшої оплати комунальних послуг. В подальшому, ОСОБА_4 діючи умисно, скориставшись тим, що ОСОБА_5 за його діями не спостерігає, провів незаконну транзакцію у сумі 2200 гривень з карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , держателем якого є ОСОБА_5 , на свою банківську картку АБ «Украгазбанк» № НОМЕР_3 .

В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 2 200 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністтю. Суду показав, що 12 грудня минулого року року на прохання ОСОБА_5 здійснював перерахування коштів з скарбнички на її картковий рахунок за допомогою мобільного телефону. При перевірці балансу коштів на рахунку потерпілої у нього виник умисел перерахувати також і на свій рахунок кошти, що і зробив. Через декілька днів ОСОБА_5 попросла його поповнити інтернет також через телефон на що він погодився, але при цьому кошти також перерахував і на свій рахунок. Потерпілій він сам признався про свій вчинок та вони домовились, що він на протязі двох місяців відшкодує завдану шкоду. У вчиненому каїться. просить не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не заперечили проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, та за згодою учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції, у суду немає, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, тому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів щодо нього, а також матеріалів, що стосуються речових доказів та витрат на проведення експертиз.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за вказаних вище обставин та кваліфікує його дії за:

- ч. 4 ст.185 КК України, як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

-ч.3ст.190КК України, як: заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Обставини, які згідно ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання ОСОБА_4 - вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Обставини, які згідно ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При визначені виду та міри покарання у відповідності зіст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відносяться до тяжких злочинів, вік та стан здоров`я обвинуваченого, особу винного, який офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, завдана шкода не відшкодована, в силу ст.89 КК України не судимий, думку потерпілої, яка не наполягає на суворій мірі покарання, висновок органу пробації щодо високого ризику вчинення повторного правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства, можливого виконання покарання у громаді за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій зазначених статей з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов"язки. Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім та здатне досягти його мети.

В ході судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому не обирався, відповідних клопотань суду не заявлялось.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 190 КК України. та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 3 ст. 190 КК України- у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: два оптичних диски та інформацією на 12 аркушах кожна залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1