У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео- фіксацією клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапаєвка Козельщинського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого,

-за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності,

Встановив:

В провадженні Кобеляцького районного суду Полтавської області на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження № 0000084, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Під час судового розгляду цього кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, вчиненого за таких обставин.

В 2014 році, точної дати та часу досудовим розслідуванням не було встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в с. Винники Кременчуцького району (на той час Козельщинський район) Полтавської області, не маючи посвідчення тракториста-машиніста, яке є в офіційному обороті на території України, звернувся до невстановленої дізнанням особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, з проханням посприяти скорішому отриманню ним вказаного офіційного документу, без складання іспитів у Державній інспекції сільського господарства України. Коли невстановлена особа погодилась допомогти ОСОБА_4 , то останній з метою виконання свого злочинного умислу передав свої анкетні дані, фотокартку для внесення їх до підробленого посвідчення тракториста-машиніста та грошові кошти у розмірі 5000 гривень, створивши тим самим сприятливі умови для вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений досудовим розслідуванням час, внесла неправдиві відомості до бланку посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з вихідними типографічними даними «КОФ Зам. 1018 2013 р. I кв.».

В 2014 році, точної дати та часу досудовим розслідуванням не було встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи в с. Винники Кременчуцького району (на той час Козельщинський район) Полтавської області, отримав підроблене посвідчення тракториста-машиніста.

ОСОБА_4 достовірно знаючи, що він не отримував в установленому законом порядку посвідчення тракториста-машиніста, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 02 квітня 1994 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень тракториста машиніста та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 7, видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації відповідно до навчальних планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії в територіальному органі Держпродспоживслужби, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив це посвідчення в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керування транспортними засобами.

Отже, своїми умисними діями, які виразилися у пособництві у виді заздалегідь обіцяного придбання предмета кримінального правопорушення - підробленого посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Під час судового розгляду в цьому кримінальному провадженні після оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта ОСОБА_4 подав клопотання про звільнення цого від кримінальної відповідальності за фактом вчинення цього проступку на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Ознайомившись зі змістом клопотання, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про потребу закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 з таких підстав.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво у виді заздалегідь обіцяного придбання предмета кримінального правопорушення - підробленого посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання.

Відповідно до ч.1 ст.12 КК України це кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, за який передбачене найбільш суворе покарання до двох років обмеження волі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло три роки з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.

Кримінальне провадження № 0000084, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2022 на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду не зупинялось, тому відповідний перебіг строку давності не переривався та не зупинявся у встановленому законом порядку.

В той же час дії обвинуваченого ОСОБА_4 вчиненні ним у 2014 році. Отже перебіг строку давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності розпочинається з указаного дня 2014 року та складає три роки (до 01.01.2017 року).

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і під час судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Відповідно до п. п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий. Кримінальне правопорушення вчинив вперше.

З огляду на наведене, у вказаному кримінальному провадженні закінчився трирічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Судом обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі, просив суд закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

З огляду на вище вказане, враховуючи, що з дня скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення з 2014 року минуло більше трьох років, перебіг строків давності порушено не було, обвинуваченому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 309 КК України, закривши відповідне кримінальне провадження відносно останнього.

З урахуванням викладеного, судом зазначається, що клопотання ОСОБА_4 є таким, що ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, у зв`язку із чим, суд вважає за можливе, у відповідності до вимог ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 49, 106 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 350, 376 КПК України, суд -

Постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапаєвка Козельщинського району Полтавської області, від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000084, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2022, стосовно ОСОБА_4 , про обвинувачення в частині вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Кобеляцький районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвалу проголошено 21.11.2022.

Суддя