Справа № 383/526/23
Номер провадження 1-кс/383/124/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області клопотання начальника Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000105 від 13 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому з метою попередження втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна, вилученого у ОСОБА_4 на підставі протоколу огляду від 13.03.2023, накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони користування та розпорядження майном, а саме:

- картер двигувана в розібраному стані (права та ліва частини) з наявними колінвалами та поршнями;

- два циліндри двигуна (правий та лівий);

- дві головки циліндра двигуна (лівий та правий);

- маховик двигуна;

- коробка передач в розібраному вигляді;

- генератор запалювання з якорем;

- штани карбюратора;

- ліва кришка захисту від картеру,

які мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0000105 від 13.03.2023, для проведення слідчих дій із зазначеним майном та подальшого зберігання у потерпілого ОСОБА_5 до його скасування.

Необхідність накладення арешту прокурор пов`язує із розслідуванням кримінального провадження №0000105 від 13 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів, попередження втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження вилученого у ОСОБА_4 майна виникла необхідність в накладенні арешту, оскільки оглянуте слідчим майно є предметами злочинного посягання, зберегли на собі його сліди та мають значення і визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Обмеження у користуванні майном є розумним та співрозмірним, та не потягне для нього негативних наслідків. Заборона у користуванні майном внаслідок його вилучення буде найменш обтяжливим способом арешту майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву, в якій просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечив.

Фактичний володілець ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечив.

Вивчивши клопотання, його доводи та підстави для накладання арешту, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з наступного.

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Відділенням поліції №2 Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000105 від 13 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розпочатого за фактом того, що 12.03.2023 до чергової частини ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 , в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомих йому осіб, які в умовах воєнного стану, в період часу з травня 2022 року по 11.11.2022 із території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрали належне йому майно: велосипед, два зерноподрібнювача, електроінструменти, мотоцикл. (а.с. 7).

З копії протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 13.03.2023 року 05.05.2022 у зв`язку з окупацією с. Промінь він разом зі своєю сім`єю виїхав до м. Дніпро. На момент відсутності потерпілого ОСОБА_5 в його домоволодінні ніхто не проживав та доглядати за будинком нікого не прохав, аж до самого моменту повернення після деокупації. По приїзду після деокупації, а саме 11.11.2022 року потерпілий ОСОБА_5 помітив, що в його необгородженому домоволодінні, а саме в гаражі було зірвано навісний замикаючий механізм та з приміщення гаражу було викрадено велосипед синього кольору з червоною передньою частиною, якої саме марки не пам`ятає, дві дертимолки ДКУ, електроінструменти. А саме болгарку та дрель, марки яких також не пам`ятає. Крім того, у потерпілого ОСОБА_5 було викрадено мотоцикл марки «Юпітер-3», блакитного кольору, днз не зміг вказати, оскільки не пам`ятає. Також, потерпілий ОСОБА_5 вказав, що в даному мотоциклі не працював мотор тому він був в несправному стані. Після чого, потерпілий ОСОБА_5 спілкувався зі своєю сусідкою, яка пояснила, що дану крадіжку вчинив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та вона бачила, як вони вдвох в період окупації с. Промінь викочували його з двору потерпілого (а.с.9-10).

З копії протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 13.03.2023 року вбачається, що в період окупації, а саме в липні 2022 року до нього в гості приїхав знайоми ОСОБА_7 . В ході розмови ОСОБА_8 повідомив, що в нього є двигун від транспортного засобу «ІЖ-Юпітер-3» та він може його продати за 300 гривень. Свідок ОСОБА_4 погодився на дану пропозицію та приблизно через тиждень до двору свідка приїхав автомобіль бежевого кольору марки ВАЗ 2106, що належить ОСОБА_9 та віддали вищевказаний двигун. Далі свідок ОСОБА_4 оглянувши двигун виявив, що в ньому не вистачає деталей та він є несправним та в подальшому він розібрав двигун на запчастини (а.с.12-13).

З копії пояснень ОСОБА_10 від 13.03.2023 року вбачається, що на момент окупації села військовими РФ, а саме з травня 2022 року проживає в с. Промінь Баштанського району Миколаївської області. Приблизно в червні 2022 року до ОСОБА_10 прийшов його знайомий та місцевий мешканець с. Промінь - ОСОБА_6 та запропонував вчинити крадіжку мотоцикла з будинку по АДРЕСА_1 та в даному будинку нікого немає, оскільки власник ОСОБА_11 виїхав. Далі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 потрапили до території двору, який не загороджений та далі підійшли до мотоциклу «Юпітер-3» світло-блакитного кольору, без коляски, який знаходився у дворі біля будинку. Перебуваючи біля ангару на території домоволодіння ОСОБА_13 побачив раму велосипеду темно-синього кольору без коліс та взявши його поклав на мотоцикл. Далі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 разом викотили мотоцикл з рамою від велосипеду до місця мешкання ОСОБА_10 . Наступного дня ОСОБА_10 випасав корів та повернувшись додому побачив, що ОСОБА_13 перефарбував колеса, раму та амортизатори мотоциклу фарбою чорного кольору. А також наступного дня даний мотоцикл вони вдвох розібрали. Крім того, ОСОБА_10 розповів, що розібравши мотоцикл продали запчастини до нього (а.с.31-32).

13.03.2023 від свідок ОСОБА_4 добровільно видав для огляду та подальшого вилучення речі, які йому продав ОСОБА_10 під час окупації, про що склав заяву (а.с.15).

Згідно протоколу огляду речей від 13.03.2023 року проведеного на узбіччі вулиці біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено картер двигувана в розібраному стані (права та ліва частини) з наявними колінвалами та поршнями; - два циліндри двигуна (правий та лівий); дві головки циліндра двигуна (лівий та правий); - маховик двигуна; коробка передач в розібраному вигляді; генератор запалювання з якорем; штани карбюратора; ліва кришка захисту від картеру, під час чого ОСОБА_5 , який їх впізнав за зовнішнім виглядом як запчастини від свого мотоцикла «ІЖ-Юпітер-3», який у нього викрали (а.с.16-26), та постановою слідчого ОСОБА_14 визнані речовими доказами (а.с.27-29) та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 (а.с.30).

Згідно ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст.168 КПК України).

Отже, заявлене до арешту майно має статус тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 3 статі 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК України).

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За таких умов прокурор обґрунтовано вважає необхідним в майбутньому забезпечити проведення відповідних (в тому числі товарознавчих) експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень стануть вищевказані речові докази предмети кримінального правопорушення, які передані потерпілому.

У разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно з відповідною забороною його користування та розпорядження воно підлягає вилученню у потерпілої та поверненню особі, у якої його було вилучено, яка оплатно заволоділа ним та з метою приховування слідів вчинення можливого кримінального правопорушення, зменшення для себе можливих майнових втрат через їх вилучення, може здійснити активні дії по знищенню, приховуванню, перетворенню або його відчуженню, що свідчить про існування значного ризику втрати вказаних речових доказів як таких, чим перешкодить проведенню досудового розслідування та вчиненню слідчих дій із вказаним майном, проведення судових експертиз, спрямованих на повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження. Відтак є нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні, необхідності проведення експертиз і відкриття матеріалів учасникам кримінального провадження (ст.290 КПК України), тобто безперешкодного доступу сторін і учасників кримінального провадження до зазначеного майна.

При розгляді поданого клопотання, з наданих матеріалів встановлено, що дії прокурора відповідають вимогам закону. Останній довів існування ризику втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. За таких умов, добровільно видане ОСОБА_4 та оглянуте слідчим майно відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Також для проведення ефективного досудового розслідування є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення. Зважаючи на перераховані обставини, підлягає задоволенню і вимога прокурора про необхідність застосування заборони в користуванні та розпорядженні арештованим майном.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження вищевказаними вилученими речами, з метою запобігання попередження їх втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначиться на інтересах власника і третіх осіб.

Отже, згідно наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що вищевказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає вимогам ст.98 КПК України як речовий доказ, оскільки зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому, з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження, клопотання підлягає задоволенню та на вказані речі необхідно накласти арешт із забороною розпорядження та користування вказаним майном.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000105 від 13 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на добровільно видане ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та оглянуте і вилучене згідно протоколу огляду речей від 13.03.2023 року, проведеного на узбіччі вулиці біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000105 від 13.03.2023 року, з метою забезпечення його збереження та запобігання можливості його втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження, а саме:

- картер двигувана в розібраному стані (права та ліва частини) з наявними колінвалами та поршнями;

- два циліндри двигуна (правий та лівий);

- дві головки циліндра двигуна (лівий та правий);

- маховик двигуна;

- коробка передач в розібраному вигляді;

- генератор запалювання з якорем;

- штани карбюратора;

- ліва кришка захисту від картеру, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Апеляційне оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1