Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/644/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2022, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоновершка, Компаніївського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.10.2004 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст.70, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;

10.09.2008 Компаніївським районним судом Кіровоградської обл. за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

10.04.2013 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185, ч. 1 ст.70, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки;

10.07.2014 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 115, ч.1ст. 71 КК України до 11 років позбавлення волі;

по теперішній справі засуджений: 11.03.2020 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 309, ст. 71 КК України до 11 років 01 місяця позбавлення волі. (в строк відбування покарання зараховано 5 місяців 23 дні попереднього утримання під вартою з 07.04.2014 по 30.09.2014).

Інші учасники судового розгляду:

прокурор - ОСОБА_7 ,

захисник-адвокат - ОСОБА_8 ,

засуджений - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2022 в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджений, який вчинив умисний злочин, за який його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 3/4 строку покарання, призначеного останньому судом за умисний особливо тяжкий злочин, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_6 не є стабільним та послідовним.

Судом першої інстанції не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2022 скасувати, клопотання задовольнити.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано заохочення та відсутність порушень.

Порушення, які були раніше погашені. Бере активну участь у всіх заходах ДУ «Кропивницька ВК№6».

В доповненні до апеляційної скарги захисник-адвокат ОСОБА_8 .

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що засуджений ОСОБА_6 працює в ДУ «Кропивницька ВК№6» перукарем, відпрацював 62 години, що свідчить про відповідальне ставлення до праці. Приймає активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія».

Засуджений має 6 заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Станом на момент подачі клопотання ОСОБА_6 вважається таким, що не має стягнень на підставі ст.. 130 КВК України.

Захисник наголошує, що законодавством не передбачено мінімальну чи максимальну кількість заохочень та стягнень для умовно-дострокового звільнення. Основною вимогою ст.. 81 КК України є відбуття 2/3 строку покарання, який ОСОБА_6 вже відбув.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги засудженого та доповнення до апеляційної скарги захисника, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з доповненням та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження, проаналізувавши доводи, наведені у скаргі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання ; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі - Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 11.03.2020 ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309, ст. 71 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років 01 місяць (в строк відбування покарання зараховано 5 місяців 23 дні попереднього утримання під вартою з 07.04.2014 по 30.09.2014) (а.о.с. 56-57, Т.1 ч.І).

Початок строку покарання - 07.04.2014, кінець строку - 14.11.2024. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 08 років 11 місяців 29 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінального правопорушення, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття - 02 роки 01 місяць 01 день.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 07.04.2014. За час відбування покарання допустив 15 (п`ятнадцять) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, на даний час стягнення погашені та зняті у встановленому законом порядку (а.п. 9, а.о.с. 62, 95, 104, 123, 147, 161, 178, 188, 205, 212, 217, Т.1 ч.ІІ ; а.о.с. 1, 68, 91, 101, Т.2 ч.ІІ); має 06 (шість) заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці (а.п. 9, а.о.с. 89, 112, 139 Т.1, ч.ІІ; а.о.с. 85, 141, 147, Т.2 ч.ІІ); в Кропивницькому слідчому ізоляторі перебував з 07.04.2014 - за час перебування в СІЗО порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав; з 26.11.2014 відбував покарання в ДУ «Біленківська ВК (№ 99)» - за час відбування покарання в установі допустив 12 (дванадцять) порушень встановленого порядку відбування покарання у виді зберігання заборонених речей та порушенні ПВР, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді попереджень, суворих доган та поміщення до ДІЗО, стягнення погашені у встановленому законом порядку; до виконання робіт із благоустрою установи ставився з розумною ініціативою, залучався до робіт без оплати праці; був З (три) рази заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці; з 30.05.2021 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька ВК (№ 6)» - за час відбування покарання в установі допустив 3 (три) порушення встановленого порядку відбування покарання у виді вилучення заборонених речей та порушенні правил пожежної безпеки, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді доган та суворої догани, одне стягнення зняте та два стягнення погашені у встановленому законом порядку; на бесіди профілактично-виховного характеру реагує позитивно, робить для себе належні висновки; стосовно скоєного злочину розкаюється, міру покарання призначену судом вважає справедливою; підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконував демонтажні роботи в приміщенні кімнат відділенні СПС № 3, а саме фарбував стіни та підлогу, ремонтував крани в санвузлі, залучається до робіт без оплати праці; на даний час працює перукарем засуджених установи; відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України даний засуджений відпрацював 62 години; був 3 (три) рази заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці; відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне; приймає активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія»; відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України проявляє соціально корисну активність; бере особисту участь в проведенні виховних заходів, які проводяться в установі; підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, отримує посилки (передачі); засуджений під час відбування покарання перебуває на профілактичному обліку установи, як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин; відповідно до оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений має «високий рівень»; характеризується посередньо (а.п. 8).

Також з особової справи засудженого вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_6 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 25 від 16.12.2021, а.о.с. 108, Т.2 ч.ІІ).

На засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_6 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 25 від 16.12.2021, а.о.с. 133 Т.2).

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 обґрунтував своє рішення тим, що клопотання засудженого ОСОБА_6 та матеріали особової справи останнього не містять достатніх відомостей про те, що засуджений на протязі усього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.

При оцінці поведінки засудженого, суд вірно відмітив, що засуджений за час відбування покарання 15 (п`ятнадцять) разів порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалося у порушенні форми одягу, зберігання заборонених предметів, намагання передати заборонені предмети до ДІЗО, порушення локалізації, нетактовна поведінка, вилученні мобільного телефону, невиконання законних вимог, паління у невстановленому місці, за що засуджений отримував попередження, догани, суворі догани, поміщення на 5 діб до ДІЗО, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок засуджений не прагне Така поведінка засудженого за більший проміжок відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що засуджений протягом строку відбування покарання працював, за що 6 (шість) разів заохочувався, що свідчить про те, що в поведінці засудженого є позитивні зміни та він стає на шлях виправлення.

Крім того, засуджений ОСОБА_6 в період відбуття призначеного судом покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.07.2014, вчинив нове кримінальне правопорушення

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений, який вчинив умисний злочин, за який його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 3/4 строку покарання, призначеного останньому судом за умисний особливо тяжкий злочин, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_6 не є стабільним та послідовним.

Такий висновок суду узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах провадження.

З матеріалів справи не вбачається те, що засуджений довів своє виправлення. Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Колегія суддів звертає увагу, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Водночас, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Суд при прийнятті рішення повинен враховувати чи застосовувались раніше до особи вимоги щодо умовно-дострокового звільнення.

Зі змісту ч. 6 ст. 539 КПК України вбачається, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах особової справи засудженого, даних щодо його особи та поведінки під час відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, з урахуванням відомостей про те, що до особи раніше застосовувалось умовно-дострокове звільнення. Рішення суду постановлене з урахуванням вимог кримінального матеріального та процесуального права, а тому є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування або зміни ухвали суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2022,слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 537- 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2022, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без зміни.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2