Справа № 510/212/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
16 грудня 2022 року Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника потерпілих ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосільське Ренійського району Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, зі слів маючого малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не маючого судимості
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, -
Встановив:
Згідно із виконавчим листом, виданим на підставі рішення Ренійського районного суду від 03.11.2020р. по справі 510/1155/20, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньок ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.06.2020 р. і до 01.02.2033 р., тобто до досягнення повноліття донькою Єлизаветою, далі у розмірі 1/4 частини. заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно - до 06.01.2035 р., тобто до досягнення повноліття донькою ОСОБА_7 .
Однак, обвинувачений, достеменно знаючи, що у Ренійському районному відділі ДВС знаходиться виконавчий лист про стягнення з нього аліментів, та будучи повідомлений про відповідальність за порушення вимог закону, від виконання судового рішення та сплати аліментів на утримання дітей злісно ухиляється, заходів щодо погашення виниклої заборгованості не вживає (не праціє, на обліку в центрі зайнятості не перебуває), матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Внаслідок злісного ухилення обвинуваченого від сплати аліментів, станом на 01.02.2022 р. заборгованість складала 48 676 грн.
Своїми вищевказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 164 ч.1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав, викладених у обвинувальному акті обставин ухилення від сплати аліментів не заперечував. У содіянному розкаюється.
Оскільки обвинувачений по суті пред`явленого обвинувачення винним себе визнав та не оспорював фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов до висновку про необхідність дослідження письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, у повному обсязі.
Так, окрім визнання вини ОСОБА_5 , його винуватість у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) підтверджується наступними доказами.
Про обставини ухилення обвинуваченого від сплати аліментів докладно пояснила законний представник неповнолітніх потерпілих, ухилення також підтверджується копією виданого на підставі судового рішення виконавчого листа, актом державного виконавця, про те, що боржник не працює, довідкою центру зайнятості про те, що обвинувачений на обліку не перебуває, здійсненими державним виконавцем розрахунками суми заборгованості та іншими доказами.
Визнання ОСОБА_5 вини, його показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
ОСОБА_5 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) та підлягає відповідальності за ч.1 ст. 164 КК України.
Як особа ОСОБА_5 характеризується позитивно, про що свідчать характеристики та дані довідок, є особою, що не має судимості, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, його наслідки. Судом також враховано визнання обвинуваченим вини, розкаяння у скоєному, його сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання досудовим розслідуванням та судом не встановлено.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого у даному випадку можливе без відбування ним покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням. З метою забезпечення належного контролю за поведінкою обвинуваченого та профілактики скоєння правопорушень, суд також вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.1 та 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі із іспитовим строком на 1 (один) рік, та поклавши на нього в силу п.1 та 2 ч.1 ст. 76 КК України обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації
До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Вячеслав ДУДНИК