ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000043 від 10 лютого 2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Біленьке, Добропільського району Донецької області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , достовірно знав про те, рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 09.09.2016 № 236/2171/16-ц зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 33% частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2016 та до досягнення дитиною повноліття.

Знаючи про необхідність сплати аліментів, ОСОБА_3 , ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліменти, порушуючи вимоги ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 80 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в Лиманському міському центрі зайнятості на обліку не перебував, за допомогою у працевлаштуванні не звертався, допомогу по безробіттю не отримував, обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я ОСОБА_3 не має. Однак, ОСОБА_3 отримував певний дохід від тимчасових заробітків, які жодним чином не легалізував, кошти на утримання дитини (аліменти) не сплачував, будь-якої іншої допомоги не надавав.

Так, ОСОБА_3 рішення суду про зобов`язання сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 не виконував і таким чином умисно злісно ухилився від сплати встановлених судовим наказом коштів на утримання неповнолітньої дитини, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 01.10.2020 р. по 10.02.2022 р. у сумі 58091 гривня 55 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 , добровільно надав письмову заяву, в якій беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Від законного представника потерпілих ОСОБА_4 також наявна заява з проханням проводити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами по матеріалам досудового розслідування: довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам за виконавчим документом №236/2171/16-ц від 10.09.2016 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 згідно якого заборгованість по аліментам станом на 10.02.2022 року становить 58091,55 гривень; виконавчим листом Краснолиманського міського суду Донецької області від 10.09.2016 року про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області 09 вересня 2016 року; постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №53136292 від 15.12.2016 року.

Таким чином, суд вважає, що надані докази отримані в передбаченому кримінально - процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, провина обвинуваченого знайшла своє підтвердження й доведена повністю поза розумним сумнівом.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, без ізоляції його від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1