Справа № 352/1198/22
Провадження № 1-кп/352/230/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000675 від 19 липня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився смт. Делятин Надвірнянського району, громадянина України, працює вчителем у Делятинському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті, є священиком-помічником на парафії Різдва Пресвятої Богородиці смт. Делятин Яремчанського деканату, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
18 липня 2021 року приблизно о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки Fiat Тіро, реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався по вул. Шевченка у с. Березівка Івано- Франківської міської територіальної громади у напрямку с. Тисменичани. В цей час проїзну частину дороги зліва направо, відносно напрямку руху автомобіля, в порушення вимог п. 4.7 та 4.14 а) Правил дорожнього руху України, поза межами пішохідного переходу, опираючись на палицю, перетинав пішохід ОСОБА_9 , людина з інвалідністю. При наближенні до пішохода, водій ОСОБА_7 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи об`єктивну можливість бачити рух пішохода, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та вчинив наїзд на останнього.

При цьому ОСОБА_7 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України:

п.1.7., відповідно до якого усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до осіб з явними ознаками інвалідності;

п. 2.3. відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України трапилась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_9 :, згідно висновку експерта, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння черепа, забоєм головного мозку тяжкого ступеня, крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, в м`які тканини голови, раною, саднами та синцем у ділянках голови, яка ускладнилась набряком та стисненням головного мозку, від яких наступила його смерть.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що вночі 18 липня 2021 року він їхав на своєму автомобілі по вул. Шевченка у с. Березівка, йшов невеликий дощ, видимість була обмежена, не помітив пішохода, який переходив дорогу, не встиг зреагувати та зупинитися, внаслідок чого відбувся наїзд на пішохода. Відразу намагався надати першу медичну допомогу потерпілому, викликав швидку допомогу і працівників поліції. Всі обставини, викладені в обвинувальному акті визнав. У вчиненому щиро розкаявся, відшкодував потерпілим спричинену шкоду, просив суворо його не карати.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 .

Таким чином, дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілому.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд приймає до уваги конкретні обставини скоєного, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно вимог ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, сукупність всіх характеризуючих його обставин: обстановку, мотив і спосіб вчинення злочинного діяння; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, працює вчителем і священником, відшкодував спричинену моральну шкоду потерпілим. Обставина, яка пом`якшує вину обвинуваченого - щире каяття, була підтверджена самими потерпілими, які в судовому засідання пояснили, що ОСОБА_7 покаявся, попросив у них вибачення і повністю відшкодував спричинену шкоду.

Приймаючи до уваги викладенні вище обставини в їх сукупності, враховуючи позицію потерпілих, які просили суд призначити ОСОБА_7 покарання не пов`язане з позбавлення волі і не призначати додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд приходить до твердого переконання, що необхідним і достатнім покаранням ОСОБА_7 з метою його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, буде призначення йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи наведене, а також те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений ОСОБА_7 не уникнув за вчинений ним злочин, а також те, що останній, розкаявся у вчиненому, потерпілі просили звільнити обвинуваченого від відбування покарання, суд вважає, що за таких обставин, виправлення останнього та попередження скоєння ним нових злочинів можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_10 дійсно було порушено Правила дорожнього руху, але ДТП сталося також через поведінку потерпілого, який переходив проїжджу частину в темну пору доби, поза межами пішохідного переходу, враховуючи позицію потерпілих, які просили суд не призначати додаткового покарання обвинуваченому, а також те, що даний злочин не є умисним, суд приходить до висновку про можливість не застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Так, ухвалою слідчого судді від 21 липня 2022 року було накладено арешт на автомобіль марки «Fiat Tipo», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Арешт було накладено з метою проведення судово-автотехнічних експертиз та забезпечення збереження доказів. Враховуючи, що судовий розгляд закінчився, суд вважає необхідним скасувати арешт накладений на автомобіль.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у випадку винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому з обвинуваченого підлягають стягненню відповідні витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.
Згідно з ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 липня 2022 року на автомобіль марки «Fiat Tipo», реєстраційний номер НОМЕР_3 - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Fiat Tipo»,реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_7 , піджак, штани, ремінь чорного кольору, взуття сірого кольору, шкарпетки чорного кольору, нижню білизну сірого кольору повернути потерпілим.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, а саме:
-1029,72 грн за проведення судової інженерно - транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/109-21/7868-ІТ від 19 серпня 2021 року;
-1029,72 грн. за проведення судової інженерно- транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/109-21/8044-ІТ від 22 серпня 2021 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя Максим ОЛІЙНИК