Справа № 368/1152/22
УХВАЛА
Іменем України
"21" листопада 2022 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження слідчої ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у кримінальному провадженні № 0001304 від 13.11.2022 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, -
ВСТАНОВИВ :
14 листопада 2022 року слідчий слідчого відділу Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001304 від 13.11.2022 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України.
Дане клопотання обґрунтовано тим, що 13.11.2022, близько 1 год., в м. Кагарлик Київської області на спостережному пункті № 02, представниками ДФТГ «Кагарлицької територіальної громади», було зупинено автомобіль «BMV 525», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , зареєстровано на ОСОБА_4 , жительку АДРЕСА_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_5 , у фактичному користуванні якого перебуває даний автомобіль, який перебував в сані алкогольного сп`яніння та поводив себе зухвало. В ході подальшого спілкування з працівниками поліції останній повідомив про перебування в його автомобілі набоїв калібру «5,45» до автоматичної зброї.
13.11.22 в період часу з 01.42 до 02.03 год., на підставі письмової заяви ОСОБА_5 , проведено огляд автомобіля «BMV 525», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого у водійських дверках виявлено паперову пачку з 30 набоями до автоматичної зброї калібру «5,45», які поміщено до спецпакету № 0507004 та вилучено.
14.11.2022 відповідно до постанови слідчого, вилучені під час ОМП 13.11.2022 з автомобіля ОСОБА_5 «BMV 525», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 30 набоїв калібру «5,45»- визнано речовими доказами.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль «BMV 525», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано на ОСОБА_4 , жительку АДРЕСА_1 , фактичним користувачем даного автомобіля є син останньої ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Ч. 2 ст. 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.
Вилучені в ході огляду місця події з автомобіля «BMV 525», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , зареєстровано на ОСОБА_4 , жительку АДРЕСА_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_5 , в АДРЕСА_2 до автоматичної зброї калібру «5,45» є безпосереднім предметом даного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Таким чином, досягнення мети арешту майна, передбаченого ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме: забезпечення збереження речових доказів, можливо лише за умови їх належного зберігання.
Виходячи з того, що на даний час у слідства є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведеного огляду місця події вище перелічені речі є безпосереднім предметом злочину що розслідується, а також з метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вилучені з автомобіля ОСОБА_5 , 13.11.2022, 30 набоїв до автоматичної зброї калібру «5,45».
Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.
Слідча Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Слідчий суддя, заслухавши слідчу ОСОБА_3 , перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Так, слідчим відділення Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001304 від 13.11.2022 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що 13.11.2022, близько 1 год., в м. Кагарлик Київської області на спостережному пункті № 02, представниками ДФТГ «Кагарлицької територіальної громади», було зупинено автомобіль «BMV 525», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , зареєстровано на ОСОБА_4 , жительку АДРЕСА_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_5 , у фактичному користуванні якого перебуває даний автомобіль, який перебував в сані алкогольного сп`яніння та поводив себе зухвало. В ході подальшого спілкування з працівниками поліції останній повідомив про перебування в його автомобілі набоїв калібру «5,45» до автоматичної зброї.
13.11.22 в період часу з 01.42 до 02.03 год., на підставі письмової заяви ОСОБА_5 , проведено огляд автомобіля «BMV 525», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого у водійських дверках виявлено паперову пачку з 30 набоями до автоматичної зброї калібру «5,45», які поміщено до спецпакету № 0507004 та вилучено.
14.11.2022 відповідно до постанови слідчого, вилучені під час ОМП 13.11.2022 з автомобіля ОСОБА_5 «BMV 525», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 30 набоїв калібру «5,45»- визнано речовими доказами.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль «BMV 525», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано на ОСОБА_4 , жительку АДРЕСА_1 , фактичним користувачем даного автомобіля є син останньої ОСОБА_5 .
14.11.2022 вище вказані речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні. підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, що було вилучене під час проведення огляду місця події з автомобіля «BMV 525», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , зареєстровано на ОСОБА_4 , жительку АДРЕСА_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_5 , в АДРЕСА_2 до автоматичної зброї калібру «5,45» є безпосереднім предметом даного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст.. 167, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого слідчого відділу Обухівського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на вилучені, 13.11.2022, в м. Кагарлик Обухівського району поблизу СП № 02 Кагарлицької ДФТГ, з автомобіля «BMV 525», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , зареєстровано на ОСОБА_4 , жительку АДРЕСА_1 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , 30 набоїв до автоматичної зброї калібру «5,45», що належать останньому (житель АДРЕСА_3 ).
Вище зазначені 30 набоїв до автоматичної зброї калібру «5,45», після проведення балістичної експертизи направити для подальшого зберігання до кімнати зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим слідчої відділу Обухівського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області майором поліції ОСОБА_3 .
Про виконання ухвали суду направити повідомлення слідчому судді.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя : ОСОБА_1