Справа № 203/3915/22
Провадження № 1-кп/0203/385/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ;

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання прокурора про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002391 01.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002391 01.10.2019 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, у зв`язку із разі закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що під час проведення досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) заходів, спрямованих на встановлення особи правопорушника, однак до теперішнього часу особу, котра вчинила вказане кримінальне правопорушення, встановити не вдалось можливим. Необхідної інформації для розкриття даного злочину не отримано і нікому у кримінальному провадженні не оголошено про підозру.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст.290 КК України, є кримінальним проступком, а тому, згідно ст.49 КК України, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаного правопорушення закінчився 30.09.2022.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив закрити кримінальне провадження з наведених у ньому підстав.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з п. 1-1 ч. 2ст. 284 КПК України, кримінальне провадження з зазначених підстав закривається судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст. 49 КК України, сплив зазначених у ній строків тягне звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України полягає в тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі Михалкова та інші проти України зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Аналіз зазначених процесуальних норм права приводить до висновку, що підставою для закриття кримінального провадження необхідна наявність одночасно двох обставин, а саме: закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України) та неможливість досудового слідства встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. При цьому, не можливість встановлення особи, повинно бути доведено доказами, які б давали суду можливість дійти до висновку, що органами досудового розслідування було вжито всіх можливих заходів для встановлення особи.

Так, з клопотання прокурора вбачається, що до СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про те, що 30.09.2019, під час перевірки та візуального огляду автомобіля марки Peugeot 607, д/н НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було помічено явні ознаки втручання в VIN номер.

За вказаним фактом 01.10.2019 року внесені відомості до ЄРДР за № 0002391 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

З доданих до клопотання прокурора матеріалів вбачається, що під час проведеного досудового розслідування жодних слідчих дій, окрім огляду місця події та звернення до слідчого судді з клопотаннями про накладення арешту на автомобіль і проведення експертизи, не було здійснено.

Також, з наданих матеріалів не вбачається які саме слідчі (розшукові) заходи спрямовані на встановлення особи причетної до вчинення даного кримінального правопорушення були проведені слідчим, тобто прокурором в клопотанні та під час судового провадження не надано доказів, які б давали суду можливість дійти до висновку, що органами досудового розслідування було вжито всіх можливих заходів для встановлення особи, оскільки з наданих прокурором матеріалів кримінального провадження слідує, що досудове розслідування фактично тривало з 30.09.2019 року до 08.11.2019 року. При цьому, з листопада 2019 року до часу звернення прокурора із зазначеним клопотанням до суду, досудове розслідування у кримінальному провадженні взагалі не здійснювалося.

Крім того, призначена ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2019 року судово-трасологічна експертиза Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України не була проведена, оскільки орган досудового розслідування не забезпечив організацію надання автомобіля Peugeot 607, д/н НОМЕР_1 , для огляду та дослідження експерту. Тобто, попередня кваліфікація органом досудового розслідування дій невстановлених осіб за ст. 290 КК України, є передчасною.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002391 проведено неповно та неефективно, а відтак, зазначене вказує на те, що органом досудового розслідування та прокурором не було виконано в повній мірі положення ст. 2 КПК України та не вжито всіх заходів для встановлення об`єктивної істини по справі.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Відтак, в даному випадку, закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України суперечитиме принципу верховенства права та матиме формальний характер, у зв`язку з чим, клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 284-288 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002391 01.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1