Справа № 274/1769/23
Провадження № 1-кс/0274/356/23
"31" березня 2023 р. м. Бердичів
Слідча суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и л а:
28.03.2023 прокурор, ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, поданим після доопрацювання, в якому просить накласти арешт, у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження майном, що належить АТ «Житомиробленерго», та яке було виявлено та тимчасово вилучено під час проведення огляду місця події 14.03.2023 між кварталом 73 та кварталом 74 лісової дороги неподалік с. Городківка Андрушівської ТГ Бердичівського району, а саме:
Обставини, на які посилається особа, яка подала клопотання
Проведеними слідчими діями та розшуковими заходами установлено причетність до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5
15.03.2023 вказане вище майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу обґрунтовано необхідністю його збереження, можливості уникнення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження у кримінальному провадженні, призначення ряду експертиз (товарознавчої та інших).
Процедура, позиції учасників провадження
Прокурор та представник власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт майна - ОСОБА_6 , про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явились.
Прокурор до суду спрямував заяву, в якому просить клопотання розглянути за його відсутності.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та пояснив, що в рамках кримінального провадження на даний час не проведено товарознавчу експертизу.
Від представника АТ «Житомиробленерго» ОСОБА_6 надійшла заява, у якій він просить відмови в задоволенні клопотання, автомобіль передати у користування та на відповідальне зберігання керівнику Андрушівського РЕМ АТ "Житомиробленерго" ОСОБА_7 . Заява мотивована тим, що АТ "Житомиробленерго", яке є потерпілою стороною у даному кримінальному провадженні, відноситься до об`єктів критичної інфраструктури та ряд транспортних засобів товариство передало на потреби ЗСУ, в разі накладення арешту буде порушено інтереси та права АТ "Житомиробленерго". Автомобіль зберігається на території ВПД№1 Бердичівського РВП під відкритим небом та не обслуговується, акумулятор автомобіля знаходиться в розрядженому стані.
Кримінально-процесуальне законодавство
За положеннями частин 1 та 5 статті 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України вилучене під час огляду майно є тимчасово є вилученим.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (частина 5 ст.171 КПК України).
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
За приписами ч. 1 ст. 173 КПК України якщо особа, що подала клопотання про арешт майна, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, суд відмовляє у задоволенні такого клопотання.
Обставини, встановлені слідчою суддею, їх оцінка та висновки
Копію ухвали отримано 27.03.2023.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України, суть якого полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (частина перша статті 170 КПК України).
Прокурором не доведено необхідності накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. У клопотанні не вказано які слідчі дії із даним документом орган досудового розслідування планує проводити.
За положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Оцінивши доводи слідчого та представника АТ "Житомиробленерго", врахувавши наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження прав власника майна завданням кримінального провадження, слідча суддя доходить висновку, що клопотання про накладення арешту належить задовольнити частково, лише в частині заборони права відчуження автомобіля.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 168, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,
п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Виконання ухвали покласти на прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 .
Ухвала виконується негайно.

Копію ухвали не пізніше наступного дня після її постановлення направити власнику автомобіля.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя ОСОБА_1