ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2292/23
провадження № 1-кс/753/525/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

"13" лютого 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 11.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, одруженого, проходить військову службу на посаді головного спеціаліста Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2023 слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0000608 від 11.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 України.

Клопотання вмотивоване тим, що майор ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, проходячи службу на посаді головного спеціаліста Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України зі спеціальним військовим званням - майор, порушуючи вимоги ст. 3, 68 Конституції України, п. «б» ч. 1 ст. 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я, Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 49, 56, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 11 лютого 2023 року приблизно о 21 год. 40 хв, будинком АДРЕСА_3 , у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне противоправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, з метою вбивства цієї особи, переслідуючи намір на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 , привів в бойову готовність предмет схожий на пістолет ПМ, серійний номер НОМЕР_1 , споряджений патронами калібру 9 мм. у кількості 8 шт., перебуваючи на відстані приблизно 1 метр, тримаючи його у правій руці направив в область грудей потерпілого ОСОБА_7 та натиснув на спусковий гачок, однак з причин, які не залежали від його волі постріл не відбувся. Після цього, потерпілий ОСОБА_7 намагався вибити з рук ОСОБА_5 предмет схожий на пістолет ПМ, серійний номер НОМЕР_1 , в результаті чого ОСОБА_5 здійснив один постріл в бік.

В цей же час, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , здійснив приблизно 7 пострілів в бік потерпілого ОСОБА_7 , який в цей час почав втікати, однак влучив в припарковані поруч автомобілі.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто в умисному протиправному заподіяні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціального статусу застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив, мотивуючи свої заперечення необґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_5 підозри, можливістю, з урахуванням особи підозрюваного, обрати тому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. З урахуванням відсутності, на думку сторони захисту, ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також особи підозрюваного, який позитивно характеризується і має на утриманні неповнолітню доньку, просив в якості запобіжного заходу обрати для підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, пояснив, що не мав наміру вбивати потерпілого ОСОБА_7 , просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалах зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

12.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: змістом протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.02.2023, змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 12.02.2023, змістом протоколу обшуку від 12.02.2023, змістом протоколу огляду місця події від 12.02.2023, змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 12.02.2023, змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 12.02.2023, змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 12.02.2023, змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 12.02.2023, змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 12.02.2023, змістом протоколу затримання ОСОБА_5 від 12.02.2023, змістом протоколу огляду місця події від 11.02.2023.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Причетність ОСОБА_14 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, можливості незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_14 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, підтверджується тим, що підозрюваний з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин вчинення ним злочину, його зухвалої поведінки по відношенню до потерпілого, факту застосування зброї у публічному місці, може здійснити вплив на свідків з метою зміни ними своїх показів, зокрема, шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Водночас наявність ризику щодо можливості вчинення ОСОБА_14 інших кримінальних правопорушень слідчому судді не доведено, оскільки, хоча у клопотанні він зазначений, проте конкретизації в чому саме він полягає, ні слідчим у клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не вказано. Мотивування слідчим цього ризику тим, що підозрюваний має доступ до зброї й тим самим може вчинити кримінальне правопорушення із її застосуванням, слідчий суддя відхиляє, враховуючи при цьому особу підозрюваного, який є військовослужбовцем із багаторічним стажем, позитивно характеризується і раніше до дисциплінарної та кримінальної відповідальності під час проходження військової служби не притягувався.

Аналогічним чином слідчим та прокурором не конкретизований ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом, який визначений у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, посилання слідчого на можливість здійснення підозрюваним впливу на свідків охоплюється диспозицією п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому не може ураховуватися при оцінці ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так само, як і вплив на свідків за допомогою насилля, про що зазначає слідчий у клопотанні, становить ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Твердження клопотання про можливість умисного вчинення підозрюваним самоскалічення або симуляції хвороби, не підтверджуються жодним об`єктивним доказом, а тому є суто гіпотетичним та малоймовірним.

Отже, ОСОБА_14 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ч.1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного, оскільки існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, адже судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26.06.1991).

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ураховуючи санкцію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, до останнього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в п.п. 1 та 3 ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду й розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну його процесуальної поведінки.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Тримання під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих ст. 194 даного Кодексу, тобто утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики існують, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків.

Щодо питання уникнення наявних ризиків шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особи під вартою, то у світлі факторів пов`язаних з особою підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Позиція сторони захисту щодо застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, жодним чином вказані висновки не спростовують.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, злочину, який ним вчинений, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурор довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме - тримання під вартою, й слідчий суддя вважає, що лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи, адже підозрюваний не працевлаштований, зважаючи на вчинений ним злочин, й усвідомлення наслідків покарання, що може вплинути на його процесуальну поведінку - переховування від органів досудового розслідування та суду є підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою з правом внесення застави, у розмірі, який визначений слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, й з урахуванням того, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 2553 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Зважаючи на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне розмір застави не обирати, оскільки злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , пов`язаний із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 11.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 12 квітня 2023 року, з утриманням на Гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ).

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 12.02.2023 року 00 год. 55 хв.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 17.02.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1