Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3230/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУПН в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000006 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з розміром спільної частки власності , шляхом заборони будь-кому розпоряджатися ним, зокрема здійснювати будь-які дії купівлі продажу, відчуження, або інші форми розпорядження, дарування, заповіту, які можуть призвести до переходу власності на вказане майно, до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000006 від 08.04.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

06.12.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що накладення арешту на вказане майно необхідне з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, а також задля недопущення його подальшої реалізації третім особам.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України зазначене клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 , щодо майна якого розглядається питання накладення арешту, та його захисника.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на об`єкт нерухомого майна, у власності підозрюваного ОСОБА_5 є квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з розміром спільної частки власності 3/4.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Підозра на даній стадії досудового розслідування є обґрунтованою та підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити та з метою конфіскації майна або цивільного позову, а також задля недопущення його подальшої реалізації третім особам накласти арешт на належний підозрюваному у кримінальному провадженні №0000006 ОСОБА_5 квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000006 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з розміром спільної частки власності , шляхом заборони будь-кому розпоряджатися ним, зокрема здійснювати будь-які дії купівлі продажу, відчуження, або інші форми розпорядження, дарування, заповіту, які можуть призвести до переходу власності на вказане майно, до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6