Справа № 333/209/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0001818, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 грудня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бурлацьке Пологівського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)02.07.2010 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч.І ст. 187, ч.І ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, 26.03.2014 звільнений з Самборської виправної колонії Львівської області, умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 5 днів;

2)12.03.2015 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано покарання до остаточного 1 року 1 місяця позбавлення волі, 08.01.2016 звільнений з Софіївської виправної колонії Запорізької області (№ 55) по відбуттю строку покарання;

3)15.11.2016 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. З ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК У країни звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців;

4)07.02.2019 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. З ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання до остаточного 3 років 6 місяців позбавлення волі;

5)08.02.2019 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання до остаточного 3 років 8 місяців позбавлення волі, інформація про відбуття покарання відсутня;

6)31.07.2019 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. З ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання до остаточного 3 років 8 місяців позбавлення волі, 01.04.2021 звільнений з Оріхівської виправної колонії Запорізької області (№ 88), умовно- достроково, не відбутий строк 11 місяців 4 дні,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі:

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановила:

11 січня 2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0001818, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 грудня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділенням відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0001818, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.12.2022 приблизно о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись у приміщенні відділення № 27 AT «Укрпошта» яке розташоване в будинку 41 по вулиці Тополіна у місті Запоріжжі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав з поверхні столу касової зони мобільний телефон «Хіаоті Redmi Note 9», в корпусі синього кольору, ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , вартість якого складає 4350 гривні 00 копійок, що належить потерпілій ОСОБА_7 .

Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Причетність ОСОБА_4 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими повністю обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме:

-заявою потерпілої ОСОБА_7 від 16.12.2022;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 16.12.2022;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_7 від 23.12.2022;

-протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону «Хіаоті Redmi Note 9», в корпусі синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 від 20.12.2022.

На даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може:

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність постійного джерела доходів, що свідчить про те, що єдиним джерелом доходів ОСОБА_4 є вчинення корисливих злочинів;

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання.

У даному випадку інший, більш м`який запобіжний захід унеможливить забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він визнає вину у інкримінованому йому злочині, має на утриманні двох дітей своєї цивільної дружини від першого шлюбу та саму дружину, яка наразі вагітна. Також підозрюваний зазначив, що неофіційно працює на підприємстві «Паук-метіз» зварювальником з квітня 2022. Також захисник посилалася на недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили задовольнити клопотання та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надана підозрюваному 11.01.2023 о 10 годині 56 хвилин.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні та долученими до клопотання підтверджується на даній стадії слідства, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч. 2ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та наявні ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду .

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, йогомайновий стан; наявність судимостей.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися факторами, пов`язаними з характером особи, її моральністю, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Відповідно ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання;2) особиста порука;3) застава;4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Матеріалами справи встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнає вину в інкримінованому йому злочині, прийняв участь у слідчому експерименті, де детально розповів про деталі вчиненого злочину, проживає з ОСОБА_8 , з якою знаходиться у фактичних шлюбних відносинах разом з її двома дітьми від першого шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 , наразі ОСОБА_8 знаходиться у стані вагітності, неофіційно працює на підприємстві «Паук-метіз» , тобто має міцні соціальні зв`язки.

Вказане підтверджується показаннями, наданими ОСОБА_8 в судовому засіданні, обмінною картою пологового будинку, договором оренди будинку АДРЕСА_2 від 22.09.2022, оглянутими в судовому засіданні.

Аналізуючи обставини справи, дані про особу підозрюваного, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя приходить до висновку, що в даній конкретній справі дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваного ОСОБА_4 може бути домашній арешт із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

У клопотанні слідчого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0001818, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 грудня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 відмовити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20:00 години до 06:00 години, без застосування електронного засобу контролю, строком на 2 (два) місяці, тобто до 11 березня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- уникати спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами, з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами;

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Відділу поліції за місцем проживання ОСОБА_4 негайно поставити на облік ОСОБА_4 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання слідчому слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 .

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 11.03.2023 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1