Справа № 761/6671/23
Провадження № 1-кс/761/4594/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , власник майна ОСОБА_5 розглянувши клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №420 221 000 000 003 60 від 12.07.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні № 420 221 000 000 003 60 від 12.07.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 12.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше червня 2022 року, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці в м. Києві, обравши для себе джерелом отримання прибутку від вчинення кримінальних правопорушень зі сприяння вчиненню незаконного переправлення осіб через державний кордон України та усуненню перешкод до незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, вирішив створити організовану групу до складу якої залучити в якості членів організованої групи лікарів комунальних підприємств на території міста Києва. Так, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_7 запропонував лікарю-нейрохірургу Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та завідувачу центру нейрохірургії Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , взяти участь у сприянні за грошову винагороду вчиненню незаконного переправлення осіб призовного віку чоловічої статі через державний кордон України та усуненню перешкод до незаконного переправлення вказаних осіб через державний кордон України на що останні надали свою згоду.

В ході досудового розслідування було проведено негласні слідчі (розшукові) дії, зокрема контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту особам залученим до проведення такого експерименту було вручено грошові кошти в українській валюті (гривня) та валюті США (долар).

11.02.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

15.02.2023 слідчим проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено:

- три предмети зовні схожих на пістолети, які упаковано до спепакету SUD2101340;

- грошові кошти в сумі 79200 доларів США та 6600 євро, які упаковано до спецпакету NPU1106381;

- мобільний телефон Samsung, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картами №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який упаковано до спецпакету KIV1141033.

15.02.2023 старшим слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вищевказаного майна речовими доказами.

З метою забезпечення збереження речового доказу, слідчий просив накласти арешт на речі та документи, що були вилучені 15.02.2023 за результатом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий доводи клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власник майна та його представник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, вважаючи його не обґрунтованим та відсутніми підстави визначенні ч.2 ст.170 КПК України для накладення арешту на майно, що було вилучене в ході проведення обшуку. Крім того, зазначили, що майно на яке слідчий просить накласти арешт не підпадає під ознаки визначені ст..98 КПК України.

Заслухавши слідчого, представника власника майна, власника майна, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи із наступного.

Як вбачається з наданих суду матеріалів СУ ГУ НП у м. Києвіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000360 від 12.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

11.02.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , якою надано дозвіл на вилучення лише грошових коштів.

15.02.2023 слідчим проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено окрім грошових коштів зазначених в ухвалі, інше майно, а саме:

- три предмети зовні схожих на пістолети, які упаковано до спецпакету SUD2101340;

- грошові кошти в сумі 79200 доларів США та 6600 євро, які упаковано до спецпакету NPU1106381;

- мобільний телефон Samsung, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картами №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який упаковано до спецпакету KIV1141033.

15.02.2023 старшим слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вищевказаного майна речовими доказами.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на речі та документи, що були вилучені 15.02.2023 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є необхідним з метою збереження цього майна, як речових доказів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Грошові кошти, що отримані злочинним шляхом від протиправної діяльності, що були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , в наступному можуть бути конфісковані з метою відшкодування шкоди, яка завдана кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на грошові кошти, з метою забезпечення збереження цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на цьому етапі досудового розслідування докази на підтвердження існування правових підстав для арешту вказаного майна саме з тією метою, яку він привів у клопотанні.

Між тим, жодних даних про те, що спірні грошові кошти отримані внаслідок злочинної діяльності не надано, як не надано доказів того, що вони реально містять на собі сліди кримінальних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання ОСОБА_5 не оголошено про підозру, а отже така мета як конфіскація цього майна у майбутньому є невиправданою та на даній стадії є недоведеною та необґрунтованою.

Будь-яких доказів того, що спірне майно придбано або отримане внаслідок злочинних діянь власника цього майна також суду не надано. Зазначене твердження прокурора є лише припущенням.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Таких вимог прокурором не дотримано, а в цій частині клопотання не обґрунтоване.

Отже на вказане майно не може бути накладено арешт з тих підстав, на які посилається прокурор.

Наявність у матеріалах постанови про визнання спірного майна речовими доказами само по собі без реальних ознак, визначених ст.98 КПК України, не є безумовною підставою вважати вилучені грошові кошти речовими доказами у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КПК України. В цій частині прокурором взагалі не обґрунтовувались доводи на підтвердження того, яке значення для кримінального провадження мають вказані речі.

Отже визнання стороною обвинувачення вилученого під час обшуку майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Отже сукупність вказаних вище обставин свідчить про відсутність правових підстав для задоволення клопотання в цій частині.

Щодо накладання арешту на три предмети зовні схожих на пістолети та мобільний телефон Samsung, слідчий суддя погоджується з позицією прокурора, щодо того, що вони можуть бути використані як речові докази, з метою забезпечення завдань кримінального провадження, оскільки за своїми ознаками відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України та можуть містити відомості які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В цій частині клопотання підлягає задоволенню, а відтак на вилучені три предмети зовні схожих на пістолети та мобільний телефон Samsung має бути накладено арешт.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування, на підставі п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК, з метою запобігання можливості використання, передачі та відчуження майна, яке визнано речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України,слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- три предмети зовні схожих на пістолети, які упаковано до спецпакету SUD2101340;

- мобільний телефон Samsung, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картами №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який упаковано до спецпакету KIV1141033.

В іншій частині клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали проголошений 06.03.2023 о 10 год. 20 хв.

Слідчий суддя: