Справа № 347/752/23
Провадження № 1-кс/347/200/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , її захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 20 лютого 2023 року,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст доводів скарги.

Адвокат ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_3 звернулася в суд з вищезазначеною скаргою. Вважає оскаржувану постанову незаконною, упередженою, необґрунтованою, винесеною передчасно та такою, що підлягає скасуванню.

Так, органом дізнання належним чином не проведено слідчі дії, зокрема:

- не встановлено про які дерева йшла мова, чиї вони були, біля якого будинку росли та чому через ці дерева виник конфлікт між родичами;

- не вказана та не встановлена відстань від спиляних дерев, які фотографувала ОСОБА_3 , до дверей житлового будинку, який належить ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 );

- не зрозуміло, коли і за яких обставин конфлікт між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 перемістився до дверей житлового будинку ОСОБА_5 , і коли в цей конфлікт вступила ОСОБА_6 ;

- не встановлено де була ОСОБА_6 перед ним, як вона ніби-то штовхнула потерпілу;

- у мотивувальній частині постанови дізнавача не наведено достовірних даних, що ОСОБА_3 дійсно пішла до житлового будинку, що належить на праві власності ОСОБА_5 і хотіла в нього зайти;

- не встановлено той факт, що між ОСОБА_3 та її сім`єю, і ОСОБА_6 та її сім`єю з 2016 року неприязні відносини, вони не спілкуються, між сім`ями постійно виникають конфлікти;

- не встановлено звідки саме потерпіла впала, місце падіння, на яку поверхню вона впала, а також на яку частину тіла прийшовся удар, не встановлено де був ОСОБА_5 в той момент, коли, зі слів його дружини, вона ніби-то штовхнула ОСОБА_3 і та впала.

Крім того, дізнавач не поставила перед експертами конкретне питання: чи отримані травми є наслідком одного удару (наприклад падіння), чи вони є наслідком кількох послідовних ударів по різних частинах тіла, здебільшого по голові, тупими предметами. Дізнавач не вилучила для огляду одяг потерпілої, на якому зберігаються сліди крові та бійки. Також не вчинила заходів щодо виявлення та вилучення знаряддя та засобів вчинення кримінального проступку, не надала належної правової оцінки екіпризу з історії хвороби № 75 про перебування потерпілої ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні в КНП «Кутська міська лікарня» в період з 16.01.2023 р. по 25.01.2023р. з основним діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку, забійні рани потиличної ділянки голови (справа шви (13.01 2023р.) та тімяно-лобної зліва, обличчя зліва та поперекової ділянки. Не взяла до уваги квитанції про витрачені ОСОБА_3 кошти на лікування. Крім того, працівникам поліції не відібрано пояснення від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що вони робили після того, як стверджує ОСОБА_6 , потерпіла « ОСОБА_3 впала на землю і конфлікт завершився». Дізнавачем не встановлено, чому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не надали потерпілій першу допомогу, не викликали медичну службу, хоча бачили, що вона перебуває в безпорадному стані.

Позиція учасників в судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , та її захисник висловили доводи аналогічні в скарзі, та просили її задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати.

Дізнавач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомляла. Неявка дізнавача не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя доходить висновку, що скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Мотивована оцінка суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги.

Слідчим суддею встановлено, що СД Косівського РВП ГУ НП у Івано-Франківській області за заявою ОСОБА_3 розслідувалося кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2023 року за № 0000008, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Підставою внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань було звернення ОСОБА_3 від 16 січня 2023 року про те, що 13 січня 2023 року близько 14:00 год. в с. Космач, Косівського району Івано- Франківської області, місцевий житель із своєю дружиною на ґрунті неприязних відносин спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 .

Постановою дізнавача СД Косівського РВП ГУНП у Івано-Франківській області ОСОБА_7 від 20 лютого 2023 року було закрито кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального кодексу України в зв`язку із відсутністю в діях складу кримінального проступку.

Адвокат ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_3 оскаржує постанову про закриття кримінального провадження, посилаючись на неповноту та необ`єктивність досудового розслідування, оскільки дізнавач не провів необхідних слідчих (розшукових) дій для з`ясування обставин провадження.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На слідчого суддю відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя перевіряє чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Підстави закриття кримінального провадження визначені ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, на який посилається дізнавач в оскаржуваній постанові, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В постанові дізнавач зазначає, що при допиті всіх свідків, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які повідомили про всі обставини події, ОСОБА_3 ніхто з присутніх під час даного конфлікту тілесних ушкоджень не спричиняв. ОСОБА_6 у своїх поясненнях зазначила, що жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не спричиняла, а тільки відштовхнула її, тому що не хотіла, щоб потерпіла заходила до її будинку. Згідно висновку експерта від 15.02.2023 у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинені внаслідок падіння з висоти власного росту на площині та ударах до тупих предметів.

Під час проведення досудового розслідування, з метою встановлення додаткових свідків, очевидців та осіб причетних до вказаної події, було проведено ряд слідчих (розшукових) дій, однак встановити додаткових свідків, очевидців вчинення даного кримінального порушення не вдалося. При досудовому розслідуванні дізнавач дійшла висновку, що в діях ОСОБА_6 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України відповідальність наступає за умисне легке тілесне ушкодження.

З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням легкого тілесного ушкодження, що не спричинило таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Таким тілесним ушкодженням є ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (синець, подряпина тощо).

Кримінальне провадження вважається закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди.

Суб`єктивна сторона характеризується прямим або непрямим умислом. Якщо умисел винного було спрямовано на заподіяння тяжких тілесних чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а в результаті його дій потерпілому було заподіяно лише легкі тілесні ушкодження, вчинене слід кваліфікувати за спрямованістю умислу за відповідними частинами ст. ст. 15 і 121 або 122 Кримінального кодексу України.

Відповідно до оглянутих матеріалів кримінального провадження встановлено, що вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, при проведенні досудового розслідування та при закритті кримінального провадження в повній мірі дізнавачем дотримано не було.

Так, в матеріалах досудового розслідування містяться письмові пояснення ОСОБА_6 згідно яких вона на запитання дізнавача: «чи наносили тілесні ушкодження ОСОБА_3 », ОСОБА_6 надала відповідь: «так, я її зіштовхнула зі сходів в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження, про що я жалію, та щиросердечно каюся».

Крім того, у постанові дізнавач посилається на висновок експерта, а саме, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_3 відносяться до легких ушкоджень, які спричинені внаслідок падіння з висоти власного росту на площині та ударах до тупих предметів.

В той же час слідчий суддя зауважує, що в п. 5 висновку експерта зазначено, що враховуючи характер, локалізацію та кількість тілесних ушкоджень, нехарактерно, що всі вищевказані тілесні ушкодження, виявлені у громадянки ОСОБА_3 могли бути спричинені внаслідок падіння на площині та ударах до тупих предметів.

А відтак висновок дізнавача в цій частині є явно суперечливим та таким , що не відповідає підсумкам зазначеним в п.5 висновку експерта.

Також слідчий суддя зауважує, що в п 1-4 висновку експерта зазначено, що інші тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_3 спричинені не менше ніж від п`ятикратної ударної дії, ударно-ковзної дії тупих предметів, якими могли бути кулак руки, ноги, або інші тупі предмети.

На вказані обставини, дізнавач не звернула належної уваги, та не надала їм обґрунтування в постанові.

Також, суд погоджується з твердженням особи, яка подала скаргу, про те, що дізнавачем неповно проведено досудове розслідування кримінального провадження, зокрема, дізнавач не встановила коло всіх свідків, не допитала належним чином по факту події сусідів, не було проведено огляд місця події, не було проведено відтворення обстановки та обставин події, не вилучено з місця події предмет кримінального правопорушення, не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідком, не надано належної оцінки висновку судового експерта №7.

Таким чином, у постанові дізнавача не в повній мірі наведено належні і достатні мотиви ухвалення процесуального рішення про закриття кримінального провадження, не здобуто та не дано оцінку твердженням, в тому числі й тим, на які покликається скаржник.

Крім того, в останньому абзаці мотивувальної частини постанови, дізнавач посилається на ч. 3 ст. 284 КПК України. Однак слідчий суддя зауважує, що така норма стосується закриття кримінального провадження щодо юридичної особи, в той час як в даному випадку мова йде про кримінальне правопорушення у формі приватного обвинувачення.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є не обґрунтованою та такою, що прийнята передчасно, а тому підлягає скасуванню.

За наведеного, слідчий суддя погоджується з доводами скаржника, що досудове слідство проведено не в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000008 від 16.01.2023 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України задовольнити.

Постанову дізнавача СД Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 від 20.02.2023 року про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000008 від 16.01.2023 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1