КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000345 від 04.02.2022 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року відносно,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.11.2017 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_6 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років без конфіскації майна.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з вироком суду, від першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить апеляційний суд скасувати вирок Святошинського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки, за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років з конфіскацією майна. На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 05 (п'ять) років з конфіскацією майна. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що місцевий суд всупереч положенням ст. 59 КК України залишив поза увагою обставини кримінальних правопорушень та не призначив обвинуваченому додаткове покарання у виді конфіскації майна за ч. 2 ст. 289 КК України.

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.

За встановлених судом першої інстанції обставин, ОСОБА_6 03.02.2022 приблизно о 13 годині перебував в приміщенні квартири вітчима ОСОБА_9 , АДРЕСА_2 . Скориставшись тим, що ОСОБА_10 перебував на роботі, вирішив викрасти його майно. Перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, звернув увагу на телевізор марки «Sony», чорного кольору, який вирішив таємно викрасти з метою обернення на свою користь та особистого збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: телевізор марки «Sony», чорного кольору, модель KDL40WD653, серійний номер 3102535, вартістю 17600 грн.

Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_6 вийшов з приміщення квартири та прослідував до ломбарду «Парус», за адресою АДРЕСА_3 , де реалізував викрадене майно шляхом продажу.

Крім цього, 17.05.2022 приблизно о 22.00год ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку №6 розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ушакова, виявив припаркований мопед марки «Yamaha», модель «JOG», чорного кольору, 2001 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 та яким вирішив незаконно заволодіти, з метою його подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, зняв мопед з фіксуючої підніжки та не приводячи у дію двигун внутрішнього згорання, почав переміщувати його шляхом котіння, таким чином незаконно заволодівши ним, заподіявши ОСОБА_12 матеріальну шкоду.

Маючи змогу розпоряджатись викраденим мопедом на власний розсуд, ОСОБА_6 , керуючи вказаним транспортним засобом, відкотив останній за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 148/1, де заховав мопед в зеленій зоні біля будинку.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді, вирішивши клопотання прокурора, заслухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого та потерпілого, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, їх пояснення, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зокрема законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційна скарга прокурора вноситься лише в частині призначеногопокарання. Відтак, оскільки учасниками кримінального провадження фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої не оспорюються, то згідно ч. 1 ст. 404 КПК України в цій частині вирок суду не перевіряється, адже ніким не ставиться під сумнів.

Як вбачається із вироку місцевого суду, ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, неодружений, наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Вказаним обставинам місцевий суд надав у сукупності належну і обґрунтовану оцінку й дійшов законного і справедливого висновку, з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування ст. 59 КК України є неспроможними. Суд першої інстанції, постановляючи вирок, надав оцінку особі обвинуваченого ОСОБА_6 та, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, судом першої інстанції враховані всі ті обставини, які повинні бути ним враховані при вирішенні питань, пов`язаних з призначенням покарання і, врахував відсутність корисливого умислу в діях обвинуваченого при скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК, з наведенням у вироку належного обґрунтування прийнятого рішення, яке колегія суддів визнає достатнім для висновку про відсутність законних підстав задоволення апеляційних вимог прокурора в цій частині.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що санкція ч. 2 ст. 289 КК України, за якою засуджено ОСОБА_6 , передбачає як застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, так і дає можливість суду призначити покарання без конфіскації майна, тобто передбачає судову дискрецію.

Суд апеляційної інстанції переконаний, що саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, як і в цілому положенням ст. 65 КК України і обґрунтовано застосував положення ст. ст. 75,76 КК України.

За таких обставин, оскільки в поданій апеляційній скарзі прокурором не наведено переконливих доводів стосовно того чому призначене покарання ОСОБА_6 є незаконним, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку суду першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду під час апеляційного перегляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року відносно ОСОБА_6 , визнаного винуватим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 03 (трьох) місяців шляхом подання касаційної скарги, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з часу отримання ним копії ухвали.

СУДДІ

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_13 ОСОБА_3