Провадження № 274/4759/20
В И Р О К Провадження № 1-кп/0274/222/23

І м е н е м У к р а ї н и

27.03.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретарів судового засідання . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/4759/20 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське (Махнівка) Козятинського району Вінницької області, громадянина України, з неповною вищою зоотехнічною освітою, неодруженого, не працює, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 345 КК України,

за участі

прокурорів . . . . . . . . . . ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого . . . . . . . . . ОСОБА_7

обвинуваченого . . . . . . ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

10 червня 2020 року о 20 год. 00 хв. наряд поліцейських у складі інспектора взводу № 1 роти № 2 управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 та інспектора сектору реагування патрульної поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 у відповідності з графіком чергувань на червень 2020 року, книги розстановки нарядів та розстановки сил і засобів роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області з 20 години 10 червня 2020 року до 08 години 11 червня 2020 року знаходились на охороні громадського порядку та забезпечення безпеки руху автомобільної дороги «Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський № М-21».

Цього ж дня близько 22 год. 50 хв., знаходячись на узбіччі 214 кілометру автомобільної дороги «Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський № М-21», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зупинили транспортний засіб ВАЗ-2101, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 у зв`язку з порушенням останнім правил експлуатації транспортного засобу у вигляді відсутності освітлення номерного знаку та несправності правої фари ближнього світла у темну пору доби, що передбачено пунктами 31.4.3А та 2.9.В Правил дорожнього руху України.

У цей же час та місці поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , одягнуті у однострій поліцейських та маючи при собі табельну вогнепальну зброю і спеціальні засоби, представившись, виказали вимогу ОСОБА_4 пред`явити реєстраційний талон на транспортний засіб та водійське посвідчення, на що останній відреагував негативно та почав виражатись нецензурними словами, відмовившись надавати документи.

Приблизно о 23 год. 20 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у вказаному вище місці, не виконуючи законні вимоги поліцейських, повернувся до автомобіля, де побачив перед автомобілем працівника поліції ОСОБА_7 , та в цей час у нього виник намір на заподіяння тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , привівши в робочу дію автомобіль, розпочав рух та умисно здійснив наїзд на ОСОБА_7 , який знаходився перед автомобілем, від чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_4 зупинив автомобіль. Далі до водійських дверцят автомобіля підійшов ОСОБА_8 та застосував до ОСОБА_4 спецзасіб «Терен 4M», після чого вивів останнього з автомобіля.

У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 застосували фізичну силу до ОСОБА_4 , а саме загин руки за спину, оскільки останній не реагував на вимогу працівників поліції припинити свої протиправні дії, однак ОСОБА_4 звільнився та наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 .

У зв`язку з продовженням опору працівникам поліції до ОСОБА_4 було застосовано спеціальний засіб «кайданки» та останнього затримано.

У таким спосіб ОСОБА_4 умисно заподіяв поліцейському інспектору взводу №1 роти № 2 управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді синців на обличчі та лівій гомілці.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що 10 червня він повертався з роботи з ОСОБА_10 додому на автомобілі ВАЗ-2101. Був за кермом, з ним їхало троє співробітників: на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_11 , ззаду ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Дорога була важка, по дорозі автомобіль зламався, п`ять годин вони провели на жарі, автомобіль відремонтували, але нерви попсували. Далі їхали, під`їжджали до ОСОБА_14 . Його зупинили працівники поліції, які їхали на службовому автомобілі Аутлендер, проблисковими маячками. До нього підійшли працівники поліції у форменому одязі. Він запитав причину зупинки - йому сказали, що не працює задній стоп (хоча у протоколі поліцейські сказали, що передній). Він вийшов з автомобіля, все було нормально, все працювало. Працівники поліції вели себе нахабно, тому він відмовився надавати свої документи - не бачив сенсу, він завжди виграє у суді накладені на нього стягнення, навіть без адвоката. Через свій знервований стан і провокацію працівників поліції він виражався на їхню адресу нецензурними словами, але не більше. Працівники поліції увімкнули камери лише після 10-15 хвилин спілкування. Пройшло з півгодини, він сказав, що або хай виписують штраф, або він буде їхати. Працівники поліції на це не відреагували. Тоді він пішов, сів за кермо і завів автомобіль. Потерпілий ОСОБА_15 стояв за метр від автомобіля, ліворуч від водійських дверцят, ОСОБА_16 був трохи ззаду машини. Завівши автомобіль, він проїхав сантиметрів 10-15 і зупинився. Тоді ОСОБА_15 зімітував контакт з автомобілем і сам стрибнув на капот. Підбіг ОСОБА_16 , застосував ОСОБА_17 у салон автомобіля, після чого його витягнули, одягнули спереду на руки кайданки. Жодних ударів він потерпілому не наносив, не могло бути, що і випадково був такий удар. Його пасажири були неподалік, майже все бачили. На місце події приїхало 3-4 машини поліції. Три години він провів у кайданках. Другий екіпаж його возив у лікарню, він відмовився дути «Драгер», на нього склали « ОСОБА_18 », потім її судом було скасовано. Жодних інших протоколів на нього не було складено. Все, що написано у обвинуваченні - це видумка, потерпілий просто купив довідку лікаря, він потерпілому тілесних ушкоджень не спричиняв, бачив потерпілого на наступний день - у потерпілого тілесних ушкоджень не було, справа сфальсифікована. Відповідно просить його виправдати, просить дати можливість адвокату бути присутнім під час дебатів і при проголошенні вироку, щоб цей адвокат допоміг йому з процедурою відшкодування збитків, пов`язаних із незаконним притягнення до кримінальної відповідальності.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, будучи допитаним в ході судового розгляду, потерпілий ОСОБА_7 показав, що він працює інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області. 10 червня згідно з наказом про розстановку сил і засобів він у складі екіпажу з інспектором СРПП ОСОБА_16 заступили на чергування. Були у форменому одязі, їхній службовий автомобіль мав всі позначення, що є поліцейським. Приблизно через півтори години після початку чергування, їдучи по трасі Житомир-Бердичів, поблизу с. Осикове побачили автомобіль ВАЗ-2101, який рухався їм назустріч і у якого не гріла права фара та не можна було розгледіти номерний знак. Вони розвернулися, наздогнали ОСОБА_19 , за допомогою проблискових маячків зупинили його. За кермом був раніше незнайомий йому обвинувачений ОСОБА_20 , у салоні були люди, ніби троє, яких ОСОБА_20 підвозив. Він представився обвинуваченому, назвав причину зупинки, попросив посвідчення водія, документи на автомобіль. Обвинувачений у грубій формі відмовився, почав висловлюватися нецензурною лайкою у бік працівників поліції. Він все ж наполіг на пред`явленні документів. ОСОБА_20 відмовився, телефонував на гарячу лінію «102» зі скаргою. Він роз`яснював обвинуваченому, що за будь-яких умов рух без фари, з невидимим номером є порушенням ПДР. Далі обвинувачений сів у автомобіль. Він стояв попереду автомобіля і, навіть подумати не міг, що обвинувачений розпочне рух, для цього не було ніяких підстав, пасажири ОСОБА_20 у цей час вийшли з автомобіля стояли поруч. Пасажири ніякої участі у конфлікті не брали, навпаки намагалися заспокоїти обвинуваченого, викликали іншого водія. Пасажири стояли праворуч від автомобіля ОСОБА_20 , за 1,5-2 м, ОСОБА_16 стояв ззаду автомобіля, за 1-2-3 м від багажника, він стояв безпосередньо перед автомобілем, перед лівою передньою частиною. У цей момент ОСОБА_20 почав рух і здійснив наїзд на нього, вдаривши бампером у ліву ногу, від чого він впав на капот, а потім на землю, а потім у нього був великий синець на нозі. Напарник ОСОБА_16 підбіг до водійських дверцят і почав витягувати обвинуваченого з автомобіля, автомобіль почав дьоргатися і на передачі зупинився. Він піднявся і побіг допомагати ОСОБА_16 . Витягнувши ОСОБА_20 з автомобіля, вони застосували загиб руки за спину та повели обвинуваченого до свого службового автомобіля. ОСОБА_20 зміг якимось чином вивільнити руку і наніс йому удар рукою у обличчя, у ділянку біля лівого ока. Тільки після цього вони одягнули кайданки. Під час спілкування з обвинуваченим він сили до того не застосовував, лише просив документи, потім застосовував загиб руки за спину і кайданки, більше ніяких спецзасобів не застосовував. Чи застосовував спецзасіб ОСОБА_21 , не знає. Чи був ОСОБА_20 у стані сп`яніння, сказати не може, коли потім доставили у медзаклад, обвинувачений відмовився проходити огляд. Відеофіксація велася на службовий відеореєстратор у службовому автомобілі і бодікамери, те, що збереглося, має бути у матеріалах справи. За 7 років служби це у нього був перший такий випадок, він взагалі не розуміє дій обвинуваченого, тому загрожував лише штраф, а таке накоїв. У нього на той час була річниця одруження, мала бути фотосесія, яка відповідно зірвалася через наявні видимі тілесні ушкодження. При призначені покарання обвинуваченому він покладається на розсуд суду (у дебатах підтримав запропоновану прокурором міру покарання).

Як показав свідок ОСОБА_8 , інспектор СРПП Бердичівського РВП, у 2020 році, навесні або влітку, він заступив на чергування спільно з поліцейським УПП ОСОБА_15 на ділянку автомобільної дороги Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський. До їхніх обов`язків входило виявлення порушень ПДР, інших правопорушень, їхнє попередження. Обоє були у форменому одязі, мали табельну зброю, були на службовому автомобілі Міцубісі Аутлендер з відповідними поліцейськими розпізнавальними знаками, проблисковими маячками синього кольору. У вечірній час рухалися по трасі в с. Осикове у напрямку м. Бердичева, помітили автомобіль ВАЗ, який рухався у тому ж напрямку, маючи технічні несправності - не горів чи задній лівий габарит, чи стоп, точно не пам`ятає. Зупинили цей автомобіль. Водієм виявився раніше незнайомий йому обвинувачений ОСОБА_4 . Також у автомобілі було ще троє людей, ніхто з яких йому не був знайомий. Обвинувачений вів себе неадекватно: нервував, казав, що його зупинили безпідставно, погрожував їм фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою, відмовлявся надавати документи. Вони попереджали обвинуваченого про вжиття заходів, якщо не буде виконувати їхні законні вимоги. Обвинувачений сказав, що нічого показувати не буде і поїде, сів у автомобіль. ОСОБА_15 сказав ОСОБА_20 , що той нікуди не поїде і став перед автомобілем. Він у цей час стояв поруч з водійськими дверцятами і намагався зупинити обвинуваченого словесно. Тоді ОСОБА_20 почав рух, проїхав 1-2 метри, наїхавши бампером на ногу потерпілого. Бачачи це, він застосував спецзасіб «Терен 4М» і почав намагатися витягнути обвинуваченого з автомобіля. Підбіг ОСОБА_15 і вони разом витягнули ОСОБА_20 з машини. Далі намагалися одягнути на обвинуваченого наручники, загнувши руки за спину. У цей момент ОСОБА_20 вирвався і наніс ОСОБА_15 удар головою у голову і удар рукою у обличчя, як саме, не пригадає. Події фіксувалися на службові відеореєстратори: і у автомобілі, і бодікамери, коли саме вмикалися бодікамери, не пригадає. Крім «Терена 4М», загину рук за спину і кайданок, інші спецзасоби, фізична сила до обвинуваченого не застосовувалися. Крім обвинуваченого, інші люди ніяких дій щодо них з ОСОБА_15 не вчиняли, навпаки намагалися заспокоїти ОСОБА_4 .

Крім того, винуватість ОСОБА_4 також підтверджується :

*даними копій розстановки нарядів та розстановки сил і засобів роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області з 20.00 10.06.20 до 08.00 11.06.20, посвідчення НОМЕР_2 , розстановки нарядів Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області на 10.06.20, згідно з якими 10.06.20 з 20 години інспектор взводу № 1 роти № 2 управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_7 та інспектор сектору реагування патрульної поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 заступили на чергування на автомобілі Mitsubishi Outlander 4539 на автомобільну дорогу М-21 (20км- 53км+397м) (т. 1, а.п. 13-14, 15, 16-17);

*даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному порядку серії БАА № 007242, згідно з якою 11.06.20 на ОСОБА_4 накладено штраф у сумі 425 грн. за ст.ст. 126 ч. 1, 121 ч. 1 КУпАП за те, що 10.06.20 о 22.55 на автодорозі Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський він керував транспортним засобом, у якого не працювала права фара в темну пору доби в режимі ближнього світла, не освітлювався задній державний номерний знак, а також на вимогу працівників поліції не пред`явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п.п. 31.4.3а), 30.2, 2.1 ПДР України (т. 1, а.п. 12);

*даними довідки № 1718 КНП «Бердичівська міська лікарня», згідно з якою 11.06.20 о 02.20 у травмпункт звернувся ОСОБА_7 з приводу виробничої травми, яку отримав 10.06.20 о 23.20. Діагноз: забій м`яких тканин обличчя, забій, забійне садно лівої гомілки, тверезий. Алкотест 0‰ (т. 1, а.п. 19);

*даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11.06.20, в якому інспектор роти № 2 взводу № 1 батальйону УПП в Житомирській області ОСОБА_7 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, заявив, що 10.06.20 близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «Виступовичі - Могилів-Подільський», допустив порушення правил дорожнього руху, за що був зупинений працівниками поліції поблизу с. Осикове Бердичівського району. Під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 наніс удар головою та рукою в обличчя, внаслідок чого завдав тілесні ушкодження (т. 1, а.п. 21);

*даними протоколу огляду місця події від 11.06.20 з фототаблицею до нього, в ході якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто загальнодоступну ділянку місцевості: узбіччя дороги «Виступовичі - Могилів-Подільський», 214 км. На вказаній ділянці виявлено та ззовні оглянуто автомобіль ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 (т. 1, а.п. 22-27);

*даними протоколу огляду місця події від 11.06.20 з фототаблицею до нього, при проведенні якого оглянуто загальнодоступну ділянку місцевості: узбіччя дороги «Виступовичі - Могилів-Подільський», 214 км. На вказаній ділянці виявлено та оглянуто інспектора роти № 2 взводу № 1 батальйону УПП в Житомирській області ОСОБА_7 у форменому одязі, нагрудний жетон ЖТП № 004077, нагрудна камера АН00076. Під час огляду штанів у ділянці лівого коліна виявлено потертості та зчісування поверхні. На лівій частині обличчя зафіксовано опухлість та почервоніння (т. 1, а.п. 28-31);

*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11.06.20 з фототаблицею до нього, під час якого потерпілий ОСОБА_7 на місцевості показав, де, коли та як саме обвинувачений спричиняв йому тілесні ушкодження. Дані протоколу про час, місце, спосіб скоєння злочину повністю відповідають обставинам обвинувачення, показанням потерпілого, даним протоколу огляду місця події від 11.06.20 та іншим дослідженим доказам (т. 1, а.п. 56-67);

*даними висновку судово-медичної експертизи № 250 від 11.06.20, відповідно до якого на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_7 (тобто експерт безпосередньо оглядала потерпілого), враховуючи записи представлених медичних документів, обставини справи, вказані у постанові про призначення судово-медичної експертизи, у ОСОБА_7 виявлено синець на обличчі та лівій гомілці, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не менше як від 2-х ударів такими по обличчю та лівій гомілці, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженим (тобто 10.06.20 приблизно о 23.15 при наїзді легковим автомобілем та нанесенні одного удару кулаком в обличчя). Дані тілесні ушкодження відносяться до Легких тілесних ушкоджень (т. 1, а.п. 69);

*даними протоколу огляду предметів від 11.06.20 з фототаблицею до нього та самого диску, а саме оптичного диску DVD-R з чотирма відеофайлами на ньому: три - записи з бодікамер поліцейських, один - з відеореєстратора службового автомобіля. На першому - зафіксовано узбіччя дороги, на якому стоїть автомобіль білого кольору та неподалік автомобіль патрульної поліції з увімкненими фарами та проблисковими маячками; поблизу автомобіля білого кольору працівник поліції роз`яснює водієві правила дорожнього руху щодо технічного стану автомобіля, вказує, що обидві фари мають горіти; у відповідь ОСОБА_4 починає на адресу працівника поліції висловлюватися нецензурною лайкою; далі ОСОБА_4 підходить до багажника, щось дістає, що саме не видно, швидко забирає; працівник поліції вказує на необхідність пред`явити посвідчення водія, техпаспорт, страховку, ОСОБА_4 продовжує на підвищеному тоні висловлюватися в адресу поліцейського нецензурною лайкою; вказує, що поїде з місця події, працівник поліції вказує, що нікуди він не поїде; ОСОБА_4 вказує поліцейському на необхідність пред`явлення службового посвідчення, що працівник поліції і робить; далі ОСОБА_4 телефонує на лінію 102 і веде розмову з оператором, у якийсь момент кидає слухавку з нецензурними висловами, далі продовжує ображати поліцейського, виражаючись нецензурними словами. На другому - зафіксовано ОСОБА_22 , який стоїть поряд зі своїм автомобілем білого кольору, та працівника поліції, який стоїть навпроти нього; ОСОБА_4 пред`являє претензії до працівника поліції, чому той його не відпускає, працівник поліції вказує, що буде розглядатися справа, зачитує права, передбачені чинним законодавством, ОСОБА_4 вказує, що нехай читає всі статті, починаючи з першої статті Конституції; працівник поліції ще раз запитує, чи має і буде пред`являти посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль; ОСОБА_4 на підвищеному тоні ображає працівника поліції нецензурними словами, вказує, що документи у нього є, але показувати він їх не буде, дістає телефон та фотографує поліцейських, запитує у поліцейського, що той робить, той вказує, що свою роботу; тоді на 23 годині 15 секунд ОСОБА_4 іде до багажнику свого автомобіля, замикає багажник та сідає за кермо; працівник поліції в цей момент стає спереду автомобіля зі службовим планшетом в руках; ОСОБА_4 заводить двигун, вмикаються фари, працівник поліції кладе руку на капот, демонструючи, що їхати не можна, але автомобіль починає рух, видно контакт рухаючогося автомобіля із лівою ногою поліцейського, працівник поліції падає та кричить; після цього відео є хаотичним, інший працівник поліції, з бодікамери якого знімалося відео, підбігає до автомобіля і далі по звукам каже ОСОБА_4 вилазити з автомобіля, потім витягає, далі вказує ОСОБА_4 лягти на землю і покласти руки за спину, чути нецензурну лайку ОСОБА_4 , через декілька секунд активний рух, після чого вже спокійніше, але з боку ОСОБА_4 лунають нецензурні образи поліцейського. На третьому - на першій хвилині запису відсутня картинка, чути голоси ОСОБА_4 , який матюкається, кричить, з криків чути, що йому намагаються одягнути кайданки, та працівників поліції, які намагаються заспокоїти; з`являється картинка, ОСОБА_4 вже у кайданках на руках ззаду, при цьому він ходить та просить послабити кайданки і постійно ображає працівників поліції нецензурними словами та виразами; видніється зображення узбіччя дороги, автомобіль білого кольору та трьох чоловіків, які стоять поруч з автомобілем; зафіксовано працівника поліції, який телефонує на лінію 102. На четвертому - з відеореєстратора у салоні автомобіля (через лобове скло видно капот службового автомобіля) зафіксовано, як на узбіччі дороги праворуч стоять троє чоловіків, попереду стоїть автомобіль ВАЗ-2101 білого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , поряд з автомобілем біля задньої лівої частини працівник поліції, інший працівник поліції - спереду автомобіля ВАЗ; на 23 год. 20 хв. даний автомобіль рушає з місця та здійснює наїзд на працівника поліції, який стояв перед автомобілем, подолана відстань сягає декількох метрів, працівник поліції падає перед ВАЗом; інший працівник поліції підбігає до водійських дверцят та, відкривши двері, виймає з автомобіля ОСОБА_4 ; інший працівник поліції, вставши, допомагає провести ОСОБА_4 до службового автомобіля; по дорозі ОСОБА_4 пручається; поліцейські підвели ОСОБА_4 до свого службового автомобіля та намагаються одягнути кайданки - кожен з працівників поліції намагається завести руки ОСОБА_4 (кожен свою) за спину, однак ОСОБА_4 не дає цього зробити; о 23 год. 21 хв. ОСОБА_4 звільняючи руку, наносить кулаком правої руки удар поліцейському в ділянку під лівим оком (т. 1, а.п. 71-75, 76).

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування сторони (в тому числі, виклик і допит свідків, які протягом майже року викликали, але так і не прибули та від допиту яких відмовилися учасники) не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

При цьому судом для забезпечення дотримання вимог статей 22, 42, 43 КПК України (щодо можливості ознайомлення з матеріалами обвинувачення, оцінки доказів), статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Право на справедливий суд), до матеріалів провадження у підготовчому судовому засіданні долучено й інші документи, які надано прокурором, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він потерпілому тілесні ушкодження не спричиняв, потерпілий сам настрибнув на капот його автомобіля і справа сфабрикована, суд оцінює як захисну позицію, намагання уникнути суворої кримінальної відповідальності. Такі доводи обвинуваченого суперечать абсолютно всім дослідженим судом доказам. Обставини ж обвинувачення підтверджено такими доказами, у тому числі тими, які мають об`єктивне джерело походження: даним аудіо-, відеозаписів, висновком експерта. Цими доказами підтверджено як дії ОСОБА_4 у відношенні до потерпілого, так і час, механізм утворення у потерпілого тілесних ушкоджень.

Доводи обвинуваченого про те, що навіть якщо буде підтверджено контакт його машини з потерпілим, то все рівно відсутні докази його мотиву, те що він зробив це навмисно, суд відкидає як неспроможні. Так з відео і з інших доказів беззаперечно вбачається, що обвинувачений є водієм, відповідно цілком усвідомлював механізм функціонування свого транспортного засобу і, заводячи автомобіль і розпочинаючи ним рух у той момент, коли прямо перед капотом у світлі фар стоїть працівник поліції, неможливо не розуміти, які дії вчиняються і які будуть наслідки від таких дій. Усвідомлення обвинуваченим при цьому факту того, що він вчиняє дії щодо працівника правоохоронного органу під час виконання тим службових повноважень підтверджується як показаннями самого обвинуваченого, так і тривалими записами подій, що передували спричиненню тілесних ушкоджень - обвинувачений протягом всього цього часу ображав працівників поліції нецензурними словами саме через виконання ними своїх службових повноважень.

Доводи сторони захисту (т. 2, а.п. 90-112) про незаконність дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу (з посиланням на практику у справах адміністративного судочинства), відеофіксації після зупинки судом не можуть бути враховані при прийнятті рішення у цьому провадженні, оскільки виходять далеко за межі судового розгляду. Так чинним законодавством передбачено ряд механізмів оскарження законності дій працівників поліції і це не у рамках кримінального процесу. Суду доказів про незаконність дій працівників поліції, встановлену у передбаченому законом порядку, не надано. Крім того, і це є значно важливішим, така законність не впливає на оцінку дій власне обвинуваченого. Навіть, якщо б така незаконність була встановлена, це жодним чином не відміняє складу злочину у його діях. Обвинувачений прекрасно знає механізми оскарження дій працівників поліції, на чому наголошував і під час судового розгляду, і в ході тривалого спілкування з працівниками поліції на місці зупинки. Кримінальний закон передбачає випадки, коли незаконність дій з боку потерпілого виключає кримінальну відповідальність, зокрема необхідна оборона, крайня необхідність, однак у цьому випадку такі обставини відсутні - працівник поліції не вчиняв жодних дій, які б потребували у тій ситуації скоювати на нього наїзд автомобілем.

Доводи захисту про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 11.06.20, оскільки у протоколі не зазначено дати народження понятих, не здійснювався безперервний аудо-, відеозапис слідчої дії як передбачено для обшуку житла чи іншого володіння особи, судом також відхиляються, так як зазначення/незазначення дат народження понятих жодним чином не впливає на законність дій, мету залучення таких понятих, огляд проводився у загальнодоступному місці і автомобіль оглядався лише ззовні, тобто у даному випадку це був саме огляд, а не обшук, і вимоги КПК як до обшуку у цьому випадку застосовані бути не можуть. Крім того, обвинуваченим не заперечуються жодні з даних, які зафіксовані у протоколі.

Доводи захисту про визнання недопустимим доказом протоколу проведення слідчого експерименту від 11.06.20, оскільки у протоколі не зазначено дати народження понятих, відомості про ім`я, по-батькові, дати народження, місця проживання статистів, а також для участі у експерименті не був запрошений підозрюваний, судом не беруться до уваги, так як і було зазначено раніше зазначення/незазначення дат народження понятих і статистів (по статистам і окремо ім`я, по-батькові, місць проживання) жодним чином не впливає на законність дій, мету залучення таких понятих, статистів. Експеримент проводився для перевірки і уточнення показань саме потерпілого, тому обов`язку у слідчого викликати для участі підозрюваного КПК не передбачено.

Доводи захисту про визнання недопустимим доказом висновку експерта № 250 від 11.06.20 тому, що судово-медичним експертом порушено вимоги безпосередності, у описовій частині відсутній докладний опис процесу дослідження з вказівкою методів та методик, судом відкидаються як такі, що суперечать дійсності - експерт безпосередньо проводила огляд потерпілого (судячи з тексту клопотання - помилково переписано з інших справ, що експерт використовувала дані попереднього судово-медичного обстеження, але у цій справі такого не було) і робила висновки, сам висновок у повній мірі відповідає як ст. 102 КПК України, так і Правилам судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Інструкції про проведення судово-медичної експертизи.

Доводи захисту про визнання недопустимим доказом протоколу огляду предметів від 11.06.20, оскільки у протоколі не зазначаються номер кримінального провадження, дата внесення відомостей до ЄРДР, об`єктом огляду був оптичний диск без ідентифікуючих ознак на ньому, з відеофайлами низької якості, суд також відхиляє, беручи до уваги те, що доказами у кримінальному провадженні є дані, а не матеріальний носій, дані на диску є цілком належними та не заперечуються обвинуваченим, судом ці дані також досліджено безпосередньо. Зазначені захистом недоліки жодним чином не впливають на законність джерела доказування або слідчої дії, жодним чином не є істотними порушеннями і можуть слугувати лише підставою для притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності.

Доводи сторони захисту про визнання недопустимими доказами протоколів допитів свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_8 потерпілого ОСОБА_7 судом взяті до уваги взагалі не можуть бути, оскільки такі протоколи судом не досліджувалися і не використовуються і не могли бути використані навіть теоретично, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданим слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Оцінивши ж наведені вище докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не встановив.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, суд також не встановив. Суд не визнає такою обставиною вчинення злочину у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку, оскільки ця обставина передбачена у ст. 345 КК України як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений раніше не судимий, проживає з дідом та братом, за місцем проживання характеризується як особа, яка громадський порядок не порушує, скарг на поведінку не надходило.

З урахуванням наведеного, зокрема обставин та суспільної небезпеки скоєного злочину, яка полягає не стільки у спричиненні власне тілесних ушкоджень, скільки у посяганні на авторитет правоохоронного органу, який вкрай важливий для здійснення своїх функцій, беручи до уваги ставлення обвинуваченого не лише до своїх дій, але і до загальноприйнятих у суспільстві норм поведінки, враховуючи санкцію закону про кримінальну відповідальність, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умови призначення покарання, що пов`язане з постійним контролем його поведінки з боку держави. Разом з тим, враховуючи позицію потерпілого та прокурора щодо міри покарання, суд приходить висновку про призначення покарання у виді обмеження волі. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, і лише воно зможе сприяти досягненню виправленню засудженого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення заподіяної злочином моральної шкоди підлягає задоволенню, так як перебування прямого причинного зв`язку між діями обвинуваченого та заподіянням такої шкоди підтверджено разом з обвинуваченням. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що така шкода заподіяна злочинними діями обвинуваченого, враховує глибину, характер та обсяг душевних страждань потерпілого, який зазнав тілесних ушкоджень при виконанні службових обов`язків і ці тілесні ушкодження мали вплив на наступне виконання обов`язків, зокрема, і з точки зору психологічного дискомфорту, вимушений був прикладати зусилля на відновлення стану здоров`я, не отримав жодної моральної сатисфакції, вибачення з боку обвинуваченого. Одночасно суд бере до уваги соціальне положення обвинуваченого, незначущість самих тілесних ушкоджень, керується принципом розумності і достатності, і вважає, що визначений розмір відшкодування у сумі 3000 грн. є достатньою справедливою сатисфакцією.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки.

Початок строку відбуття призначеного покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: мобільний телефон «Iphone 5», imei: НОМЕР_3 , який приєднано до матеріалів провадження - повернути законному володільцю ОСОБА_4 ; автомобіль ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до постанови ст. слідчого від 11.06.20 здано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області (ухвалою суду від 27.08.21 прийнято рішення про передачу доказу на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , однак рішення суду не виконувалося, на даний час дані про місцезнаходження речового доказу відсутні) - повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.06.20 на автомобіль марки ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , мобільний телефон «Iphone 5», imei: НОМЕР_3 - скасувати.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - не застосовувати.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк основного покарання у виді обмеження волі строк попереднього ув`язнення з 11.06.20 до 12.06.20 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. від 18.05.17) з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні обмеження волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1