Провадження №1-і/389/2/23
У Х В А Л А

28 березня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001534від 17.05.2018, стосовно

ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2023, відповідно до абз.5 п.20-5 розділу XI Перехідних положень КПК України, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи це тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиннні умисного особливого тяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, яке за своєю суттю є злочином вчиненим з прямим умислом, із застосуванням насильства щодо потерпілого та направлене на позбавлення життя, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Тому враховуючи тяжкість покарання в разі доведення його вини, може в подальшому переховуватися. Крім того, обвинувачний не одружений, офіційно не працевлаштований, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, періодично змінює місце проживання, за таких обставин соціальні зв`язки, обвинуваченого, не є настільки міцними. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178 КПК України, враховуючи матеріали справи, які свідчать що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення та те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити у задоволенні клопотання та обрати щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Статтею 194 КПК України визначено, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є: наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.Запобіжні заходи як заходи процесуального примусу застосовуються до обвинуваченого з метою запобігти можливості приховуватися від слідства і суду, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні та здійсненню правосуддя, а також запобігти спробам продовжити злочинну діяльність і полягають у обмеженні свободи пересування (ст. 177 КПК України).

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи («Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти Росії»).

Отже, надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду, суд бере до уваги, що він обвинувачується у вчиненні умисного особливого тяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, вину визнає частково, відтак існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій. При цьому, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Серед іншого, суд враховує сімейний стан обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, й загалом обставини, що вказують на відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, і роботи, тобто обставин, які б могли стати запобіжником від ймовірного переховування від правосуддя.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, суд відзначає, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Беручи до уваги, тяжкість кримінального правопрорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 , що обвинувачений вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає лише частково, дані про те, що він не працевлаштований, не має достатньо міцних соціальних зв`язків, враховуючи його сімейний стан, суд приходить до висновку що ризики, які мали місце на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишаються і на момент продовження даного запобіжного заходу, а тому застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою неможливе. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тож тримання під вартою є виправданим, а тому суд вважає за необхідне продовжити щодо нього дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.

Підстави для визначення розміру застави відсутні в силу положень ч. 4 ст.183 КПК.

Керуючись ст.177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 12.20 год. 28 березня 2023 року по 12.20 год. 26 травня 2023 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляція безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1