Справа № 571/677/22
Провадження № 1-кп/571/36/2023
У Х В А Л А

05 січня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), представника потерпілої сторони ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 11.10.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

10 червня 2022 року в провадження Рокитнівського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні провадженні №0000064 від 11.10.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Ухвалою суду від 13 червня 2022 року призначено підготовче судове засідання, яке за клопотаннями сторін та з технічних причин неодноразово відкладалося.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні на обговорення учасників судового провадження поставлено питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, в судове засідання викликати обвинуваченого, представника потерпілого, свідків згідно реєстру матеріалів.

Представник потерпілого проти призначення судового розгляду не заперечувала.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений заперечили проти призначення обвинувального акту до судового розгляду та просили обвинувальний акт повернути прокурору.

Клопотання про повернення обвинувального акту прокурору захисник обвинуваченого мотивує тим, що при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_4 не була дотримана належна правова процедура, що тягне за собою порушення гарантованого йому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Крім того, обвинувальний акт складено з порушенням вимог ст.291 КК України, оскільки затверджений не уповноваженою особою, начальником Рокитнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , яка є одним із членів групи прокурорів та яка прийняла дане процесуальне рішення з перевищенням повноважень, без погодження із старшим групи прокурорів, який не був призначений у визначеному порядку. Також, обвинувальний акт не відповідає вимог ст.291 КК України, оскільки ОСОБА_4 пред`явлено не конкретне обвинувачення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.303 КПК України захисник обвинуваченого подала скарги на дії, рішення та бездіяльність у кримінальному провадженні.

1. Скаргу на процесуальні рішення керівника Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що керівник Сарненської окружної прокуратури в даному кримінальному провадженні 11.10.2021 та 14.04.2022 виніс процесуальні рішення - постанови про визначення групи прокурів у кримінальному провадженні , однак не визначив старшого групи який керуватиме діями членів групи прокурорів, тобто вищезазначені процесуальні рішення керівника Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 є незаконними та протиправними, суперечать вимогам до ч.1 статті 37 КПК України, ст. 110 КПК України та наказу Офісу Генерального прокурора №309 від 30.09.2021 року «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні». У зв`язку з чим просить визнати незаконними, протиправними процесуальні рішення керівника Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000064 від 11.10.2021, а саме: постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 11.10.2021 та постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від14.04.2022.

2. Скаргу на процесуальне рішення начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 обгрунтовує тим, що статтею 39-1 КПК України не надано право керівнику органу дізнання визначати групу дізнавачів у кримінальному провадженні. Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, начальник сектору дізнання відіділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 створила групу дізнавачів у кримінальному провадженні, що не передбачено статтею 39-1 КПК України. Окрім цього, у начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 не було правових підстав доручати проведення досудового розслідування дізнавачам СД відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, оскільки постановою начальника Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_10 від 11.10.2021 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000064 передано до слідчого управління ГУНП в Рівненській області, якому доручено проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим просила визнати незаконним, протиправним процесуальне рішення начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 а саме: постанову про створення групи дізнавачів для проведення досудового розслідування від 18.10.2021 у кримінальному провадженні № 0000064, внесеному до ЄРДР 11.10.2021.

3. Скаргу на процесуальні дії, рішення та бездіяльність слідчого СВ відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП ОСОБА_11 обґрунтовує тим, що слідчий СВ відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП ОСОБА_12 достовірно знаючи, що керівником окружної прокуратури не визначено старшого групи прокурорів в даному кримінальному провадженні, подала на погодження повідомлення про підозру та на затвердження обвинувальний акт не уповноваженій особі, а саме: начальнику Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_13 , яка на той час була одним із членів групи прокурорів. Крім того, слідчий ОСОБА_12 самостійно, в супереч вимогам ч.1 ст.290 КПК України, а саме: 27 травня 2022 року, без доручення прокурора прийняла рішення завершення досудового розслідування та повідомила представника потерпілої сторони ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про завершення досудового та відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку статті 290 КПК України. Доручення прокурора про завершення досудового розслідування було винесене 30 травня 2022 року. Також, 07 червня 2022 року слідчим СВ відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП ОСОБА_17 було надано стороні захисту в порядку статті 290 КПК України для ознайомлення матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000064, внесеному до ЄРДР 11.10.2021, однак на вимогу сторони захисту слідчим не були надані для ознайомлення речові докази, що порушує право ОСОБА_4 на захист.

Відтак, вищезазначені процесуальні дії, рішення та бездіяльність слідчого СВ відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП ОСОБА_11 є незаконними та протиправними.

У зв`язку з чим просить: визнати незаконними, протиправними процесуальні дії, рішення та бездіяльність слідчого СВ відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП ОСОБА_11 , а саме:

-складання та подання на погодження начальнику Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_13 повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №00000064, внесеному до ЄРДР 11.10.2021 від 29 квітня 2022 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України;

-повідомлення представнику потерпілої сторони ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 про завершення досудового розслідування від 27 травня 2022 року;

-складання та подання на затвердження начальнику Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_13 обвинувального акту у кримінальному провадженні № 00000064, внесеному до ЄРДР 11.10.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

4. Скаргу на дії та процесуальні рішення начальника Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_13 обгрунтовано тим, що пунктом 11.10 наказу Офісу Генерального прокурора №309 від 30.09.2021 року «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» прокурору, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відповідно до вимог законодавства у разі здійснення повноважень у складі групи прокурорів перед вчиненням процесуальних дій та прийняттям процесуальних рішень узгоджувати їх зі старшим прокурором групи, рішення якого є остаточним. Зазначене узгоджується з вимогами ч.1 ст.37 КПК України. Як вбачається з оскаржуваних постанов, керівник Сарненської окружної прокуратури в даному кримінальному провадженні 11.10.2021 та 14.04.2022 виніс процесуальні рішення - постанови про визначення групи прокурів у кримінальному провадженні, однак не визначив старшого групи, який керуватиме діями членів групи прокурорів. Тобто, на час вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень не було визначеного старшого групи прокурорів, який керуватиме діями інших прокурорів, відтак начальник Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_13 , яка є лише одним із членів групи прокурорів перед вчиненням процесуальних дій та прийняттям процесуальних рішень не узгодила їх зі старшим прокурором групи, рішення якого є остаточним, тобто вчинила процесуальні дії та прийняла процесуальні рішення з перевищенням своїх повноважень.

У зв`язку з чим, просить визнати незаконними, протиправними процесуальні дії та рішення начальника Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_13 , а саме:

-погодження повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №00000064, внесеному до ЄРДР 11.10.2021 від 29.04.2022 ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України;

-надання слідчому СВ відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП ОСОБА_11 доручення в порядку статті 290 КПК України;

-затвердження обвинувального акту у кримінальному провадженні №00000064, внесеному до ЄРДР 11.10.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України;

- постанову про зміну правової кваліфікації кримінального провадження від 11.04.2022.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_5 просила скарги задовольнити, з підстав наведених у них, обвинувальний акт повернути прокурору, з наведених у клопотанні підстав.

Обвинувачений підтримав скарги та клопотання захисника.

Прокурор вважає, клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору безпідставним, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України та затверджений прокурором, який здійснював процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.

Також прокурор вважає, що не підлягають задоволення скарги захисника з підстав, наведених у них. Не зазначення у постановах керівника прокуратури про старшого групи не свідчить про те, що старший групи не визначався, оскільки в ЄРДР наявні відомості про старшого групи прокурорів. Крім того, станом на даний час речові докази у кримінальному провадженні відкриті стороні захисту. Просив відмовити у задоволенні скарг захисника.

Представник потерпілої сторони вирішення клопотання та скарг сторони захисту залишив на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового провадження, суд зазначає наступне.

Положеннями ч.2 ст. 303 КПК України, на які посилається захисник при подачі до суду скарг визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора (ніж ті, що зазначені в частині 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, положення ч.2 ст.303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-318 КПК України.

За приписами ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Отже, відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, крім іншого, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно зі ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам до змісту та форми передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України, суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст.291 КПК України.

Приписами ч.ч.2-3 ст.291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт . Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Частиною четвертою ст.291 КПК України визначено чіткий перелік документів, які додаються до обвинувального акта. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Відповідно до глави 27 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. При цьому завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду, тобто суд позбавлений можливості досліджувати докази кримінального провадження, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду.

Зокрема, на стадії підготовчого судового засідання суд перевіряє обвинувальний акт на відповідність вимогам ст. 291 КПК України. Вказана стаття містить конкретний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, та не підлягає розширеному тлумаченню.

Таким чином, суд не може виходити за межі предмету розгляду у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдаватися до дослідження обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

Статтею 315 КПК України визначені ті питання, які вирішує суд з метою підготовки до судового розгляду. Зокрема: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі наданого обвинувального акта. При цьому судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам кримінального провадження та законності проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень.

За таких обставин, оцінка судом під час підготовчого судового засідання законності проведених у ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень дізнавача, слідчого чи прокурора виключно на підставі доказів, наданих стороною захисту, порушить засаду змагальності, згідно з якою сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів.

У зв`язку із цим, розгляд судом відповідних доводів сторони захисту, наведених у скаргах можливий лише на стадії судового розгляду, під час якого суд, за участю сторін, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення.

Як випливає з наведеного вище, положення ст. 314-316 КПК України визначають перелік дій, які суд проводить під час підготовчого судового засідання, що пов`язані виключно з підготовкою до судового розгляду. Всі інші дії судом вчиняються під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Щодо доводів захисника на те, що на час затвердження обвинувального акту не було визначено старшого групи прокурорів, тому прокурор ОСОБА_13 , яка є одним із членів групи прокурорів, з перевищенням своїх службових повноважень, затвердила даний обвинувальний акт та те, що обвинуваченому пред`явлено не конкретне обвинувачення, слід зазначити.

За приписами ч.1 ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Тобто, дана норма закону не зобов`язує, а лише дає право керівнику органу прокуратури прийняти зазначені процесуальні рішення.

Клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору містить посилання на приписи наказу Генерального прокурора №51 від 28.03.2019 «Про затвердження Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні», Поряд з цим, вказаний наказ втратив чинність 01.10.2021.

Крім того, посилання захисника обвинуваченого на висновки Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів №221дп-20 від 16.09.2020 суд не приймає до уваги, оскільки зазначений висновок не має преюдиційного значення для суду.

Не заслуговують на увагу суду доводи захисника, що обвинуваченому нібито пред`явлено не конкретне обвинувачення, оскільки питання про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Більш того, згідно ст.338 КПК України прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Вивченням обвинувального акту встановлено, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, оскільки він містить всі необхідні відомості обвинувального акту, передбачені ч.2 зазначеної статті, включаючи виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення. У реєстрі матеріалів до обвинувального акта прокурором викладено рух та сутність вчинених на стадії досудового розслідування слідчих та процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні.

Суд звертає увагу, що питання доведеності кримінального правопорушення, виклад фактичних обставин та правильності формулювання обвинувачення та його кваліфікації, суд має вирішувати під час розгляду справи по суті та постановлення вироку в нарадчій кімнаті. За змістом кримінально-процесуального закону під час підготовчого судового засідання суд не дає оцінки фактичним обставинам, доказам та правовій кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, оскільки ці питання вирішуються на стадії судового розгляду та оформлюються відповідним судовим рішенням.

Доводи захисника щодо незаконності процесуальних рішень дізнавача, слідчого, прокурорів у даному кримінальному провадженні, викладених у формі постанов, повідомлень, доручень, то зважаючи на закріплене у ч. 1 ст.99 КПК України визначення, оскаржувані процесуальні рішення підпадають під ознаки документа як джерела доказів.

Статтею 86 КПК України врегульоване питання допустимості доказів. Так, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Водночас, однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, яка полягає в тому, що суд досліджує докази безпосередньо (п. 16 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 23 КПК України).

За вказаних обставин, вимоги захисника про визнання незаконними, протиправними процесуальних дій та рішень дізнавача, слідчого та прокурорів, які викладені у скаргах захисника, потребують дослідження відповідних доказів, що на даній стадії є виходом за межі розгляду предмета підготовчого засідання та є неприпустимим.

Суд наголошує, що згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

При розгляді клопотання та скарг захисника обвинуваченого судом не встановлено таких недоліків обвинувального акту, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта з додатками, з огляду на відсутність підстав для прийняття інших, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України рішень, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Кримінальне провадження підсудне Рокитнівському районному суду Рівненської області. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів були вручені обвинуваченому та його захиснику, що не заперечувалося в судовому засіданні.

Враховуючи, відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, що надійшов до суду.

Керуючись ст. ст. 314- 316 КПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 на процесуальні рішення керівника Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 на процесуальне рішення начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 на процесуальні дії,рішення та бездіяльність слідчого СВ відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_21 у кримінальному провадженні, відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на дії та процесуальні рішення начальника Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_13 у кримінальному провадженні, відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000064 від 11.10.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, відмовити.

Підготовче провадження у кримінальному провадженні закінчити.

Судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначити на 11 годину 30 хвилин 27 лютого 2023 року.

Кримінальне провадження розглянути суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рокитнівського районного суду Рівненської області .

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 09.00 год. 09.01.2023.