Справа № 635/2422/17
Провадження №1-кп/635/95/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №0000725 від 11.04.2017 року та №000938 від 14.10.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.297 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадження, та вчинення нових кримінальних правопорушень.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що після направлення 27.04.2017 року до суду обвинувального акту у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.3 ст. 297 КК України, останній не з`являвся за викликами до суду, тобто злісно ухилявся від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим ухвалою суду його було оголошено у розшук. Разом з цим, обвинуваченому інкримінується вчинення тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_4 не одружений, не працює, не має на утриманні малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується негативно, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Вказане у своїй сукупності свідчить, що ОСОБА_4 , розуміючи невідворотність покарання та в подальшому позбавлення його волі на певний строк, з метою уникнення відповідальності може переховування від суду. Зважаючи на те, що обвинуваченому відкриті показання потерпілої та свідків, та йому відоме місце їх проживання, тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на свободі, він може здійснювати незаконний вплив на них з метою не надання останніми свідчень. Крім того, враховуючи, що обвинувачений раніше судимий за корисливі злочини, а тому характеризується як особа схильна до вчинення злочинів, існує ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак зазначили про необхідність переведення ОСОБА_4 з ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для забезпечення можливості особистої участі обвинуваченого у розгляді кримінальної справи.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 25.10.2021 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60. Надалі, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно ОСОБА_4 неодноразово продовжувався судом, останній раз до 20.02.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 20.02.2023 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час обрання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено в тому числі наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризику можливості обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про продовження строку обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, не має стабільного джерела доходу та сталих соціальних зв`язків, раніше неодноразо засуджувався за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у скоєнні тяжких умисних злочинів, що свідчить про його системний характер протиправної поведінки та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, незважаючи на невідворотність покарання , перебував у розшуку.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.297 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за найтяжчий з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.

Отже, усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впивати на потерпілих та свідків з метою зміни ними показань на його користь, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , суспільну небезпечність та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження строку запобіжного заходу, доведені прокурором, не зникли та продовжують існувати, та виправдовують тримання особи під вартою. Враховуючи викладене, а також з урахуванням того, що розгляд кримінального провадження знаходиться на стадії підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Разом з цим, у підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Обвинувальні акти підсудні Харківському районному суду Харківської області, складені у відповідності до вимог ст.ст. 291, 292 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає можливим призначити судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.297 КК України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 утримується в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23». За таких обставин, з метою забезпечення оперативності та ефективності розгляду даного кримінального провадження, суд вважає доцільним етапувати обвинуваченого ОСОБА_4 з ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з подальшою його доставкою до Харківського районного суду Харківської області для особистої участі у розгляді кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 197, 199, 315, 537, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.297 КК України у відкритому судовому засіданні на 27 лютого 2023 року на 12 годину 00 хвилин.

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.297 КК України, продовжити на шістдесят днів, тобто до 16 квітня 2023 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 16 квітня 2023 року включно.

Етапувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для подальшої його доставки до Харківського районного суду Харківської області для участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.297 КК України.

Копію ухвали суду для виконання направити до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» та до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Про наслідки етапування ОСОБА_4 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» повідомити Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2023 року

Суддя ОСОБА_1