ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

28.11.2022р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в апеляційну скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2021р., яким обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, який зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_6 задоволено частково

в с т а н о в и л а :

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2021р., обвинуваченого визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_6 задоволено частково.

Вирок оскаржено потерпілим ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_6 , який в апеляційній скарзі:

- вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним в частині часткового задоволення цивільного позову;

- зазначає, що внаслідок винних дій обвинуваченого він поніс витрати на лікування сина потерпілого ОСОБА_7 , у розмірі 3 846,99грн., витрати на оплату паливно-мастильних матеріалів при відвезенні сина до лікарні у розмірі 2 914грн., та витрати на купівлю запчастин для ремонту мотоциклу у розмірі 6 247 грн., який є матеріальною шкодою, підтвердженою чеками, та підлягає відшкодуванню обвинуваченим у повному обсязі, а саме у розмірі 13 008, 63грн.;

- вказує, що обвинуваченим також завдана потерпілому моральна шкода у вигляді негативних змін в його житті; моральних страждань, що його життя могло залежати від протиправних дій обвинуваченого, необхідність пояснювати оточуючим постійно обставини цієї події, що в свою чергу спричиняє тяжкі переживання та стрес у сина, втрату ним сталих життєвих зв`язків, втрату сином, як водієм транспортного засобу, впевненості на дорозі, крім того синові завдана глибока психологічна травма;

- підкреслює, що отримані сином травми від ДТП обумовлені необхідністю залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, витрачання яких продовжується до теперішнього часу;

- вважає, що обвинувачений має компенсувати його синові моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., оскільки цей розмір відповідає принципам розумності та справедливості, оскільки саме він може частково компенсувати емоційні страждання його сина, а також компенсувати витрати, пов`язані з відновленням його психологічного стану, а також з відпочинком від цього;

- наголошує, що обвинувачений на момент звернення з позовом не сплатив йому жодних коштів у рахунок відшкодування шкоди, не попрохав пробачення за вчинене;

- прохає відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнути з обвинуваченого на його користь витрати по оплаті судового збору у розмірі 1000грн.;

- прохає вирок скасувати в частині часткового задоволення цивільного позову та задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

Про дату, час та місце судового розгляду обвинувачений, його захисник, представник потерпілого, його адвокат ОСОБА_9 повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися, та їх відсутність не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги. Прокурор подав письмову заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її необґрунтованою, вирок суду першої інстанції прохав залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вироком обвинуваченого визнано винуватим у тому, що він 19.10.2018р. близько о 17:42год. керуючи належним йому технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Івана Мазепи, зі сторони вул. Островського в напрямку вул. Шевченко в м. Святогірську Донецької області, всупереч вимог п.10.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, згідно з яким:

-10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Діючи необережно - проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення не забезпечив безпечний рух, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху в бік буд. № 50-Б по вул. Івана Мазепи в м. Святогірську Донецької області, де виїхав на зустрічну полосу та скоїв зіткнення передньою лівою кутовою частиною кузова автомобіля в переднє колесо мотоцикла марки Geon Xride, який рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з пасажиром на задній частині сидіння, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внаслідок ДТП водію мотоциклу марки Geon Xride ОСОБА_7 заподіяно забиту рану верхньої третини лівої гомілки, часткові ушкодження власної зв`язки лівого наколінника, ушкодження хрестоподібної зв`язки та заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Також внаслідок даної дорожньо-транспортної події пасажиру мотоциклу марки Geon Xride ОСОБА_10 заподіяно садна лівої нижньої кінцівки, закритий перелам середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Допущені водієм ОСОБА_8 порушення вимог п. 10.1 ПДР України знаходилися в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням розглянутої дорожньо-транспортної події.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , в особі законного представника ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з обвинуваченого на користь представника потерпілого ОСОБА_6 понесену матеріальну шкоду у розмірі 8831 грн. 32 коп. (вісім тисяч вісімсот тридцять одна грн. 32 коп.), моральну шкоду в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , 2004р.н., про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з обвинуваченого на користь законного представника ОСОБА_11 - матеріальну шкоду у розмірі 14591 грн. 94коп., шкоду, пов`язану з втратою працездатності у розмірі 11394 грн. - моральну шкоду в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Вирок суду першої інстанції оскаржено представником потерпілого ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 тільки в частині цивільного позову, фактичні обставини справи, доведеність винуватості обвинуваченого, кваліфікація кримінального правопорушення, вид та розмір призначеного покарання в апеляційному порядку не оскаржується, а тому вирок суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 404 КПК України переглядається в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 15.01.2019р. до суду першої інстанції були подані дві позовні заяви з додатками 1) від позивача потерпілого ОСОБА_12 до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 32 585,48грн. та моральної шкоди у розмірі 10 000грн., а всього 42 858, 48грн.;

2) від позивача потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 13 008грн., моральної шкоди у сумі 100 000грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 000грн., а всього 114 008, 63грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в обґрунтування прийнятого рішення щодо цивільного позову позивача (представника потерпілого) ОСОБА_7 до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 13 008грн., моральної шкоди у сумі 100 000грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 000грн., а всього 114 008, 63грн., суд, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 127, ч. 5 ст. 128 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч.1, п.п.8, 9 ч.2 ст.16, 23, 1166, 1167, 1168, 1187 ЦК України дійшов висновку, що заявлений потерпілим ОСОБА_7 , в особі законного представника ОСОБА_6 , до обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

При цьому судом першої інстанції було досліджено документи, які були надані позивачем, а саме квитанцію від 15.01.2019р. на суму 1000 грн. на сплату судового збору; чек від 19.10.2018р. на суму 240,18 грн.; чек від 23.10.2018р. на суму 230,22 грн. на придбання ліків; чек від 19.10.2018р. на суму 155,07 грн. на придбання ліків; чек від 16.11.2018р. на суму 106,65 грн.; видаткову накладну за № 36743 від 26.11.2018р. на суму 2941,20грн. на придбання запчастин на мотоцикл; чек від 17.11.2018р. за № 27 на суму 708 грн. на придбання медичного обладнання на колінний суглоб; чек від 02.11.2018р. на сплату МРТ дослідження коленого суглобу у «Центрі магнітно-резонансної томографії» на суму 1350 грн.; чек від 30.10.2018р. на суму 1500 грн. за транспортировку мотоциклу; чек від 30.10.2018р. на суму 600 грн. за сплату стоянки транспортного засобу, які підтверджують понесення представником потерпілого ОСОБА_6 витрат на суму 8831,32грн.

Суд першої інстанції, дослідивши зміст наведених вище документів, вважав їх належними доказами понесення законним представником потерпілого ОСОБА_7 витрат, які в сумі 8831 грн. 32 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на його користь.

При цьому суд дійшов висновку, що не підлягають стягненню з обвинуваченого на користь представника потерпілого ОСОБА_7 витрати на пальне згідно чеків на суму 2914грн., оскільки ці витрати належним чином не підтверджені, та не відповідають вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України

Також судом першої інстанції було встановлено, що внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно моральну шкоду, та для її відшкодування потерпілий звернувся з цивільним позовом до обвинуваченого. При цьому в його позовній заяві не було зазначено як цивільного відповідача страхову компанію. Під час судового розгляду потерпілий підтримав свій цивільний позов у повному обсязі та прохав його задовольнити.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що внаслідок винних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_7 було спричинено моральну шкоду, яка полягала у нервовому потрясінні, моральних переживаннях та стражданнях у зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження, вимушених змінах у звичному способі життя, погіршенні стану здоров`я. Суд враховуючи глибину моральних і душевних страждань потерпілого, обставини вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь вини обвинуваченого, з урахуванням вимог розумності та справедливості завдану потерпілому моральну шкоду, суд визначив моральну шкоду завдану потерпілому в сумі 7000грн., та стягнув на його користь з обвинуваченого ОСОБА_8 , як з винної особи.

Вирок суд першої інстанції оскаржений потерпілим ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_13 тільки в частині цивільного позову.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 в обґрунтування цивільного позову послався на вимоги ч. 1 ст. 128 КПК України, ст. 22, ч. 1 ст. 1168 ЦК України, та на те, що внаслідок неправомірних та винних дій обвинуваченого він поніс витрати на лікування у розмірі 3846,99грн., витрати на оплату паливно-мастильних матеріалів при відвідуванні сина у лікарні, у розмірі 2914грн., витрати на купівлю запчастин для ремонту мотоциклу після ДТП у розмірі 6247грн., а всього на загальну суму 13008,63грн.

Крім того законний представник потерпілого на підставі ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України прохав стягнути з обвинуваченого визначений ним особисто розмір моральної шкоди 100 000грн., а також сплачений ним особисто при подачі зазначеного позову судовий збір у розмірі 1000грн., з урахуванням вимог п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції на підставі ч. 2 ст. 127, ч. 5 ст. 128 КПК України, ч. 1 ст. 15, п.п. 8,9 ч. 2 ст. 16, 23, 1166, 1167, 1168, 1187 ЦК України частково задовольнив позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_6 до обвинуваченого.

Так суд першої інстанції стягнув з обвинуваченого на користь потерпілого витрати на його лікування за чеками від 19.10.2018р. на суму 240,18грн. (т. 1 а.с. 32), від 23.10.2018р. на суму 230,22грн., від 19.10.2018р. на суму 155,07грн., від 16.11.2018р. на суму 106,65грн. (т. 1 а.с. 50), від 17.11.2018р. за № 27 на суму 708 грн. на придбання медичного обладнання на колений суглоб (т. 1 а.с 52); від 02.11.2018р. на сплату МРТ дослідження колінного суглобу у «Центрі магнітно-резонансної томографії» на суму 1350грн. (т. 1 а.с 52); від 30.10.2018р. на суму 1500грн. за транспортування авто (т. 1 а.с. 54), від 30.10.2018р. на суму 600 грн. за сплату стоянки транспортного засобу, видаткову накладну за № 36743 від 26.11.2018р. на суму 2941,20грн. на придбання запчастин на мотоцикл (т. 1 а.с 51), квитанцію від 15.01.2019р. на суму 1000грн. на сплату судового збору, а всього на суму 8831,32грн.

При цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що надані представником потерпілого перераховані вище документи, чеки, квитанція, видаткова накладна є належними доказами понесення ним витрат на лікування сина, придбання для нього ліків, медичного обладнання на колінний суглоб, по сплаті МРТ дослідження колінного суглобу, витрати за транспортування мотоциклу, на сплату за його стоянку, придбання запчастин на мотоцикл, витрати на сплату судового збору.

Також суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду про залишення без розгляду позовних вимог представника потерпілого ОСОБА_7 відносно витрат на пальне за чеками № 1632 від 27.11.2018р. на суму 324, 50грн., № 1700 від 29.11.2018р. на суму 319,50грн. (т. 1 а.с. 48), № 6344 від 16.11.2018р на суму 310грн., № 524 від 16.11.2018р. на суму 499, 85грн., № 0367 від 02.11.2018р. на суму 211,89грн., № 0368 від 02.11.2018р. на суму 289,94грн., № 0103 від 31.10.2018р. на суму 499,99грн., № 0252 від 08.11.2018р. на суму 499,99грн. (т. 1 а.с. 53), № 0072 від 19.11.2018р. на суму 499,99грн. та № 0101 від 19.11.2018р. на суму 499, 88грн.(т. 1 а.с. 52) з підстав неналежного підтвердження цих витрат, зокрема ненадання суду відомостей щодо марки транспортного засобу, розрахунку кількості пального, яке він витратив з розрахунку на 100 км, відомостей про відстань від місця мешкання позивача до місця лікування, відомостей про кількість поїздок позивача до лікарні з метою відвідування сина. При цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку дійшов висновку про недостатність наданих позивачем чеків про придбання пального для належного підтвердження понесених ним витрат з огляду на вимоги ст. 81 ЦПК України.

Таким чином доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_6 , що внаслідок винних дій обвинуваченого він поніс витрати на лікування сина потерпілого ОСОБА_7 , у розмірі 3 846,99грн., витрати на оплату паливно-мастильних матеріалів при відвезенні сина до лікарні у розмірі 2 914грн., та витрати на купівлю запчастин для ремонту мотоциклу у розмірі 6 247 грн., який є матеріальною шкодою підтвердженою чеками, та підлягає відшкодуванню обвинуваченим у повному обсязі, а саме у розмірі 13 008, 63грн., у тому числі за сплату судового збору у сумі 1000грн., суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення витрат на лікування, витрат на придбання запчастин для ремонту мотоциклу, та судового збору.

Що стосується висновків суду першої інстанції про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 7000грн., то суд апеляційної інстанції не може з ним погодитись за таких підстав.

Як вбачається з вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2021р. внаслідок злочинних дій обвинуваченого 19.10.2018р. неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 , якому на момент ДТП виповнилось 15 років, було заподіяно забиту рану верхньої лівої третини лівої гомілки, часткові ушкодження власної зв`язки лівого надколінника, ушкодження хрестоподібної зв`язки та заднього рогу медіального меніска колінного суглобу, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що суд дійшов правильного висновку, що внаслідок винних дій обвинуваченого неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 було спричинено моральну шкоду, яка полягала у нервовому потрясінні, моральних переживаннях та стражданнях в зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження, вимушених змінах у звичному способі життя, погіршенні стану здоров`я. Проте суд першої інстанції недостатньо врахував глибину моральних і душевних страждань потерпілого, обставини вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, з урахуванням вимог розумності та справедливості при завданні обвинуваченим потерпілому моральної шкоди, оцінивши її в сумі 7000грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 5, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення) з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин.

З огляду на викладені вище норми цивільного та цивільно-процесуального законодавства, та з урахуванням фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, судом при вирішенні цивільного позову потерпілого про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 7 000 грн. при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди недостатньо врахувано характер та обсяг заподіяних потерпілому моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких він зазнав внаслідок злочину, їх тривалості, можливості відновлення. Так судом при визначенні розміру моральної шкоди не було враховано, що внаслідок ДТП потерпілий отримав забиту рану верхньої третини лівої гомілки, часткові ушкодження власної зв`язки лівого наколінника, ушкодження хрестоподібної зв`язки та заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Наявність тілесних ушкоджень в області колінного суглобу у потерпілого суд апеляційної інстанції вважає таким, що потребує тривалого лікування та тривалого відновлення здоров`я.

Крім того суд апеляційної інстанції вважає, що неповнолітньому потерпілому також були заподіяні моральні страждання у зв`язку з тим, що був порушений звичайний спосіб життя, внаслідок ДТП він позбавлений можливості вільного руху, пов`язаного з тривалим лікуванням та відновленням, у зв`язку з чим це вплинуло на звичайний образ життя. Крім того потерпілий має розуміння, що його життя залежало від протиправних дій обвинуваченого, постійно переживає події того дня, що обумовлює постійні переживання і стрес, хвилюється з приводу наслідків отриманого ушкодження, та можливостей, які він через молодий вік 15 років, не зможе реалізувати внаслідок травми, та незворотних наслідків після її отримання, що внесло в його життя душевний та моральний дискомфорт.

Зазначене вище не було враховано судом при визначенні розміру моральної шкоди, тому суд апеляційної інстанції з урахуванням фактичних обставин справи, зазначених ним вище факторів, дійшов висновку про зміну розміру моральної шкоди з визначенням 30 000грн., яку необхідно стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого, оскільки вважає, що саме такий розмір буде відповідати вимогам розумності та справедливості.

Таким чином доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_6 , що обвинуваченим також завдана потерпілому моральна шкода у вигляді негативних змін в його житті; моральних страждань, що його життя могло залежати від протиправних дій обвинуваченого, необхідність пояснювати оточуючим постійно обставини цієї події, що в свою чергу спричиняє тяжкі переживання та стрес у сина, втрату ним сталих життєвих зв`язків, втрату сином, як водієм транспортного засобу, впевненості на дорозі, крім того синові завдана глибока психологічна травма, що отримані сином травми від ДТП обумовлені необхідністю залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, витрачання яких продовжується до теперішнього часу, що обвинувачений має компенсувати його синові моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., оскільки цей розмір відповідає принципам розумності та справедливості, оскільки саме він може частково компенсувати емоційні страждання його сина, а також компенсувати витрати, а також компенсувати витрати, пов`язані з відновленням його психологічного стану, а також з відпочинком від цього, що обвинувачений на момент звернення з позовом не сплатив йому жодних коштів у рахунок відшкодування шкоди, не попрохав пробачення, за вчинене, є частково слушними та підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2021р., яким обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , в особі законного представника ОСОБА_6 , до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 понесену матеріальну шкоду у розмірі 8831 грн. 32 коп. (вісім тисяч вісімсот тридцять одна грн. 32 коп.), та стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. задовольнити частково.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2021р., яким обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Цивільний позов потерпілих задоволено частково - змінити в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь цивільного позивача ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_6 моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь цивільного позивача ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

28 листопада 2022 року м.Кривий Ріг