ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003039 від 02.10.2022 року, за апеляційною скаргою прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 13 грудня 2022 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівців, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Вироком Садгірського районного суду м. Чернівців від 13 грудня 2022 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

ЄУНСС: 726/1932/22 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_10

НП: 11-кп/822/60/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ст. 126-1 КК України

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Як було встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, обвинувачений ОСОБА_6 08.02.2022 року о 15 год. 05 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт з батьком ОСОБА_8 , в ході якого виражався в його бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, принижував честь та гідність внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, чим спричинив насильство в сім`ї, за що постановою судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 14.03.2022 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до покарання у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп.

Продовжуючи свої умисні, протиправні дії спрямовані на вчинення домашнього насильства, 26.06.2022 року обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт з батьком ОСОБА_8 , в ході якого виражався в його бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, чим спричинив насильство в сім`ї, за що постановою судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 28.07.2022 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП до покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

В подальшому, 11.07.2022 року близько 11 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив словесний конфлікт з батьком ОСОБА_8 , в ході якого виражався в його бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, штовхав, намагався вдарити, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, чим спричинив насильство в сім`ї, за що постановою судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 05.08.2022 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП до покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення насильства в сім`ї, ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив, продовжив вчиняти домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_8 та 02.10.2022 року приблизно о 02 год. 00 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання, умисно, протиправно вчинив відносно останнього, психологічне насильство, що виразилось у словесних образах, приниження людської гідності нецензурними словами, залякуваннями та погрозами фізичною розправою над ним, що призвело до психологічних розладів, у формі розладу адаптації (з переважним порушенням інших емоцій) тобто ознаки психічного порушення невротичного рівня, як психогенної реакції особистості, що виникло внаслідок наявної психотравмуючої ситуації.

Окрім цього, 08.10.2022 року близько 18 год. 00 хв. перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 тобто за місцем проживання, умисно, протиправно вчинив відносно останнього, психологічне насильство, що виразилось у словесних образах, приниження людської гідності нецензурними словами, залякуваннями та погрозами фізичною розправою над ним, що призвело до психологічних розладів, у формі розладу адаптації (з переважним порушенням інших емоцій) тобто ознаки психічного порушення невротичного рівня, як психогенної реакції особистості, що виникло внаслідок наявної психотравмуючої ситуації.

Таким чином, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у домашньому насильстві, яке виразилось в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

На вказаний вирок прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що вона не заперечуючи правової кваліфікації дій ОСОБА_6 , доведеності його вини у скоєнні кримінального правопорушення, просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначення покарання із застосуванням статтей 75, 76 КК України. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 місяці. В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, не врахував що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за умисні тяжкі злочини та вже двічі звільнявся від відбування покарання з випробувальним терміном, систематично вчиняв адміністративні правопорушення, однак належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти умисні кримінальні правопорушення, а відтак не здатний надавати критичну оцінку своїм діям та не бажає змінювати свою поведінку і ставлення щодо дотримання вимог закону у суспільстві, що вказує на підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого.

Крім цього зазначає, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в лікаря нарколога, також перебуває на обліку в лікаря психіатра та виявляє ознаки психічного розладу внаслідок вживання алкоголю, суспільно-корисною працею не займається, офіційно непрацевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних членів сім`ї немає, що підтверджує відсутність тісних соціальних зв`язків.

Стверджує, що суд лише формально вказав, що враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, однак фактично не взяв до уваги те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких умисних злочинів, його спосіб життя, який свідчить про небажання останнього виправитись, схильність його до вчинення правопорушень, а тому звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням може сприяти виникненню та формування у нього думки щодо вседозволеності, відчуття безкарності та неповаги до норм чинного законодавства, яке охороняє суспільні інтереси.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав, у ній зазначених, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти поданої апеляційної скарги, вважавши вирок районного суду законним та обґрунтованим, позицію потерпілого ОСОБА_8 , який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому ОСОБА_6 і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України в апеляційній скарзі прокурора не заперечуються, таким чином колегія суддів не переглядає та не наводить доводів на їх підтвердження.

Крім цього, як було встановлено колегією суддів з матеріалів даного кримінального провадження, за згодою учасників процесу, у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, районним судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, також судом роз`яснено учасникам судового провадження, в тому числі і обвинуваченому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції, з`ясовано, що учасникам процесу зрозумілий зміст ст. 349 КПК України та правові наслідки її застосування.

Стороною обвинувачення оскаржується правильність призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання з випробуванням.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до змісту ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Нормами статті 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлено, що призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі та застосовуючи при цьому вимоги статтей 75, 76 КК України, на підставі яких останнього звільнено від відбування покарання на 1 (один) рік іспитового строку, судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеристику злочину, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що останній перебуває на психіатричному та наркологічному обліках, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Однак, колегія судів із даними висновками районного суду не погоджується і звертає увагу на те, що суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, належним чином не мотивував, які саме обставини справи і дані про особу ОСОБА_6 давали підстави дійти до висновку про можливість виправлення та перевиховання останнього без ізоляції від суспільства.

Зокрема, належним чином не було враховано те, що обвинувачений вчинив злочин, по відношенню до свого батька, який є похилого віку, систематичність вчинення протиправних діянь по відношенню до потерпілого, та спосіб вчинення злочину.

Також не було враховано те, що обвинувачений суспільно-корисною працею не займається, офіційно непрацевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних членів сім`ї немає, що підтверджує відсутність тісних соціальних зв`язків, та спосіб його життя, який свідчить про небажання останнього виправитись, його схильність до вчинення правопорушень.

Поза увагою районного суду залишилась тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є умисним нетяжким злочином проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років, а також настання наслідків, після скоєного обвинуваченим по відношенню до потерпілого, у виді психологічних розладів.

За таких обставин, звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням є необґрунтованим та не відповідає вимогам закону.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив про те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно зі ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до вимог ст. 420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок у разі, зокрема, необхідності застосування більш суворого покарання, яке буде, на думку колегії суддів, достатнім та необхідним для перевиховання та виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним в майбутньому нових правопорушень.

Отже, вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_6 слід скасувати та ухвалити новий вирок з підстав, що передбачені статтями 407, 409, 413 ч.1 п. 2, 414, 420 КПК України, оскільки внаслідок неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність (ст. 75 КК України) судом призначене покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості скоєного та особі обвинуваченого і є явно несправедливим внаслідок м`якості.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. 65 КК України, колегія суддів враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином проти життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого, який суспільно-корисною працею не займається, офіційно непрацевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних членів сім`ї немає, в силу ст. 89 КК України не судимий, перебування останнього на психіатричному та наркологічному обліках.

Також бере до уваги апеляційний суд те, що обвинувачений вчинив злочин, по відношенню до свого батька, який є похилого віку, систематичність вчинення протиправних діянь по відношенню до потерпілого, та спосіб вчинення злочину, а також настання наслідків, після скоєного обвинуваченим по відношенню до потерпілого, у виді психологічних розладів.

Обставинами, які згідно вимог ст. 66 КК України пом`якшують обвинуваченому покарання колегією суддів визнаються: визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання згідно пред`явленого обвинувачення, колегією суддів не встановлено.

Зазначене дає апеляційному суду достатні підстави для призначення ОСОБА_6 покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці, тобто в межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме ступеню тяжкості скоєного і особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судовою колегією апеляційного суду, не встановлено підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок районного суду скасуванню з постановленням нового вироку.

Керуючись статтями 370, 376, 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 13 грудня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного його затримання.

В решті вирок районного суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя доповідач: Судді

____________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3