Справа №: 343/453/23
Провадження №: 1-кп/0343/70/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження №1-кп/0343/70/23, справа № 343/453/23, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000015 від 10.01.2023, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, несудимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу, форми вини, мотивів вчинення та наслідків кримінальних правопорушень:

ОСОБА_4 привласнив офіційний документ з корисливих мотивів, а також таємно викрав чуже майно, яке вчинив повторно, в умовах воєнного стану

Кримінальні правопорушення вчинені при таких обставинах.

09 січня 2023 року ОСОБА_4 близько 11:30 год підійшов до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який знаходиться у м. Долина по просп. Незалежності, 3-А, для того, щоб зняти грошові кошти зі своєї банківської картки. Перед ОСОБА_4 здійснював операцію зі зняття коштів ОСОБА_7 . Знявши кошти з рахунку, останній залишив свою платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 в банкоматі, а сам пішов по своїх справах. Підійшовши до банкомату, ОСОБА_4 побачив у ньому залишену банківську картку та вирішив протиправно заволодіти нею.

Так, ОСОБА_4 , підійшовши до банкомату, забрав залишену ОСОБА_7 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка, відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, таким чином привласнив її.

Окрім цього, в період дії на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України № 64/20211 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв"язку з військовою агресією Російської Федирації проти України, дію якого неодноразово продовжено відповідно до чинного законодавства, ОСОБА_4 , після привласнення банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», належної ОСОБА_7 , вирішив незаконно заволодіти грошовими коштами потерпілого, які знаходяться на банківському рахунку.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 09 січня 2023 року близько 11:40 год, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, направився до крамниці «Овочі і Фрукти», що у м. Долина по вул. С.Бандери, 3, де за придбаний ним товар розрахувався грошовими коштами у сумі 375 грн з платіжної карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_8 , та таким чином таємно вчинив крадіжку грошових коштів на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, того ж дня близько 11:55 год ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із платіжної карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, направився до аптеки «Подорожник» №1392, що у м. Долина по вул. М. Грушевського, 15, де за придбані ним препарати для лікування розрахувався грошовими коштами у сумі 283,99 грн з вищевказаної платіжної карти та таким чином вчинив крадіжку грошових коштів, належних ОСОБА_8 .

Не припиняючи свою злочинну діяльність, того ж дня приблизно о 12:05 год ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів із платіжної карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, направився до магазину «Рукавичка» 580, що у м. Долина по вул. О.Довбуша, 9, де за придбаний товар розрахувався грошовими коштами у сумі 515,39 грн з вищевказаної платіжної карти, вчинивши крадіжку грошових коштів на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, того ж дня близько 12:20 год ОСОБА_4 повторно, в умовах воєнного стану, направився до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» (суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_9 ), що у АДРЕСА_3, де за придбаний товар розрахувався грошовими коштами у сумі 364,26 грн з вказаної вище платіжної карти, таким чином вчинивши крадіжку грошових коштів на вказану суму.

Не припиняючи свою злочинну діяльність, того ж дня близько 12:30 год ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із платіжної карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, направився на автозаправну станцію «ОККО», що у м. Долина по вул. Обліски, 113, де за придбане пальне розрахувався грошовими коштами у сумі 840 грн з вказаної платіжної карти, вчинивши крадіжку грошових коштів, належних потерпілому.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, того ж дня близько 12:35 год ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів із платіжної карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно та в умовах воєнного стану, на автозаправній станції ТОВ «НК БАРЕЛЬ» АЗС №21, що у м. Долина по вул. Обліски, 96, за придбане пальне розрахувався грошовими коштами у сумі 825 грн з платіжної карти зазначеної вище, чим вчинив крадіжку грошових коштів ОСОБА_7 на вказану суму.

Не припиняючи свою злочинну діяльність, того ж дня, а саме 09.01.2023 близько 12:45 год ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із платіжної карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно та в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, направився на автозаправну станцію «БРСМ», що у с. Оболоння по вул. Одиниця, де придбав пальне і розрахувався грошовими коштами у сумі 824,85 грн з вказаної вище платіжної карти, таємно вчинивши крадіжку грошових коштів потерпілого на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, того ж дня близько 12:55 год ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів із платіжної карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, у супермаркеті «АТБ Маркет», що у м. Долина по вул. Б.Хмельницького, 6, за придбаний товар розрахувався грошовими коштами у сумі 368,70 грн з вищевказаної платіжної карти, яка належить ОСОБА_7 , таким чином вчинивши крадіжку грошових коштів на вказану суму.

В подальшому, 9 січня 2023 року близько 13:15 год ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із платіжної карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, направився до магазину ТМ «Рибак», що у м. Долина по вул. Січових Стрільців, 1, де за придбаний товар розрахувався грошовими коштами у сумі 697,64 грн з вказаної вище платіжної карти, тим самим вчинив крадіжку грошових коштів на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, того ж дня приблизно о 13:35 год ОСОБА_4 , з метою реалізації свого умислу на таємне викрадення грошових коштів із вищевказаної платіжної карти, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, у магазині «1000 дрібниць», що у м. Долина по просп. Незалежності, 3-А, розрахувався за придбаний товар грошовими коштами у сумі 470,00 грн з платіжної карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , тим самим вчинив крадіжку грошових коштів на вказану суму.

Всього, внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 5564,83 грн.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:

у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. Зазначив, що 09 січня 2023 року він прийшов до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який знаходиться у м. Долина по просп.Незалежності, 3-А, щоб зняти кошти. Біля банкомату нікого не було, однак, у банкоматі була залишена картка. Не знає, "що на нього найшло", але він її забрав та протягом дня за її допомогою здійснював покупки. Кому належила картка йому не було відомо. Біля 18 години до нього приїхали працівники поліції, яким він віддав карту та розповів про всі свої дії з нею. Усвідомлює, що своїми діями, спричинив потерпілому матеріальну шкоду, яку добровільно відшкодував, як і компенсував завдану моральну шкоду. У вчиненому щиро кається, розуміє протиправність своїх дій, обіцяє, що більше такого не повторить, просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд провадження за його відсутності. Зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, просить його не карати. Збитки та матеріальна шкода йому ОСОБА_4 відшкодовані (а.п. 29).

ІІІ. Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження:

враховуючи те, що обвинувачений повністю визнає свою вину, не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість у подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, даних про речові докази та накладений арешт.

ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений:

аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він привласнив офіційний документ з корисливих мотивів, а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприйняття розкриттю злочинів, добровільне відшкодування потерпілому завданої матеріальної та моральної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, суд не встановив.

VІ. Мотиви призначення покарання:

вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 61 Конституції України, якими визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 (а.п. 38, 39), позитивно характеризується за місцем проживання (а.п. 40), згідно з довідками КНП "Долинська багатопрофільна лікарня", за допомогою до нарколога та психіатра не звертався (а.п. 41, 42), вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.п. 37), є пенсіонером (а.п. 44).

Відповідно до даних, які містяться в досудовій доповіді органу пробації про обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , останній проживає у власному будинку, здобув середню освіту, отримав професію водія, є пенсіонером за віком. Раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Матеріальне становище задовільне. За місцем проживання скарг на його поведінку не поступало. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства (а.п. 50-52).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» у рішенні від 09 червня 2005 року, «Фрізен проти Росії» у рішення від 24 березня 2005 року, згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» у рішення від 16 жовтня 2008 року ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд приймає до уваги обставини, що, згідно зі ст. 65 КК України, підлягають врахуванню, а саме мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні кримінальних правопорушень, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, кількість та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу, які наведені вище.

Тому, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, особу винного, його вік, сімейне становище, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі. Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Однак, з урахуванням особи винного, а саме того, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується по місцю проживання, добровільно відшкодував завдану шкоду, потерпілий до нього претензій не має, просить його не карати, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим та законним з урахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню в їх сукупності, а також буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретних кримінальних протиправних діянь, вчинених обвинуваченим з призначеним йому покаранням, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

VІІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду провадження у суді не обирався та клопотань про його обрання не поступало.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франкіської області від 12 січня 2023 року накладено арешт на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 Visa Gold KVD, термін дії 06/26, власником та користувачем якої є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 . Позбавлено права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном, особам, які наділені правами на вищевказані дії (а.п. 35-36).

Питання про скасування арешту суд вирішує відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України та враховує міру покарання, яку слід призначити обвинуваченому, майно, на яке накладено арешт, яке не підлягає спеціальній конфіскації.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертиз, не понесено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 Кримінального кодексу України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2023 року, на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 Visa Gold KVD, термін дії 06/26, власником та користувачем якої є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 .

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 Visa Gold KVD, термін дії 06/26, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000015 у сторони обвинувачення, - повернути власнику ОСОБА_7 ;

- CD-R диск з інформацією, наданою АТ КБ "ПриватБанк", DVD-R диски із відеозаписами за 09.01.2023 в кількості 8 штук, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000015 у сторони обвинувачення, залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000015.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1