ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 610/3526/21 Номер провадження 11-кп/814/511/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника засудженогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нігір Хабаровського краю Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого,

суд відмовив у задоволенні його клопотання про звільнення за хворобою від відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року, яким він засуджений за ч.2 ст.263, ч.4 ст.296, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що встановлені у ОСОБА_8 захворювання не входять до переліку хвороб, які є підставою для прийняття рішення про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Крім того, суд врахував, що ОСОБА_8 звільнявся від покарання за хворобою, проте знову вчинив ряд кримінальних правопорушень, в тому числі тяжкий умисний злочин.

За змістом апеляційної скарги з доповненнями засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити його за хворобою від відбування покарання.

При цьому вважає лікарсько-консультативний висновок комісії про його медичний огляд від 24 листопада 2021 року не належним доказом для висновку про відсутність підстав для застосування приписів ст.84 КК України.

Наголошує, що має інвалідність другої групи, встановлену довічно, переніс ряд захворювань та потребує оперативного втручання, що неможливо в умовах установи відбування покарань.

Вважає, що його клопотання розглянуто з істотним порушенням вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Згідно з ч.2 ст.84 КК України, особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Всупереч доводам апеляційної скарги засудженого, висновок суду про відсутність достатніх підстав для його звільнення від покарання за хворобою узгоджується з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, наведеними у пункті 3 постанови №8 від 28 вересня 1973 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», враховує не тільки висновок лікарської комісії, а й тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, нестабільну поведінку ОСОБА_8 під час відбуття покарання, неналежний ступінь його виправлення, а також ту обставину, що він раніше звільнявся покарання за хворобою, проте невдовзі після звільнення знову вчинив ряд кримінальних правопорушень, в тому числі умисний тяжкий злочин.

Твердження ОСОБА_8 про те, що лікарсько-консультативний висновок комісії про медичний огляд від 24 листопада 2021 року є неналежним доказом суперечать приписам закону.

Відповідно до ч.5 ст.154 КВК України, подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Розділом VI Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15 серпня 2014 року (із внесеними змінами) встановлена процедура підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою.

Так, медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

Як вбачається з матеріалів провадження, 24 листопада 2021 року лікарсько-консультативною комісією Покровської спеціалізованої туберкульозної лікарні №17 складений висновок про медичний огляд засудженого ОСОБА_8 , відповідно до якого на теперішній час діагноз хворого не входить до Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Цей висновок складений з дотриманням вимогвказаного Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі та підписаний головою і членами комісії, а самі підписи скріплені печатками.

Будь-яких об`єктивних даних, які б ставили під сумнів цей документ, матеріали провадження не містять.

Більше того, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції членлікарсько-консультативної комісії підтвердив цей висновок та пояснив, що стан ОСОБА_8 не перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

Отже, відсутні підстави для визнання цього доказу неналежним, про що прохає засуджений.

З огляду на вказаний висновок, лист начальника філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях про те, що діагноз хворого ОСОБА_8 на момент звернення входить доПереліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, від 13 вересня 2021 року, тобто до обстеження хворого лікарсько-консультативною комісією, не може бути безумовною підставою для звільнення засудженого від покарання за хворобою.

Сам по собі факт встановлення ОСОБА_8 інвалідності другої групи також не є такою підставою для його звільнення.

Враховуючи наведене, висновки суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого про звільнення його за хворобою від відбування покарання є обґрунтованими, а рішення суду належним чином вмотивоване.

Отже, апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4