Справа № 521/732/23
Номер провадження:1-кс/521/358/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одесі клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000022 від 06.01.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, маючого тяжкі захворювання, неодруженого, маючого малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідча за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 06.01.2022 року приблизно об 18 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 перебував за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 23, в приміщенні магазину «АТБ». В подальшому, коли ОСОБА_5 вийшов з вказаного приміщення магазину то він помітив мопед «YAMAHA JOG», 2006 року випуску, чорного кольору, з номером рами НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_9 та фактично перебуває у постійному володінні ОСОБА_10 , який був припаркований біля входу до магазину «АТБ». В подальшому у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння вказаним транспортним засобом.

Далі, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна та особистого збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до мопеду, який був припаркований біля магазину «АТБ» за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 23 та сів за кермо.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 бажаючи залишити місце вчинення злочину та приховати транспортний засіб, перебуваючи за кермом мопеду «YAMAHA JOG», 2006 року випуску, чорного кольору, з номером рами НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , приблизно об 18 годині 35 хвилин, використовуючи фізичну силу та штовхаючи мопед, сидячи на ньому, почав рухатися в бік автомобільної стоянки по провулку 5 - й Майський, 21А в м. Одесі, де в подальшому приховав вказаний транспортний засіб, тим самим незаконно заволодів мопедом марки «YAMAHA JOG», 2006 року випуску, чорного кольору, з номером рами НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість якого складає 18 500 гривень, чим в свою чергу спричинив ОСОБА_11 майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в умовах воєнного стану (запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022 року», який зокрема продовжено з 21.11.2022 року строком на 90 діб відповідно до Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 року, затвердженого Законом України від 16.11.2022 року 2738-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні № 757/2022 від 07.11.2022 року), а саме 06 січня 2023 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 перебував на вулиці біля житлових будинків за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 46А . У подальшому, перебуваючи за вказаною адресою, останній помітив потерпілого ОСОБА_12 , який проходив по вул. Бугаївська, навпроти будинку №46А . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння майном, що належить потерпілому ОСОБА_12 , що поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу. З метою реалізації даного злочинного умислу ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, наздогнав потерпілого ОСОБА_12 біля вказаного будинку по АДРЕСА_3 та наніс останньому один удар ззаду в область спини, від якого потерпілий втратив рівновагу та впав на спину.

Надалі, ОСОБА_5 долаючи супротив потерпілого та не даючи останньому піднятися на ноги, 3 рази запшикав потерпілому обличчя газовим балоном «Перець - 4», чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку очей та наніс 3 удари ногами в область тулуба та обличчя потерпілого ОСОБА_12 .

Після чого, ОСОБА_5 витягнув з нагрудних карманів куртки потерпілого належні йому мобільний телефон марки «Самсунг А32» в корпусі темно-сірого кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з номером телефону НОМЕР_3 та сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером телефону НОМЕР_4 , вартістю 6 000 гривень та грошовими коштами у сумі 200 гривень.

Після цього ОСОБА_5 із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 6 200 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, а також підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень 07.01.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування у своєму клопотанні просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засідання підтримав клопотання, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник в судовому засідання щодо задоволення клопотання органу досудового розслідування заперечував та вважав можливим застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід, а саме у виді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні, поводжуючи себе дивно та не зовсім адекватно, підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 06.01.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України. Процесуальне керівництво у зазначеному провадженні здійснює група прокурорів Малиновської окружної прокуратури м. Одеси.

06.01.2023 року о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий співробітниками поліції.

07.01.2023 року о 14 годині 22 хвилин гр. ОСОБА_5 за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України. ОСОБА_5 в присутності двох понятих від підпису відмовився.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні даних кримінальних правопорушень є зібрані під час досудового розслідування докази, а саме: протоколами огляду місця події від 06.01.2023 року, протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , протоколами допитів свідків від 06.01.2023 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.01.2023 року та іншими доказами у сукупності.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що перелічені у даній статті.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлено, що запобіжними заходами є особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в клопотанні, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя погоджується із доводами органу досудового розслідування та вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Одесі; має зареєстроване та постійне місце проживання на території м. Одеси; має неповну середню освіту; неодружений, проте має малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; офіційно не працевлаштований; має тяжкі захворювання, а саме згідно наявної в матеріалах клопотання довідки, що видана КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради №3128 від 16.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_5 знаходиться на стаціонарному лікуванні у геронтопсихітричному змішаному відділенні №18 з 11.11.2022 року по день надання відповіді, з приводу хронічного психічного захворювання. Крім того, відповідно до копії виписки амбулаторного хворого №107885, що видана КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради від 10.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_5 має захворювання клінічної IV стадії, В20-хвороба, що зумовлена вірусом імунодефіциту людини (ВІЛ), а саме прогресуюча множинна лейкоенцефалопатія (тяжке прогресуюче імунозалежне інфекційне захворювання головного мозку), а також хворобу, що зумовлена вірусом імунодефіциту людини (ВІЛ з проявами інших вірусних інфекцій, зокрема за наслідками перенесеного хронічного вірусного гепатиту С.

З клопотання органу досудового розслідування вбачається, що необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного полягає у наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зауважує, що ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що обвинувачений обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед судом повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Прокурором доведено, а слідчим суддею встановлено існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду, так як підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких особливо тяжкий злочин, який був вчинений із застосуванням насилля небезпечного для життя та здоров`я особи, що виразилось у нанесенні тілесних ушкоджень ногами та забризкуванні обличчя газовим балоном і знаючи про тяжкість покарання, що може йому загрожувати у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від слідства та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 враховуючи те, що він під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження отримає відомості, щодо свідків у даному провадженні, може незаконно впливати на них, адже їх допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного вони можуть змінити показання в залі судового засідання під час судового розгляду. Крім того ОСОБА_5 особисто знайомий з потерпілим ОСОБА_12 , знаючи про місця, які відвідує потерпілий, може незаконного впливати на нього, примушуючи останнього також змінити покази або відмовитися від них.

В частині наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість вказаного ризику, оскільки органом досудового розслідування не надано належних доказів про те, що ОСОБА_5 раніше судимий (копію вироку) чи є особою злочинного світу, суду не надано.

Виходячи із порівняльного аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного/обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, стану здоров`я, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного/обвинуваченого під час досудового та судового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного/обвинуваченого (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При врахуванні тяжкості злочину потрібно враховувати раціональний зміст та ступінь суспільної небезпечності цієї особи, який дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечило 6 презумпції невинуватості.

Отже, застосування найсуворішого запобіжного заходу повинна оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, аби попереднє ув`язнення не виявилось невиправданим.

Якщо проаналізувати рішення ЄСПЛ у справах «Мельник проти України» та «Mouisel v. France», то можна зрозуміти чітку позицію ЄСПЛ з приводу оцінки ситуацій, пов`язаних з перебуванням в ув`язненні хворої людини без належних умов. ЄСПЛ наголошує, що складовими, які необхідно розглядати щодо сумісності стану здоров`я ув`язненого та умов його утримання, є такі: медичний стан в`язня, доцільність ув`язнення з огляду на стан здоров`я в`язня та адекватність медичної допомоги та піклування, які надається в умовах ув`язнення.

З врахуванням усіх встановлених обставин під час судового засідання слідчий суддя вважає, що прокурором не було надано відомостей, які б вказували на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку з боку підозрюваного. Отже, органом досудового розслідування доведено лише обставини встановлені в п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Таким чином, під час розгляду клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя приймає впершу чергу до уваги наступні відомості: стан здоров`я підозрюваного та потреба постійного медичного нагляду, що потребуватиме відвідування відповідних медичних закладів; наявність у останнього місця проживання на території АДРЕСА_2 ); наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки останній має малолітнього сина.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що не має необхідності тримати підозрюваного під вартою. На цей час слідчим суддею не встановлено виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права ОСОБА_5 на свободу, та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Отже слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є надмірно суворим з огляду на стан здоров`я ОСОБА_5 та вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, запобігання встановленим ризикам.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000022 від 06.01.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України - відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 - цілодобово.

Негайно доставити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де і звільнити з під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 покласти на співробітників Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 , який перебуватиме під цілодобовим домашнім арештом покласти на співробітників Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 57 (п`ятдесят сім) днів, в межах строку досудового розслідування, і обчислюється з моменту оголошення, тобто з 09.01.2023 року та припиняє свою дію 07.03.2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1