Справа № 203/2382/20
Провадження № 1-кп/0203/218/2023
У Х В А Л А

11.04.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403 від 28.08.2019 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, гр. України, з вищою освітою, юрисконсульта ТОВ «Промпостачлюкс», депутата Центральної районної у м. Дніпро ради, не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, як такий що відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти призначення справи до судового розгляду, просив повернути обвинувальний акт прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а саме:

в акті не вірно зазначено по батькові обвинуваченої,

не вірно зазначене місце реєстрації, адреса проживання ОСОБА_5 та її місце роботи;

потерпілою стороною зазначено Запорізький національний університет в особі ректора, вказано його місце проживання, а не адреса юридичної особи, та, окрім того, вважає, що потерпілою стороною повинно бути Міністерство освіти та науки України, оскільки об`єктом протиправних дій з огляду на зміст обвинувального акту є об`єкт нерухомого майна, який на праві власності належить зазначеному Міністерству, та перебуває у Запорізькому національному університеті на праві господарського відання.

Окрім того, зазначив, що обвинувальний акт не містить викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, посилаючись на те, що в обвинувальному акті відсутні будь-які відомості щодо мети скоєння протиправних дій, яка повинна полягати у наявності користі отримання неправомірної вигоди, зокрема не конкретизовано в інтересах себе або бідь-яких фізичних або юридичних осіб діяла ОСОБА_5 , не зазначено яку саме користь матеріальну або не матеріальну отримала ОСОБА_5 , також не зазначено час, місце, спосіб, умисел та інші обставини отримання такої вигоди тощо, що у відповідності до ст.91 КПК України підлягає доказуванню.

ОСОБА_5 підтримала доводи захисника та просила повернути обвинувальний акту прокурору.

Вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, за результатами підготовчого провадження суд має право прийняти рішення щодо повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд звертає увагу, що дотримання зазначеної вимоги до змісту обвинувального акта є однією із гарантій права особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, на захист, оскільки пред`явлення конкретного обвинувачення і чітке викладення фактичних обставин кримінального правопорушення надає обвинуваченій особі можливість ефективно захищатися від такого обвинувачення та використовувати всі передбачені кримінально-процесуальним законом права на свій захист.

Дослідженням змісту обвинувального акту встановлено, що в обвинувальному акті відсутні відомості щодо мети скоєння протиправних дій, яка повинна полягати у наявності користі отримання неправомірної вигоди, зокрема не конкретизовано в інтересах себе або бідь-яких фізичних або юридичних осіб діяла ОСОБА_5 , не зазначено яку саме користь матеріальну або не матеріальну отримала ОСОБА_5 , також не зазначено час, місце, спосіб, умисел та інші обставини отримання такої вигоди тощо, що у відповідності до ст.91 КПК України підлягає доказуванню.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Більше того, формулювання обвинувачення має бути конкретним, тобто в ньому повинно бути детально описано місце вчинення злочину, час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність), які були скоєні обвинуваченим, ознаки суб`єктивної сторони злочину (форма вини, мотив, мета) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, так як зазначені обставини, відповідно до положень ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Окрім того, суд зазначає, що в обвинувальному акті невірно визначено потерпілу сторону, приймаючи до уваги, що за змістом обвинувального акту потерпілою стороною повинен виступати власник майна.

Враховуючи те, що в мотивувальній частині вироку суду за наслідком розгляду кримінальної справи відповідно до положень ст.374 КПК України обов`язково зазначається формулювання обвинувачення, суд вважає, що відсутність в обвинувальному акті висунутого особі обвинувачення є тим недоліком, без якого не може розпочатися судовий розгляд та, відповідно, проводитися судове слідство, пов`язане із вирішенням обвинувачення (так як воно відсутнє) і вказаний недолік, згідно норм КПК України, може бути усунутий лише на стадії підготовчого судового засідання відповідно до процедури, визначеної ст. 314 КПК України.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення його до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає КПК України.

На підставі викладеного та керуючись п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000403 від 28.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Днпіропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1