Справа №592/7499/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/95/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2022 р. колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.09.2020 року, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця громадянина України, не одруженого, із неповною середньою освітою, учня ІІ курсу ДПТНЗ «Хотінський професійний аграрний ліцей», зареєстрованого в АДРЕСА_2 , фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в якій вона просила вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.09.2020 року, відносно ОСОБА_8 скасувати, в частині призначення йому покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок за яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 104, 75 КК України просила звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік. Також, просила покласти на ОСОБА_8 виконання передбачених ст. 76 КК України обов`язків, а саме:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.

В іншій частині вирок суду просила залишити без зміни.

Даним вироком ОСОБА_10 визнано винним у вчиенні кримінального правопорушення передбаченого ч .2 ст. 289 КК України і призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 років обмеження волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_10 покладено виконання таких обов`язків як:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_10 визначено не обирати.

Цим же вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиенні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 років обмеження волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено виконання таких обов`язків як:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_8 визначено не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь потерплого ОСОБА_11 5000 грн моральної шкоди.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_11 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. У разі відсутності коштів у неповнолітнього ОСОБА_8 витрати визначено стягнути з його законного представника ОСОБА_12 .

Стягнуто з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на користь держави 6713,45 грн процесуальних витрат, по 3356,72 грн з кожного окремо. У разі відсутності коштів у неповнолітнього ОСОБА_8 процесуальні витрати визначено стягнути з його законного представника ОСОБА_12 .

Скасовано арешт майна накладений ухвалами слідчих суддів Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.05 2020 року, від 21.05.2020 року та 21.05.2020 року.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказував, що фактичних обставин справи, доведеності вини та правильності правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не оспорює. Водночас не погоджується з вироком суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки останній на момент вчинення злочину був неповнолітній, а тому такий вид покарання як обмеження волі, що було призначно судом першої інстанції обвинуваченому, до нього не застосовується.

Звертав увагу на санкцію ч.2 ст. 289 КК України якою передбачено покарання у виді від 5 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. З огляду на це, єдиним покаранням, яке може застосуватись до неповнолітнього ОСОБА_8 є позбавлення волі.

Водночас, враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, які встановлені під час судового розгляду в суді першої інстанції - щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, вчинення злочину вперше, повне відшкодування матеріальної шкоди, часткове відшкодування моральної шкоди та вчинення злочину неповнолітнім, прокурор вважав за можливе призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 289 КК України, у виді 3 років позбавлення волі. Крім цього, з огляду на досудову доповідь відділу пробації, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_8 ізоляції від суспільства для свого виправлення не потребує, прокурор вважав за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції 08.05.2020 року близько 17 год. 20 хв. ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , перебуваючи біля АДРЕСА_5, діючи таємно, користуючись відсутністю власника транспортного засобу НОМЕР_1 , білого кольору, н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_11 , вирішили незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом, який знаходився біля вказаного будинку. Для використання транспортного засобу у власних потребах, за допомогою ключа, який мався у ОСОБА_10 на зв`язці з собою, відчинили дверцята автомобіля та не маючи законної підстави на користування вказаним автомобілем, намагалися привести двигун в дію. Так, як їм не вдалося привести в дію двигун автомобіля ИЖ 412 ИЭ н.з. НОМЕР_2 , то вони почали його штовхати в напрямку проїжджої частини вул. Троїцької в м. Суми, таким чином зрушили його з місця, тобто транспортний засіб почав рухатись. Проштовхавши транспортний засіб ИЖ 412 ИЭ н.з. НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 19/119/11/2-119е від 26.05.2020, становить 8850 грн, до будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 залишили автомобіль навпроти другого під`їзду вказаного будинку. В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка апеляційну скаргу підтримала, просила вирок суду першої інстанції відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , в частині призначення йому покарання, скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, думки обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 , які не заперечували щодо апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурора висновки суду щодо фактичних обставин справи, доведеності вини та правильності правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не оспорюються, а тому вказані обставини апеляційним судом не перевіряються.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вважає апеляційний суд, вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не дотримався.

Так, санкція ч.2 ст. 289 КК України, за якою ОСОБА_8 притягується до відповідальності, передбачає покарання у виді від 5 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, судом першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 років обмеження волі без конфіскації майна. На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, та відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено виконання певних обов`язків.

Разом з цим, як слушно зазначає прокурор в своїй апеляційній скарзі відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

При цьому, як вбачається з матеріалів провадження та що підтверджено безпосередньо обвинуваченим в суді апеляційної інстанції, датою його народження є 08.12.2002 року, а датою вчиення злочину є 08.05.2020 року, що свідчить про те, що злочин обвинуваченим ОСОБА_8 вчинено в неповнолітньому віці.

Таким чином, суд першої інстанції, визначивши ОСОБА_8 покарання у виді 3 років обмеження волі, неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст.409 КПК України є підставою для скасування вироку.

Відповідно до ст. 407 КПК України : за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити вирок або ухвалу без змін;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Враховуючи , що в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, а саме призначення йому більш суворого показання, ніж визначив суд першої інстанції тому, за таких обставин колегія суддів погоджуючись з доводами прокурора вважає за необхідне ухвалити в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 новий вирок, що буде узгоджуватись з п.2 ч.1 ст.420 КПК України.

При ухваленні нового вироку в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 колегія суддів враховує такі обставини, так відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи із вказаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації, визначених у ч.1 ст.1 КК України завдань Закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Беручи до уваги обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків від скоєного те, що ОСОБА_8 провину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, є неповнолітнім, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження та паспортом громадянина України, на обліках в диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна потерпілому, який не наполягав на суворому покаранні, також частково відшкодована моральна шкода, що обгрунтвоано визнано обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому, а також відсутність обставин які його обтяжують, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, тобто більш м`яке від основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 289 КК України.

Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурор просив призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження з такими доводами прокурора колегія суддів погоджується частково та, з урахуванням того, що іншому обвинуваченому ОСОБА_10 , який злочин вчиняв разом з обвинуваченим ОСОБА_8 , судом першої інстанції призначено покарання у виді 3 років обмеження волі без конфіскації майна, колегія суддів, виходчи із засад розумності і справедливості, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, що буде більш співмірним з тим покаранням, яке призначено іншому обвинуваченому в цьому кримінальному провадженні за вчинення цього ж злочину.

На переконання апеляційного суду, саме таке покарання перебуватиме у справедливому співвідношенні із тяжкістю вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення і даним про його особу, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420, 615 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.09.2020 року, відносно ОСОБА_8 , скасувати в частині призначення йому покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок за яким призначити ОСОБА_8 , покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік та покласти на нього виконання передбачених ст. 76 КК України обов`язків, а саме:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок Сумського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .