Справа № 746/326/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2023 року Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Срібне кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, утриманців не має, освіта середня спеціальна, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.125 КК України -

В С Т А Н О В И В :

29 жовтня 2022 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_5 , в ході конфлікту з ОСОБА_6 , поблизу господарства, розташованого в АДРЕСА_2 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар кулаком в обличчя, причинивши потерпілому тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта № 250 від 15 листопада 2022 року судово-медичної експертизи, у гр. ОСОБА_6 , 1987 р.н., виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, котрі утворилися від дії тупого предмету, відповідно до п.2.3.1 а, п.2.3.2 а., п.2.3.3, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я».

Крім того, 30 листопада 2022 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_5 , в ході конфлікту з ОСОБА_7 , в господарстві, що в АДРЕСА_3 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому три удари кулаком правої руки в обличчя, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 272 від 21 грудня 2022 року судово-медичної експертизи, у гр. ОСОБА_7 , 1970 р.н., мали місце наступні тілесні ушкодження: синець слизової нижньої губи, садна в ділянці нижньої щелепи та правої щоки. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, синець за механізмом удару, садна за механізмом тертя, відповідно до п.2.3.2 б, 2.3.5, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я».

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав частково і пояснив, що 29 жовтня 2022 року близько 14 години він сварився з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які розмовляли поблизу господарства АДРЕСА_2 , в цей час із двору вийшов ОСОБА_6 з топором у руці і почав погрожувати йому, обвинувачений пішов до свого господарства і взяв монтировку для самозахисту, але ОСОБА_6 топором вибив з його рук монтировку, потім ОСОБА_5 виніс з двору бревно, яким для свого захисту ударив по топорищу ОСОБА_6 та розбив його, після чого вони зчепились битися. Обвинувачений стверджує, що лише захищався від потерпілого і ударів йому не наносив.

Щодо конфлікту з ОСОБА_7 пояснив, що саме 01.12.2022 року близько 16.00 год. він перебував у господарстві АДРЕСА_3 , де йому не сподобалось як ОСОБА_7 до нього звертався і між ними виник конфлікт у зв`язку з чим він ударив ОСОБА_7 спричинивши останньому тілесних ушкоджень.

Заслухавши обвинуваченого, допитавши потерпілих, свідків та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд знаходить, що вина обвинуваченого, не дивлячись на часткове визнання останнім своєї вини, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 29.10.2022 року близько 14.00 год. він вийшовши з двору, розташованого в АДРЕСА_4 , побачив, що ОСОБА_5 стоїть на вигоні і в руках тримав металеву монтировку та погрожував нею ОСОБА_10 біля якого стояла його дружина ОСОБА_11 . Потерпілий спробував його заспокоїти і вихопив у нього монтировку, після чого той побіг до свого двору і вибігши з дерев`яною палкою ударив нею ОСОБА_6 від чого останній упав на спину, обвинувачений сівши зверху на потерпілого почав його душити руками та наніс удар рукою по голові, до них підбіг ОСОБА_12 і відтягнув обвинуваченого від ОСОБА_6 . Потерпілий отримав тілесні ушкодження.

Аналогічні показання в судовому засіданні дали і свідки: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 30 листопада 2022 року близько 16.00 год. він перебував у господарстві АДРЕСА_3 , де зробивши зауваження ОСОБА_5 пішов до будинку дивитися телевізор, обвинувачений зайшов до будинку і підійшовши до нього наніс удар кулаком в обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження.

Аналогічні показання в судовому засіданні дав і свідок ОСОБА_15 .

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими і взаємопов`язаними для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені в якості джерел доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Часткове невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України, тобто в нанесенні ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, суд розцінює як бажання ухилитися від відповідальності за вчинені ним неправомірні дії, оскільки його вина в судовому засіданні повністю знайшла своє підтвердження. Факт нанесення ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами - висновком експерта №250 від 09.11.2022 судово-медичної експертизи, де у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, котрі утворилися від дії тупого предмету та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, протоколами проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_14 , а також показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , допитаних в судовому засіданні, і знаходить своє узгодження з показаннями потерпілого, які в судовому засіданні підтвердили, що обвинувачений наніс потерпілому тілесні ушкодження в область голови. Показання даних свідків знаходять своє узгодження і з показаннями самого обвинуваченого в тій частині, що він захищаючись наніс удар потерпілому, а тому не може суд згодитися із доводами сторони захисту обвинуваченого в тому, що в діях останнього відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, тобто в нанесенні ОСОБА_7 умисного легкого тілесного ушкодження, повністю доведена у судовому засіданні як власним визнанням вини самим обвинуваченим, так і зібраними та послідовно дослідженими у судовому засіданні доказами.

Аналізуючи докази по справі і даючи їм оцінку, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.125 КК України органами досудового слідства кваліфіковані вірно, оскільки він умисно наніс потерпілому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Аналізуючи докази по справі і даючи їм оцінку, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України органами досудового слідства кваліфіковані вірно, оскільки він умисно наніс потерпілому легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а вони законом віднесені до кримінальних проступків. Від скоєння цих кримінальних проступків не настало тяжких наслідків. Обвинувачений, як особа, по місцю проживання характеризується негативно, ніде не працює, хоча є працездатним, має постійне місце проживання.

На обліку у лікаря-психіатра ОСОБА_5 не перебуває. Раніше не судимий. Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого не має.

З урахуванням викладеного, ступеню тяжкості вчинених кримінальних проступків, особи винного, відсутності обставин, що пом"якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, так як таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Судових витрат по справі немає, цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.125, ч.1 ст.125 КК України і призначити йому:

за ч.2 ст.125 КК України 240 (двісті сорок) годин громадських робіт;

за ч.1 ст.125 КК України 100 (сто) годин громадських робіт.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування ОСОБА_5 призначити покарання у виді двохсот сорока годин громадських робіт.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішеня судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження також мають отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1