Справа № 727/3934/22
Провадження № 1-кп/727/261/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2022року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4
за участю захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Гаврилівці, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 408; ч.4 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.11.2021 року № 116-РС ОСОБА_4 , призваний на військову службу за контрактом, зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду навідника-оператора 2 зенітно ракетного відділення зенітно ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат».
Відповідно до положень п. 3 ч. 9 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з моменту прийняття на військову службу за контрактом старшого солдата ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_1 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Крім того, статті 131, 216 Статуту передбачають, що військовослужбовці зобов`язані постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби в службовий час і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
17 березня 2014 року виконуючий обов`язки Президента України видав Указ Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014, відповідно до якого в Україні настає особливий період.
14 квітня 2014 року виконуючий обов`язки Президента України видав Указ Президента України № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також, 21 лютого 2019 року ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 676/2646/17, визначено, що в Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року (з дня набрання чинності Закону України від 17 березня 2014 року № 1126-VII «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію») і триває по теперішній час.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, старший солдат ОСОБА_4 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення в час дії особливого періоду.
Зокрема, встановлено, що старший солдат військової служби за контрактом який проходить військову службу на посаді навідника-оператора 2 зенітно ракетного відділення зенітно ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 о 08 год. 00 хв. 17 січня 2022 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та вибув до місця свого постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд не пов`язаний з проходженням військової служби.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на посаді навідника-оператора 2 зенітно-ракетного відділення зенітно-ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) о 08 год. 00 хв. 17 січня 2022 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та вибув до місця свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд не пов`язаний з проходженням військової служби.
Крім цього, 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан. Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.
Натомість, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, 13.06.2022 року близько 13 години 30 хвилин, перебуваючи біля автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21063», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким володіє ОСОБА_6 та який знаходився на узбіччі дороги неподалік будинку по АДРЕСА_3 , помітив на передньому пасажирському сидінні чоловічу барсетку чорного кольору «Francinel», після чого прийняв рішення про її таємне викрадення.
Одразу ж після цього, ОСОБА_4 , 13.06.2022 року близько 13 години 30 хвилин, усвідомлюючи, що на території України введено воєнний стан, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою особистого незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, скориставшись відсутністю потерпілого та впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно, шляхом проникнення, через незачинене переднє пасажирське вікно, з переднього пасажирського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21063», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , викрав чоловічу барсетку чорного кольору «Francinel», вартістю 150 гривень, після чого з викраденим майном попрямував по місцю свого проживання.
В подальшому, цього ж дня, близько 13 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю свого проживання в домоволодінні, яке розташоване в АДРЕСА_1 , оглянув вміст викраденої барсетки, в якій виявив грошові кошти в сумі 9 500 гривень, картку фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_3 , дублікат картки фізичної особи платника податків № НОМЕР_3 , видний на ім`я ОСОБА_6 , від 27.09.2006 року, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_4 від 31.01.2006, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 13.12.2005 Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 , талон НОМЕР_7 до посвідчення водія серії НОМЕР_4 , поліс № АТ/1619311 на ім`я страхувальника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 29.11.2021 року, договір добровільного страхування наземного транспорту «Пряме врегулювання до автоцивілки № 06 ТR/АТ-1619311» від 29.11.2021 на ім`я ОСОБА_6 , 12 фотознімків.
Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами, виявленими у вказаній барсетці, викрав їх та в подальшому витратив на власні потреби.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 9650 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 408; ч.4 ст. 185 КК України, а саме: дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням, вчинену в умовах воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Зазначив, що він проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , на посаді навідника-оператора 2 зенітно ракетного відділення зенітно ракетного взводу.17 січня 2022 року він дійсно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , та поїхав до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 . Він покинув військову частину і не бажав надалі проходити військову службу. Наразі проходити військову службу у цій військовій частині він теж не бажає.
Також, 13.06.2022 року біля 14-00 год. в нетверезому стані він йшов додому. По дорозі він побачив автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063», в якому було відкрите переднє пасажирське вікно і на сидінні він побачив чоловічу барсетку чорного кольору, після чого він її викрав. В подальшому барсетку та документи, які знаходилися в ній сховав вдома, а гроші в сумі 9500 грн. забрав собі. Документи в подальшому він повернув працівникам поліції. Обвинувачений ствердив, що в подальшому має намір відшкодувати шкоду потерпілому. На даний час матеріальна шкода ним потерпілому не відшкодована. У вчиненому він щиро розкаюється.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначає, що спричинена обвинуваченим матеріальна шкода йому не відшкодована. Цивільний позов він не заявляв. Міру покарання залишає на розсуд суду.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, допиту потерпілого та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його, як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч.3 ст. 408 та ч.4 ст. 185 КК Україникваліфіковані правильно, оскільки обвинувачений вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням, вчинену в умовах воєнного стану.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним за вказаними статтями КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєні обвинуваченим злочини відповідно до ст.12 КК України належать до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою (т.1 а.с.66-67), на обліку в лікаря психіатра не знаходиться (т.1 а.с.68), на обліку в лікаря нарколога не перебуває (т.1 а.с.69).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Таким чином, враховуючи, що вчинені обвинуваченим злочини належать до категорії тяжких злочинів, обвинуваченим вчинено ряд злочинів, шкода завдана потерпілому обвинуваченим не відшкодована, суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_4 як вимог ст.69 КК України, так вимог ст.ст.75, 76 КК України немає.

Разом з тим, враховуючи, те, що обвинувачений винним себе визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинувачену мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст. 408 КК України.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 181, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 408; ч.4 ст. 185 КК Українита призначити йому покарання:

- за ч.3 ст. 408 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;
- за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , залишити попередню - тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, а саме з 27.09.2022 року.
Речовий доказ по кримінальному провадженню: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_7 , яке згідно постанови слідчого від 20.06.2022 року визнане речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписки передане на зберігання ОСОБА_6 - залишити потерпілому ОСОБА_6 , за належністю.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2022 року на: картку фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_9 , дублікат картки фізичної особи платника податків № НОМЕР_3 видний на ім`я ОСОБА_6 від 27 вересня 2006 року, талон НОМЕР_7 до посвідчення водія НОМЕР_10 на прізвище ОСОБА_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_11 від 31 січня 2006 року, поліс №АТ/1619311 на ім`я страхувальника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29 листопада 2021 року, договір добровільного страхування наземного транспорту «Пряме врегулювання до автоцивілки №06 TR/АT-1619311» від 29 листопада 2021 року на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 13 грудня 2005 року Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сім фотознімків (два із них чоловічої статті, п`ять фотознімків жіночої статті), які поміщено до сейф пакету НПУ №7326378, який належним чином опечатано; чоловічу барсетку чорного кольору «Francinel», без будь-яких інших маркувань.
Картку фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_9 , дублікат картки фізичної особи платника податків № НОМЕР_3 видний на ім`я ОСОБА_6 від 27 вересня 2006 року, талон НОМЕР_7 до посвідчення водія НОМЕР_10 на прізвище ОСОБА_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_11 від 31 січня 2006 року, поліс №АТ/1619311 на ім`я страхувальника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29 листопада 2021 року, договір добровільного страхування наземного транспорту «Пряме врегулювання до автоцивілки №06 TR/АT-1619311» від 29 листопада 2021 року на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 13 грудня 2005 року Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сім фотознімків (два із них чоловічої статті, п`ять фотознімків жіночої статті), які поміщено до сейф пакету НПУ №7326378, який належним чином опечатано, чоловічу барсетку чорного кольору «Francinel», без будь-яких інших маркувань, які згідно постанови слідчого від 17.06.2022 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та згідно ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2022 року повернуті ОСОБА_6 та згідно розписки передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити потерпілому ОСОБА_6 , за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Суддя ОСОБА_1