Справа215/1318/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської област,

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м.Кривому Розі кримінальне провадження №0000196 від 13.03.2023 щодо кримінального правопорушення за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина 2010 року народження, працює: КПТМ «Криворіжтепломережа», майстер, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 , раніше не судимому,

за ч. 1 ст. 369 КК України.

Учасники судового процесу:

прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.03.2023 року ОСОБА_3 , 01.07.1986, приблизно о 13:33 годині, керуючи транспортним засобом марки «Чері Амулет» з реєстраційним номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Гастелло в бік вул. Бірюзова, в Тернівському районі м. Кривий Ріг, неподалік від будинку №65, був зупинений поліцейськими, а саме поліцейськими взводу № 1 роти № 1, батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг, УПП в Дніпропетровській області, ДПП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , (надалі поліцейськими) які несли службу у складі екіпажу автопатруля «БУРАН 101» по охороні громадського порядку та публічної безпеки у квадраті патрулювання по території Тернівського районів м. Кривий Ріг.

Після зупинки вищевказаного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 , поліцейські виконуючи покладені на них повноваження, передбачені Законом України «Про Національну поліцію» в частині виконання повноважень поліції та посадової інструкції поліцейського, будучи у однострої поліцейських (у форменому одязі), визначеним ст. 20 ЗУ «Про Національну поліцію», під час перевірки документів ОСОБА_3 виявили, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме стійкий запах алкоголю, покрасніння обличчя.

В той же час, приблизно о 13:36 годині 12.03.2023, поліцейські, на підставі закріплених правил у Кодексі України про адміністративні правопорушення, порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінетом Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року та розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, до цього відсторонивши ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, роз`яснили останньому, що йому необхідно буде пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або в закладі охорони здоров`я або за допомогою тесту на прилад «Драгер».

В цей час, ОСОБА_3 почувши вказану вимогу з боку працівників патрульної поліції в м. Кривий Ріг, розуміючи, що останні являються службовими особами, які постійно здійснюють функції представників влади, та уповноважені на складання адміністративних протоколів за вчинення адміністративних правопорушень, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, надав пропозицію службовій особі - поліцейському ОСОБА_7 та поліцейському ОСОБА_6 , надати їм неправомірну вигоду у сумі 5000 гривень, за не вчинення ними дій, в його інтересах, з використанням наданого їм службового становища, пов`язаних з не притягненням ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Отримавши пропозицію від ОСОБА_3 отримати від нього неправомірну вигоду за не вчинення вищевказаних дій, поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовилися від пропозиції та роз`яснили останньому, що за дії направлені на надання пропозиції, обіцянки та надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення чи не вчинення дій в інтересах того хто пропонує, обіцяє або надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища є передбачена Кримінальним кодексом України відповідальність.

Натомість, ОСОБА_3 не припиняючи свої умисні дії, з метою уникнення для себе адміністративної відповідальності знову надав пропозицію службовій особі поліцейському ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , надати їм неправомірну вигоду у сумі 12000 гривень, за не вчинення ними дій, в його інтересах, з використанням наданого їм службового становища, пов`язаних з не притягненням ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 369 КК України, за ознаками у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

17 березня 2023 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_8 , було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.472 КПК України, за умовами якої:

1.Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

б) сприяти розслідуванню кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_5 підтримала правову позицію свого підзахисного, просить суд затвердити угоду на умовах визначених в ній.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки учасників процесу та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, доходить таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим не допускається у кримінальному провадженні, якщо шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними мирової угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України, за ознаками самовільного зайняття земельної ділянки щодо земель в охоронних зонах, що відповідно ст.12 КК України є не тяжким злочином.

На думку суду укладена сторонами угода про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди між сторонами є добровільним, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1, 2, 3 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід не застосовувався. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 березня 2023 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривен.

Речові докази: оптичний диск з записом з нагрудних камер, патрульних поліцейських, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: