Провадження № 1-кс/947/3282/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 дослідивши матеріали за клопотанням старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000229 від 16.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З клопотання про арешт майна вбачається, що СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000229 від 16.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 України.

В рамках вказаного кримінального провадження, слідчим за погодженням з прокурором було подано клопотання про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку у приміщенні архіву КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, за адресою: м. Одеса, вул. Воробйова, буд. № 9.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, приходить до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Водночас приписами ч. 2 ст. 64-2 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відтак, в силу ст. 64-2 КПК України у разі накладення арешту на майно третьої особи у розумінні положень ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна може звернутись прокурор.

Зі змісту клопотання про арешт майна та долучених до нього в якості додатків документів, слідчим суддею встановлено, що в рамках поданого клопотання слідчим порушено питання про накладення арешту щодо майна третіх осіб.

Отже, слідчий подав клопотання про арешт майна третіх осіб, будучи в даному випадку не уповноваженою особою на звернення з таким клопотанням до слідчого судді, так як повноваженнями щодо звернення з клопотанням про арешт майна третіх осіб наділений виключно прокурор.

Відповідно до ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За своїм змістом клопотання про арешт майна є неконкретним та необґрунтованим.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна слідчий не зазначає, в якій спосіб просить накласти арешт на майно, що не узгоджується з положеннями ст.170 КПК України, якими визначено повноваження слідчого судді або суду при накладенні арешту, зокрема, щодо позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору, який погоджував таке клопотання, для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000229 від 16.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1