Справа №295/2643/23
УХВАЛА

Іменем України

08.03.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомир клопотання ст. дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження 0000284 від 02.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна, -

У С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з клопотання, в якому зазначено, що у провадженні сектору дізнання Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 02.03.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування 02 березня 2023 року за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою АДРЕСА_1 , де за вказаною адресою знаходився військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його добровільної згоди проведено огляд його речей. При проведенні огляду ОСОБА_5 , самостійно у присутності понятих та учасників огляду, надав поліетиленовий пакет в якому знаходиться зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору та полімерну банку чорного кольору в якій знаходиться два зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, які поміщено до спец. пакету № PSP1191902, мобільний телефон марки «Моторола» в корпусі чорного кольору з сім-картами: ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «Водафон» які поміщено до спец. пакету № PSP1191903.

Постановою старшого дізнавача СД Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 від 03.03.2023, вказані речі визнані речовими доказами та приєднанні до матеріалів кримінального провадження.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, додав до клопотання заяву про розгляд справи без його участі, клопотання про арешт майна підтримав та просив задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, та, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на поліетиленовий пакет в якому знаходиться зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору та полімерну банку чорного кольору в якій знаходиться два зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, мобільний телефон марки «Моторола» в корпусі чорного кольору з сім-картами: ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «Водафон», які вилучені під час огляду місця події 03.03.2023 на території в/ч НОМЕР_1 , що за адресою АДРЕСА_2 , у військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження речових доказів, шляхом тимчасового позбавлення власника та третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6 Перекупка