Справа № 646/115/23
№ провадження 1-кс/646/50/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2023 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001001 від 10.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого. Останній раз 02.09.2022 вироком Жовтневого районного суду м.Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в :

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001001 від 10.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 23.10.2022, приблизно о 19:00, знаходячись поблизу місця реалізації спиртних напоїв, за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, для реалізації вказаного умислу ОСОБА_4 , попрохав у ОСОБА_7 його мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», синього кольору, під вигаданим приводом для користування, не збираючись повертати мобільний телефон потерпілому ОСОБА_7 , який не здогадуючись про злочинний умисел раніше невідомої йому особи, будучи введеним в оману, передав ОСОБА_6 свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», вартістю 2292 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 разом з телефоном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину пішов та в подальшому розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в тому, що своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, - тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити, зазначив, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: може, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, просив визначити домашній арешт у нічний час, оскільки йому необхідно працювати.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР за №0001001 від 10.11.2022.

27.12.2022 о 18 год. 00 хв. слідчим за погодженням із процесуальним керівником Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення - злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: висновком експерта за результатом товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-22/16654-ТВ від 14.12.2022; оглядом місця події від 12.11.2022 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.12.2022; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 21.12.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.12.2022.

Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя вважає, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, що містяться у доказах, наданих до клопотання.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для вирішення питання про застосування до нього обмежувального заходу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею вивчено дані про особу підозрюваного і встановлено, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на теперішній час має не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного корисливого злочину проти власності.

Разом з цим, слідчий суддя вважає покладення на підозрюваного обов`язків регламентованих ст. 194 КПК України є за своєю суттю пропорційними, помірними, та такими, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та разом з тим, існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, та продовження злочинної діяльності, адже ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні згідно зі ст.12 КК України вчинив не тяжкий злочин, однак цей злочин він вчинив під час іспитового строку призначеного за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 02.09.2022, яким ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Те, що підозрюваний може переховуватись від суду, свідчить й така обставина, як тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, що може бути достатньою причиною разом з іншими обставинами для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та виконання покладених на нього обов`язків, а також з метою запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, продовжити свою злочинну діяльність або вчинити інші кримінальні правопорушення (злочини), та враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (злочину), тяжкість покарання, яке відповідно до санкції ч.2 ст.190 КК України загрожує останньому, з урахуванням обставин, що можуть спонукати підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає доцільним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22:00 години до 06:00 години.

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами статей 177, 181, 184, 194, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001001 від 10.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22:00 години до 06:00 години до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.02.2023 року (включно).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківської області, прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова чи до Червонозаводського районного суду м. Харкова за першою вимогою;

- не залишати у період доби з 22:00 год. до 06:00 год. житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не виїжджати за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

Ухвалу про обрання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали до 27.02.2023 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 16.01.2023 року о 14-05 год.

Слідчий суддя - ОСОБА_1