ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2211/22 Номер провадження 11-кп/814/1279/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора потерпілихОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2019 року за №0000672, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою повернуто прокурору обвинувальний акт щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого.

Постановлене рішення місцевий суд мотивував тим, що: зі змісту названого вище обвинувального акта відсутня можливість установити орган і посадову особу, якими проводилось досудове розслідування чи дізнання, а також, чи були дії ОСОБА_9 об`єднані єдиним умислом з приводу невиплати заробітної плати щодо всіх потерпілих, чи вказані події слід розділити поепізодно та встановити кількість усіх працівників підприємства; в анкетних даних потерпілої ОСОБА_10 зазначена п`ятизначна дата року народження, що унеможливлює ідентифікацію її особи; зазначені в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відомості не відповідають один одному; згаданий реєстр містить численні граматичні помилки та всупереч положень ст.109 КПК України підписаний старшим дізнавачем, а не слідчим або прокурором; з направлених до суду матеріалів не вбачається виконання стороною обвинувачення щодо повідомлення потерпілих про закінчення досудового провадження.

Водночас суд першої інстанції послався на те, що на час направлення обвинувального акта закінчились строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, що є наслідком направлення до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Згідно з обвинувальним актом органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України, а саме у тому, що він у період з 01 січня до 30 вересня 2019 року, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Техмолпром», діючи умисно, маючи реальну можливість провести розрахунок по заробітній платі, в порушення вимог ст.43 Конституції України, ст.ст.95, 115, 116 Кодексу законів про працю України, ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці не виплачував у повній мірі заробітну плату 68 працівникам ТОВ «Техмолпром» і прострочив з її виплатою більше одного місяця внаслідок протиправного залучення коштів для проведення розрахунків по сплаті податків та інших обов`язкових платежів, оплаті електроенергії, опалення, придбання матеріалів, на загальну суму 1 175 864 гривень 90 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2022 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевий суд не врахував те, що: обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 складений дізнавачем у відповідності до вимог ст.291 КПК України, затверджений прокурором і містить визначені законом обов`язкові відомості, наданий до суду з долученням документів, передбачених законом; допущені описки в анкетних даних потерпілої ОСОБА_10 та посаді дізнавача ОСОБА_11 є формальними, не перешкоджають ідентифікації судом цих осіб і призначенню справи до судового розгляду; в реєстрі матеріалів досудового розслідування (№139) зазначено про надання доступу потерпілим до матеріалів кримінального провадження у зв`язку із завершенням досудового розслідування та про ознайомлення з ними; відповідно до ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Також, на думку прокурора, суд першої інстанції, вдавшись до оцінки викладених у обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення та факту закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності, вийшов за межі своїх повноважень при вирішення питання щодо відповідності обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку прокурора та потерпілих на підтримку апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне повернення прокурору обвинувального акта є слушними.

Пунктом 3 ч.1 ст.409 КПК України визначено, що підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону .

Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За п.3 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На підставі ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Мотиви місцевого суду, які зводяться до неконкретизації пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення та висунення власного бачення обставин кримінального правопорушення, як підстава для повернення обвинувального акта, є неспроможними, оскільки на стадії підготовчого провадження суд першої інстанції не вправі надавати процесуальної оцінки обсягу обвинувачення (повноти зазначення в обвинувальному акті інформації про час, місце, спосіб, мотиви, мету, інших обставин вчинення кримінального правопорушення) та правильності юридичної кваліфікації дій обвинуваченого.

КПК України не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність чи повноту визначення прокурором обсягу обвинувачення або зобов`язувати його змінювати, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Так, оцінка елементів, передбачених п.5 ч.2 ст.291 КПК України (виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення) стосується не змісту обвинувального акта, а його форми (реквізитів), оскільки їх наявність перевіряється судом на стадії підготовчого провадження та наслідком відсутності хоча б одного з цих елементів є застосування правила, закріпленого у п.3 ч.3 ст.314 КПК.

Невідповідностей обвинувального акта щодо ОСОБА_9 вимогам, передбаченим п.5 ч.2 ст.291 КПК України, перевіркою матеріалів провадження не встановлено.

Даний обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування складено й підписано дізнавачем ОСОБА_11 , після чого обвинувальний акт затверджено прокурором ОСОБА_6 , як того вимагають положення ч.ч.1, 3 ст.291 КПК України.

Разом з цим, допущені технічні описки в зазначенні року народження потерпілої ОСОБА_10 та посади дізнавача ОСОБА_11 не є тими обставинами, що унеможливлювали ідентифікацію та уточнення судом анкетних відомостей цієї потерпілої, а також не ставлять під сумнів повноважність і можливість установлення особи, якою було складено, підписано обвинувальний акт. У самому ж обвинувальному акті зазначено, що досудове розслідування в кримінальному провадженні здійснювалось, зокрема дізнавачем СД ВП №1 Миргородського РВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_11 , ним же складено й підписано названий процесуальний документ, посада та прізвище якого підтверджується відповідним посвідченням у матеріалах справи.

Посилання ж місцевого суду на відсутність у дізнавача повноважень на підписання реєстру матеріалів досудового розслідування є необґрунтованими, так як у силу ч.1 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Це також випливає з ч.ч.1, 3 ст.291 КПК України про те, що обвинувальний акт складається та підписується, зокрема дізнавачем. Натомість, є помилковою позиція, за якої долучений до складеного дізнавачем обвинувального акта відповідний реєстр мав би засвідчувати підписом слідчий, який у цьому провадженні не здійснював досудове розслідування у формі дізнання.

Окрім того, враховуючи те, що при вирішення питання щодо повернення обвинувального акта прокурору підлягає дослідженню виключно питання щодо його відповідності вимогам ст.291 КПК України, то вказівки в оскаржуваній ухвалі на факт закінчення строків притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності та відсутності даних з приводу повідомлення прокурором потерпілих про закінчення досудового розслідування є неспроможними та не є визначеними законом підставами для прийняття рішення про повернення обвинувального акта стороні обвинувачення. Також ст.291 КПК України не передбачено обов`язку долучення прокурором при надісланні обвинувального акта до суду даних на підтвердження повідомлення потерпілих про закінчення досудового розслідування.

За таких обставин, висновок місцевого суду про необхідність повернення прокурору обвинувального акта є неправильним.

Допущене судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, оскільки перешкодило цьому суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для його скасування.

Ураховуючим викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу належить скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, а, отже, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2022 року щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4