Справа № 538/34/23
Провадження № 1-кп/538/66/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року Лохвицький районний суд Полтавської області:

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000352 від 04.08.2022 р про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Гречишкине, Новоайдарського району Луганської області, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, працюючого в ТОВ «Кліщинський консервний завод» на посаді водія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 04.08.2022 р. близько 16 години, керуючи технічно-справним транспортним засобом, сідловим тягачем MERCEDES-BENZ д.н.з НОМЕР_2 із напівпричепом BENALU д.н.з НОМЕР_3 , рухаючись по автодорозі Р-60 Суми-Пирятин, та проїжджаючи поблизу с. Пестичевське, Миргородського району Полтавської області, втратив керування над транспортним засобом, у результаті чого змінив його напрямок руху ліворуч, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення з автомобілем КІА СЕRАТО д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку, прямолінійно. У результаті ДТП пасажир автомобіля КІА СЕRАТО д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_7 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні отримала тілесні ущкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в реанімаційному відділенні КП «Полтавська обласна клінічна лікарня імені М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради». Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 806 від 25.11.2022, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ущкодження у вигляді: закритої тупої травми тулуба та кінцівок; чисельних складних косих та косо-поперечних переломів верхніх та нижніх кінцівок з інфільтруючими крововиливами в оточуючі м`які тканини; переломів ребер справа; закритої травми грудної клітини, стосовно живої особи, згідно п. 2.1. «Правил судово-медичної оцінки ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995), носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх спричинення та за своїми наслідками, а в даному випадку, як такі, що призвели до смерті потерпілої ОСОБА_7 та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із безпосередньою причиною смерті. Смерть ОСОБА_7 настала в результаті закритої тупої травми тулуба та кінцівок, про що свідчить морфологічні зміни та результати додаткових методів дослідження. Згідно висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-22/15837-ІТ від 22.11.2022, у діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.1. Правил дорожнього руху, які із технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням заданої ДТП. В заданій дорожній обстановці водій автомобіля MERCEDES-BENZ д.н.з НОМЕР_2 із напівпричепом BENALU д.н.з НОМЕР_3 Гречишкин ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти заданій ДТП шляхом виконання вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що 4 серпня 2022 р. близько 16 години він вантажним автомобілем з причепом їхав в сторону м. Лохвиця з Черкаської області, не гальмував, і не газував, але з якихось причин, можливо через опади, втратив керування, автомобіль і причеп «склало ножицями», тягач розвернуло на зустрічну, і в цей момент в його автомобіль в`їхав легковий автомобіль. В результаті ДТП пасажирка легкового автомобіля отримала тілесні ушкодження і була доставлена в лікарню. Вважає, що дійсно не врахував дорожню обстановку та погодні умови. Всі витрати потерпілих на лікування та за авто відшкодував. Згоден понести і витрати на встановлення пам`ятника пасажирці, яка від отриманих ушкоджень, незважаючи на проведене лікування, померла. Він жалкує, що так сталося, раніше в дтп не потрапляв, хоча має водійський стаж з 1979 року.

Обвинувачений не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування, а також критично ставиться до вчиненого ним кримінального правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат дружини, вони їздили на похорон, і коли поверталися вже додому 4 серпня 2022 р. за м. Лохвиця побачив, що вантажний автомобіль з причепом розвернуло на його смугу, хоча інших авто і не було, а йому, незважаючи на екстрене гальмування, зупинитися не вдалося, і відбулося зіткнення. В результаті його дружина отримала тілесні ушкодження, була спочатку доставлена до Лохвицької лікарні, а потім в м. Полтаву, але померла. Обвинувачений повністю відшкодував їм понесені витрати на лікування.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що з наступного дня після ДТП, весь час перебувала біля бабусі ОСОБА_7 в лікарнях, про обставини ДТП їй відомо зі слів дідуся ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілих, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, та наступні дані про особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується за місцем роботи позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, відшкодував збитки. Крім того, сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, те, що він позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря- нарколога він не перебуває, на даний час працює на посаді водія, таку роботу він виконує тривалий час, має лише фах водія, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, відшкодував заподіяну шкоду, тобто враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, та наявність пом`якшуючих покарання обставин, а також враховуючи думку потерпілих, які вважають за недоцільне суворо карати обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі.

Але, в той же час, виходячи з того ж таки принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи характер вчинених обвинуваченим дій, обставин справи, його ставлення до наслідків, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість перевиховання та виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, дозволить забезпечити належний контроль за його поведінкою.

При цьому, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу винного, а також думку прокурора, який вважав за недоцільне позбавляти ОСОБА_4 права керування транспортними засобами, а також позицію потерпілих, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_4 додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від вiдбування призначеного покарання у виді 4 років позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду зобов`язання.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого протягом іспитового строку періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави 5474 (п`ять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн 62 коп на відшкодування витрат на проведення судових експертиз.

Накладений ухвалою слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 12.08.2022 р. арешт на вантажний спеціалізований сідловий тягач марки MERCEDES-BENZ, днз НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ТОВ «Кліщинський консервний завод»; осип уламків транспортних засобів; напівпричіп, спеціалізований самоскид марки «BENALU» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 належить «Кліщинський консервний завод»; автомобіль марки «Кіа Cerato», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_9 , скасувати.

Речові докази:

- вантажний спеціалізований сідловий тягач марки MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_8 , що знаходиться на зберіганні на території ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в м. Лохвиця по вулиці Гоголя 19, повернути ТОВ Кліщинський консервний завод;

-осип уламків транспортного засобу, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в м. Лохвиця по вулиці Гоголя 19, знищити;

-півпричіп, спеціалізований самоскид марки BENALU д.н.з. НОМЕР_3 , що знаходиться на зберіганні в ТОВ Кліщинський консервний завод, залишити ТОВ Кліщинський консервний завод;

-автомобіль марки "Кіа Cerato" д.н.з. НОМЕР_4 , що знаходиться на зберіганні на території ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в м. Лохвиця по вулиці Гоголя 19, повернути ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_1