Справа № 461/469/22
Провадження № 1-кс/461/589/23
УХВАЛА

03.02.2023 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000191 від 04.03.2021, яке було вилучене в ході проведення обшуків за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи клопотання, заявник вказує на те, що 27.01.2022 в межах кримінального провадження №000191 від 04.03.2021, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, проведено обшуки в кабінетах керівника КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_4 , за адресою: м. Львів, вул. Б. Лепкого, 8 та завідувача стаціонарного відділення КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_5 , за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, де виявлено та вилучено ряд документів, майно та грошові кошти, належні вказаній установі, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Дозвіл на вилучення таких речей, грошових коштів та документів, у відповідних ухвалах надано слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова. Зокрема, заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 січня 2022 в межах наведеного кримінального провадження задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку в службових приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем здійсненням діяльності завідувача стаціонарного відділення №1 Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_5 , з метою виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та вилучення оригіналів фінансово-господарської документації підприємства, із підтвердженням фактів щодо лікування та оздоровлення осіб за період часу з 04.03.2021 по 20.01.2022, які отримували наступні послуги: комплексна анонімна медична допомога узалежненим; анонімне лікування запійних станів та абстиненції в умовах денного стаціонару відділення №1 даного Медичного центру, зокрема: історії хвороб, журнали реєстрації громадян (пацієнтів), довідки про надані медичні послуги, журнали реєстрації осіб поставлених на диспансерний облік, поліси страхування на пацієнтів; документи про оплату за надані послуги (квитанції на. оприбуткування касових ордерів, касових книг, касових документів (ордери, платіжні документи), банківських виписок, корінців чекових книжок, облікових регісторів (оборотних відомостей, журналів ордерів, авансові звіти), річні звіти про надані послуги, документи із взірцями підписів та почерку рукописного тексту керівника ОСОБА_4 , завідувачів відділень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 особові справи керівника ОСОБА_4 , завідувачів відділень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , накази на їх призначення, посадові обов`язки; акти виконаних робіт щодо отриманих послуг по забезпеченню трьох разового харчування стаціонарних хворих за 2021 рік та місячні звіти про кількість осіб, яким надано послуги по забезпеченню харчування стаціонарних хворих (в т.ч. дієтичне харчування); документи, які оформлялись під час реєстрації громадян за проходження ними профілактичного лікування, бланки, печатки, дані бухгалтерського обліку, комп`ютерна техніка та магнітні носії, на яких виготовлялись документи та зберігаються на даний час, чорнові записи та записні книжки, в яких міститься інформація щодо причетних до вчинення злочину осіб, зразки їх підписів та почерку, необліковані готівкові кошти, отримані внаслідок ведення протиправної господарської діяльності або отриманні незаконним шляхом. Також, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 січня 2022 року задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку в службових приміщеннях, де здійснює службову діяльність головний лікар - керівник Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» (юридична адреса місця знаходження: 79008, Львівська область м. Львів вул. Богдана Лепкого, 8) ОСОБА_4 , з метою виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та вилучення оригіналів фінансово-господарської документації підприємства із підтвердженням фактів щодо лікування та оздоровлення осіб за період часу з 04.03.2021 по 20.02.2022, які отримували наступні послуги: комплексна анонімна медична допомога узалежненим; анонімне лікування запійних станів та абстиненції в умовах денного стаціонару відділення №1 даного Медичного центру, зокрема: історії хвороб, журнали реєстрації громадян (пацієнтів), довідки про надані медичні послуги, журнали реєстрації осіб поставлених на диспансерний облік, документи про оплату за надані послуги (квитанції на оприбуткування касових ордерів, касових книг, касових документів (ордери, платіжні документи), банківських виписок, корінців чекових книжок, облікових регісторів (оборотних відомостей, журналів ордерів, авансові звіти), річні звіти про надані послуги, документи із взірцями підписів та почерку рукописного тексту керівника ОСОБА_4 , завідувачів відділень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , особові справи керівника ОСОБА_4 , завідувачів відділень ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , накази на їх призначення, посадові обов`язки; акти виконаних робіт щодо отриманих послуг по забезпеченню трьох разового харчування стаціонарних хворих за 2021 рік та місячні звіти про кількість осіб, яким надано послуги по забезпеченню харчування стаціонарних хворих (в т.ч. дієтичне харчування); документи, які оформлялись під час реєстрації громадян за проходження ними профілактичного лікування, бланки, печатки, дані бухгалтерського обліку, комп`ютерної техніки та магнітні носії, на яких виготовлялись документи та зберігаються на даний час, чорнові записи та записні книжки, в яких міститься інформація щодо причетних до вчинення злочину осіб, зразки їх підписів та почерку, необліковані готівкові кошти, отримані внаслідок ведення протиправної господарської діяльності або отриманні незаконним шляхом.

Заявник вказує, що саме на підставі вищевказаних ухвал слідчого судді Галицького районного суд м. Львова від 19.01.2022 було проведено 27.01.2022 обшуки, в ході яких виявлено та вилучено майно, а саме: в приміщенні службового кабінету за місцем здійсненням діяльності завідувача стаціонарного відділення №1 Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_5 , за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95 - грошові кошти в загальній сумі 53 634 грн; в приміщенні службового кабінету керівника Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» (юридична адреса місця знаходження: 79008, Львівська область м. Львів вул. Богдана Лепкого, 8) ОСОБА_9 - грошові кошти в загальній сумі 28 000 доларів США та грошові кошти в загальній сумі 87 092 грн. Крім того, заявник в ході розгляду клопотання вказав на вилучення документації КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», а також робочих документів працівників цього закладу, наголошуючи на тому, що на даний час ця документація, незважаючи на тривалий проміжок часу який минув з моменту проведення обшуку, безпідставно не повернута закладу, що, за твердженням заявника, порушує права володільця.

28 січня 2022 постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП у Львівській області вищезазначене майно та документи, яке було вилучено під час обшуку 27.01.2022, визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

Крім того, заявник вказує, що станом на момент звернення до слідчого судді із даним клопотанням вже пройшло більше року з часу вилучення зазначеного майна, зокрема грошових коштів та документів. На його переконання за цей період можна було провести усі необхідні слідчі дії з вилученим майном, зокрема відповідні експертизи та дослідження, а тому вважає, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба і застосовані обмеження прав володільця на даний час є необґрунтованими та безпідставними. Також зазначає, що у даному кримінальному провадженні, жодній особі не повідомлено про підозру, орган досудового розслідування так і не надав доказів незаконності походження вилучених речей, зокрема грошових коштів. Заявник вказує на те, що грошові кошти виявлені та вилучені під час обшуку, одержані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із законних джерел та на даний час у володільців є необхідність для використання коштів для забезпечення своїх потреб.

Крім цього заявник подав до суду додаткові пояснення, в яких надав розмежування з приводу того, кому саме належить вилучене майно. Згідно наведених пояснень, заявник вказує, наступне:

1) вилучене за адресою АДРЕСА_1 , яке належить безпосередньо ОСОБА_4 :

-пакет з надписом «FARMASI» в якому наявні аркуші паперу з записами про суми і курси валют, а також наявні грошові кошти в доларах США номіналом по 100 доларів в кількості 246 купюр, номіналом по 50 доларів США в кількості 7 купюр, номіналом по 20 доларів в кількості 2 купюри, номіналом по 10 доларів США в кількості 1 купюра. Загальна сума 25000 (двадцять п`ять тисяч доларів США);

-пакет розміром 36*25 см червоного та зеленого кольорів якому наявний паперовий конверт з написом «перша страхова» в якому находяться грошові кошти перев`язані жовтою гумкою, а саме номіналом 200 гривень в кількості 100 купюр, номіналом 500 гривень в кількості 36 купюр, номіналом 1000 гривень в кількості 2 купюри перев`язані гумкою зеленого кольору;

-грошові кошти перев`язані гумкою червоного кольору з аркушем паперу з надписами 193 палати -34210+ відділ 4640 38000 номіналом 500 гривень в кількості 12 купюр;

-аркуші з написами 27.32-1 дол….. (вказані курси валют);

-грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 30 купюр;

-5 гривень 1 купюра;

-1 гривня 2 купюри;

-купюри номіналом 500 гривень в кількості 80 купюр;

-конверт з надписом «поліклініка» в якому наявні грошові кошти номіналом 500 гривень в кількості 2 купюри, номіналом 20 гривень в кількості 1 купюра;

2) вилучене за адресою: м. Львів, вул. Б. Лепкого, 8, яке належить безпосередньо КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень»:

- книга обліку розрахункових операцій № п/1 на 50 аркушах;

- розрахункова книжка серії НОМЕР_1 ;

- аркуш паперу з написом «для страхової»;

- фінансовий план на 2022 на 3 аркушах;

- документи під назвою «спеціальні умови надання медичних послуг» додаток № 4 на 2 аркушах;

- копія наказу № 112-3 на 1 аркуші;

- копія наказу № 31-3 від 06.03.2019 на 1 аркуші;

- копія наказу № 563-12 від 29.09.2004 на 1 аркуші;

- копія наказу № 46-к від 31.03.2008 на 1 аркуші;

- копія наказу від 31.05.2016 № 77-к на 1 аркуші;

- копія наказу від 09.10.2020 № 141-к на 1 аркуші;

3) вилучене за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить безпосередньо ОСОБА_5 :

- грошові кошти в сумі 47290 (сорок сім тисяч двісті дев`яносто гривень), які вилучені з робочого столу ОСОБА_5 (номіналом 500 гривень в кількості 90 купюр, номіналом 200 гривень в кількості 5 купюр, номіналом 100 гривень в кількості 12 купюр, номіналом 50 гривень в кількості 1 купюра, номіналом 200 гривень в кількості 2 купюр);

- грошові кошти в сумі 2144 (дві тисячі сто сорок чотири гривні), які були вилучені з особистої сумки ОСОБА_5 (номіналом 100 гривень в кількості 21 купюр, номіналом 20 гривень в кількості 1 купюра, номіналом 10 гривень в кількості 2 купюри, номіналом 5 гривень в кількості 2 купюри, номіналом 2 гривень в кількості 1 купюра, номіналом 1 гривень в кількості 2 купюри); - Грошові кошти в сумі 3900 (три тисячі дев`ятсот гривень), які вилучені з картонної коробки, яка знаходиться у шафі (номіналом 500 гривень в кількості 4 купюр, номіналом 200 гривень в кількості 8 купюр, номіналом 100 гривень в кількості 3 купюр);

- грошові кошти в сумі 300 (триста гривень), які вилучені з картонної коробки, яка знаходилась у шафі (номіналом 100 гривень в кількості 3 купюр);

4) вилучене за адресою м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, яке належить безпосередньо КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень»:

- журнал запису висновків ЛКК (період з 19.07.2021 по т.ч.);

- журнал запису висновків ЛКК (період з 07.07.2020 по 29.01.2021);

- журнал запису висновків ЛКК (період з 29.01.2021 по 16.07.2021);

- паперовий конверт із рукописним написом «палата 255-44330 відділ 318 пац.- 6360___50590);

- блокнот із маркуванням «2016 Девискар»;

- блокнот із маркуванням «Kusum»;

- блокнот із маркуванням «2014» (на останній сторінці наліпка з штрих-кодом 027);

- блокнот із маркуванням «2022Buromax»;

- блокнот із маркуванням «2020 ECONOMIX»;

- блокнот із маркуванням «2014/PGTHealthcare»;

- блокнот із маркуванням «Перша страхова»;

- журнал поступлення, виписки, здачі в архів стаціонарного відділення № 1 КНП ЛОР «ЛОМЦПтаТУ»;

- аркуш А4 із рукописним написом: «палата-40290, 00-20.000 відділ-4600»;

- паперовий конверт із рукописним написом «26 (меблі.. .нерозбірливий текст);

- аркуш паперу із чорновими записами (заголовок Алкоголь);

- аркуш паперу із чорновими записами (зазначення сум);

- посадова інструкція ОСОБА_5 на 5 арк.;

- положення про стаціонарне відділення № 1 КНП ЛОР «ЛОМЦПтаТУ»;

- умови комплексного особистого страхування на 2 аркушах;

- звіт про надходження і відпуск лікарських засобів на 2 аркушах;

- відомості зі звітом «присутні на заняття» на 8 арк.;

- план проведення занять з працівниками 1-го стаціонарного відділу в 5 примірниках;

- медичні карти стаціонарних хворих за 2021 з додатками загальною кількістю 1946 шт.

Заявник в ході розгляду клопотання в судовому засіданні підтримав наведені у клопотанні доводи з наведених у ньому підстав. В судове засідання 03.02.2023 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий подав заяву, згідно якої подане клопотання заперечив та просив проводити розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання заперечив. Вказав, що на даний час у кримінальному провадженні триває аудит фінансової діяльності, а тому підстав для задоволення клопотання він не вбачає. Крім того, прокурор вказав, що дійсно у даному кримінальному провадженні жодній особі не оголошено про підозру.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що таке підлягає до часткового задоволення, з огляду на нижченаведене.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.ч.1,2 ст.22 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000191 від 04.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В межах наведеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 січня 2022 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку в службових приміщеннях, розташованих за адресою: 79021, Львівська область м. Львів вул. Кульпарківська, 95, за місцем здійсненням діяльності завідувача стаціонарного відділення №1 Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_5 , з метою виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та вилучення оригіналів фінансово-господарської документації підприємства, із підтвердженням фактів щодо лікування та оздоровлення осіб за період часу з 04.03.2021 по 20.01.2022, які отримували наступні послуги: комплексна анонімна медична допомога узалежненим; анонімне лікування запійних станів та абстиненції в умовах денного стаціонару відділення №1 даного Медичного центру, зокрема: історії хвороб, журнали реєстрації громадян (пацієнтів), довідки про надані медичні послуги, журнали реєстрації осіб поставлених на диспансерний облік, поліси страхування на пацієнтів; документи про оплату за надані послуги (квитанції на. оприбуткування касових ордерів, касових книг, касових документів (ордери, платіжні документи), банківських виписок, корінців чекових книжок, облікових регісторів (оборотних відомостей, журналів ордерів, авансові звіти), річні звіти про надані послуги, документи із взірцями підписів та почерку рукописного тексту керівника ОСОБА_4 , завідувачів відділень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 особові справи керівника ОСОБА_4 , завідувачів відділень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , накази на їх призначення, посадові обов`язки; акти виконаних робіт щодо отриманих послуг по забезпеченню трьох разового харчування стаціонарних хворих за 2021 рік та місячні звіти про кількість осіб, яким надано послуги по забезпеченню харчування стаціонарних хворих (в т.ч. дієтичне харчування); документи, які оформлялись під час реєстрації громадян за проходження ними профілактичного лікування, бланки, печатки, дані бухгалтерського обліку, комп`ютерна техніка та магнітні носії, на яких виготовлялись документи та зберігаються на даний час, чорнові записи та записні книжки, в яких міститься інформація щодо причетних до вчинення злочину осіб, зразки їх підписів та почерку, необліковані готівкові кошти, отримані внаслідок ведення протиправної господарської діяльності або отриманні незаконним шляхом.

Також, у цьому ж провадженні ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 січня 2022 року задоволено клопотання слідчого, надано дозвіл на проведення обшуку в службових приміщеннях, де здійснює службову діяльність головний лікар - керівник Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» (юридична адреса місця знаходження: 79008, Львівська область м. Львів вул. Богдана Лепкого, 8) ОСОБА_4 , з метою виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та вилучення оригіналів фінансово-господарської документації підприємства із підтвердженням фактів щодо лікування та оздоровлення осіб за період часу з 04.03.2021 по 20.02.2022, які отримували наступні послуги: комплексна анонімна медична допомога узалежненим; анонімне лікування запійних станів та абстиненції в умовах денного стаціонару відділення №1 даного Медичного центру, зокрема: історії хвороб, журнали реєстрації громадян (пацієнтів), довідки про надані медичні послуги, журнали реєстрації осіб поставлених на диспансерний облік, документи про оплату за надані послуги (квитанції на оприбуткування касових ордерів, касових книг, касових документів (ордери, платіжні документи), банківських виписок, корінців чекових книжок, облікових регісторів (оборотних відомостей, журналів ордерів, авансові звіти), річні звіти про надані послуги, документи із взірцями підписів та почерку рукописного тексту керівника ОСОБА_4 , завідувачів відділень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , особові справи керівника ОСОБА_4 , завідувачів відділень ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , накази на їх призначення, посадові обов`язки; акти виконаних робіт щодо отриманих послуг по забезпеченню трьох разового харчування стаціонарних хворих за 2021 рік та місячні звіти про кількість осіб, яким надано послуги по забезпеченню харчування стаціонарних хворих (в т.ч. дієтичне харчування); документи, які оформлялись під час реєстрації громадян за проходження ними профілактичного лікування, бланки, печатки, дані бухгалтерського обліку, комп`ютерної техніки та магнітні носії, на яких виготовлялись документи та зберігаються на даний час, чорнові записи та записні книжки, в яких міститься інформація щодо причетних до вчинення злочину осіб, зразки їх підписів та почерку, необліковані готівкові кошти, отримані внаслідок ведення протиправної господарської діяльності або отриманні незаконним шляхом.

На підставі вищевказаних ухвал слідчого судді Галицького районного суд м. Львова 27.01.2022 було проведено обшуки, в ході яких виявлено та вилучено майно, зокрема: в приміщенні службового кабінету за місцем здійсненням діяльності завідувача стаціонарного відділення №1 Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_5 , за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95 - грошові кошти в загальній сумі 53 634 грн; в приміщенні службового кабінету керівника Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» (юридична адреса місця знаходження: 79008, Львівська область м. Львів вул. Богдана Лепкого, 8) ОСОБА_9 - грошові кошти в загальній сумі 28 000 доларів США та грошові кошти в загальній сумі 87 092 грн. Також, в ході проведення вказаних обшуків вилучено інше майно, зокрема документація медичного закладу та його працівників з приводу відшукання якої подавалося відповідне клопотання слідчого.

28 січня 2022 постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП у Львівській області вищезазначене майно та документи, яке було вилучено під час обшуку 27.01.2022, визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

Отже, зважаючи на те, що слідчим суддею в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку надано дозвіл на виявлення та вилучення зазначеного майна, тобто таке не належить до категорії тимчасово вилученого, орган досудового розслідування та прокурор з клопотанням про накладення арешту на це майно до слідчого судді не звертався.

Також, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, тобто неналежність вилученого майна до категорії тимчасово вилученого, орган досудового розслідування застосовує до цього майна обмеження визначені ст.170 КПК України, тобто фактично вважає, що на це майно поширюються обмеження щодо заборони відчуження, розпорядження та/або користування ним.

Наведених доводів ні орган досудового розслідування, ні прокурор в ході розгляду клопотання не заперечив.

В ході розгляду клопотання також встановлено, що в межах даного кримінального провадження адвокат ОСОБА_10 , який діяв в інтересах КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , звертався до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасового вилученого майна, яке відповідає переліку майна наведеному у даному клопотанні.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 10.05.2022 року, ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2022 року про задоволення відповідної скарги адвоката скасовано. У задоволення скарги адвоката ОСОБА_10 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна під час обшуку 27.01.2022 відмовлено.

В наведеній ухвалі колегія суддів прийшла до висновку, що вилучене майно, яке просив повернути адвокат ОСОБА_10 у поданій ним скарзі, не є тимчасово вилученим, а тому дану скаргу не можна вважати такою, яка підлягає розгляду у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Як вказано вище, заявник вказує на те, що станом на момент звернення до слідчого судді із даним клопотанням, вже пройшло більше року з моменту вилучення майна зазначеного майна. Захисник вказує на те, що за такий тривалий період часу можна було провести усі необхідні слідчі дії з вилученим майном, зокрема провести відповідні дослідження або експертизи, встановити та перевірити законність його походження. Крім цього, заявник вказує, що в даному кримінальному провадженні, жодній особі не повідомлено про підозру, орган досудового розслідування так і не надав доказів щодо незаконності походження вилучених речей, зокрема грошових коштів. В свою чергу заявник надав докази, які свідчать, що значна частина даних грошових коштів ОСОБА_4 отримала від інших осіб, які взагалі не мають жодного відношення до кримінального провадження, зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 на зберігання для створення приватної клініки.

Оцінюючи наведені доводи заявника, а також заперечення слідчого та прокурора, виходжу з наступного.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходом забезпечення кримінального провадження, серед інших, є арешт майна.

Положення ч.3 ст.132 КПК України встановлюють те, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Як зазначено вище, згідно ч.ч. 1, 2, 3, 4, 10 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, аналіз наведених положень свідчить про те, що арешт може бути застосований на майно особи, яка не має процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Водночас, слід відзначити, що слідчому судді в ході розгляду клопотання не надано належних доказів з приводу того, що на даний час повністю відпала необхідність дослідження вилучених в ході проведення обшуку документів, зокрема: книги обліку розрахункових операцій, розрахункової книжки, фінансового плану, аркушів паперу з написами, документів під назвою «спеціальні умови надання медичних послуг», копій наказів, журналів запису висновків, блокнотів, посадової інструкції ОСОБА_5 , та інших документів, що стосуються діяльності КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень». При цьому, очевидним є те, що для належного дослідження даних предметів (документів) необхідні відповідні навики спеціалістів та експертів, що об`єктивно потребує певного часу. Також, слідчим суддею враховуються доводи прокурора щодо проведення аудиторського дослідження в межах даного кримінального провадження. Отже, з врахуванням часу який пройшов з моменту вилучення цих предметів (документів) та значення цих матеріалів для кримінального провадження, їх обсягу та змісту, характеру документації, приходжу до висновку, що доцільність застосування арешту (перебування їх на відповідальному зберіганні в органу досудового розслідування) на наведені предмети не відпала.

Разом з тим, з врахуванням тривалості провадження, наявності у розпорядженні в органу досудового розслідування достатньо тривалого проміжку часу (понад один рік) аби встановити та перевірити законність походження вилучених в ході проведення обшуків грошових коштів, а також необхідності використання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інших осіб (володільців) цих грошових коштів в особистих потребах, слідчий суддя погоджується з доводами заявника щодо відсутності підстав подальшого застосування арешту (позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) на ці грошові кошти.

В цьому контексті слід відзначити, що орган досудового розслідування та прокурор не навели у процесі провадження за цим клопотанням належних доводів щодо необхідності подальшого застосування такого обмеження щодо грошових коштів володільців.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як наведено вище, згідно ч. 1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Крім того, слідчим суддею враховуються наступні положення.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оцінюючи обґрунтованість клопотання, враховую функції і повноваження слідчого судді визначених п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, відповідно до яких, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України під час обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати й вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Крім того, цією нормою передбачено, що вилучені речі й документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, і не належать до предметів, вилучених законом з обігу, уважають тимчасово вилученим майном.

Положення цієї норми чітко вирішують питання статусу вилученого майна, яке не було зазначено в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку, а саме його вважають тимчасово вилученим майном. У свою чергу, згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий, прокурор має звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт такого майна протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернено особі, у якої його було вилучено.

Отже, чинний КПК України розмежовує тимчасово вилучене та арештоване майно.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може бути здійснено також під час обшуку, огляду.

У даній справі позиція органу досудового розслідування та прокурора ґрунтується на тому, що майно, яке було зазначено в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку, фактично уважають арештованим і воно не потребує додаткових процесуальних дій сторони обвинувачення щодо належного процесуального оформлення обмежень застосованих до таких доказів.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого є сукупність підстав чи розумних підозр уважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації в підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Таким чином, незважаючи на різне тлумачення і розуміння заявником, слідчим та прокурором підстав позбавлення володільця права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, у будь-якому випадку підстава такого позбавлення повинна бути скасовано у встановленому цим Кодексом порядку.

Законодавча дефініція категорії "арешт майна" дає змогу виокремити такі його ознаки: 1) застосовують лише за ухвалою слідчого судді або суду; 2) полягає в позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном; 3) щодо цього майна мають бути наявні підстави вважати, що воно належить до однієї з категорій, виключний перелік яких передбачено КПК України.

Системний аналіз норм КПК України, вказує на те, що законодавство чітко розмежовує тимчасово вилучене майно під час обшуку та арештоване майно, оскільки вони відрізняються за декількома критеріями, зокрема, правовою підставою та змістом обмежень.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, в разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна має подати слідчий, прокурор протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернено особі, у якої його було вилучено. У свою чергу, згідно із ч. 3 ст. 172 КПК України, відмова в задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Наведені положення вказують на наявність у КПК України механізмів правового захисту осіб, у яких було вилучено майно під час обшуку та на яке не було накладено арешт ухвалою слідчого судді або суду, тому воно підлягає негайному поверненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України, правовою підставою для проведення обшуку є ухвала слідчого судді, у якій зазначають, зокрема, відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких і проводять обшук.

Як наведено вище, під час обшуку слідчий, прокурор має право оглядати й вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

Отже, ухвала слідчого судді надає дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання й вилучення речей і документів, перелік яких наведено у вказано рішенні слідчого судді. Разом з тим, ухвала слідчого судді однозначно не вирішує подальшу долю майна, яке не відноситься до категорії тимчасово вилученого.

Саме така ситуація має місце у даній справі.

У даній справі має місце ситуація коли ухвала про надання дозволу на проведення обшуку однозначно не вирішує питання правового статусу майна, яке може бути вилучено внаслідок проведення слідчої дії.

Ніхто із учасників процесу (сторін кримінального провадження) не заперечує того, що орган досудового розслідування не ініціював питання звернення з клопотанням про арешт вилученого майна протягом 48 годин.

Європейським судом з прав людини у справі "Смирнов проти України" було висловлено правову позицію про те, що під час вирішення питання щодо можливості утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом і правомірною метою, а з іншого вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою в кожному випадку має бути очевидна істотна причина.

У справі "Свіргунець проти України" ЄСПЛ навів висновки про те, що будь-яке втручання в мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур.

Отже, системний аналіз положень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема у тій частині яка регламентує питання проведення обшуку, тимчасового вилучення та арешту майна, вказує на те, що майно, яке було вилучено під час проведення обшуку та на яке не було накладено арешт ухвалою слідчого судді, незалежно від того, чи було воно зазначено в ухвалі слідчого судді, має ознаки тимчасово вилученого майна. Більше того, ситуація яка має місце у цій справі по суті і відображає наведені вище висновки.

Так, володілець майна ініціюючи перед слідчим суддею питання щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а саме звернувшись до слідчого судді з даним клопотанням має обґрунтовані підстави, вважати, що такий спосіб захисту прав володільця є належним.

Наведені висновки, зокрема ґрунтуються на тому, що у цій справі заявник вже ініціював питання повернення майна в порядку ст. 303 КПК, серед іншого, посилаючись на те, що таке майно є тимчасово вилученим і повинно бути повернуто власнику, оскільки ухвала про арешт на нього відсутня.

Водночас, апеляційний суд у даному кримінальному провадженні навів протилежні висновки, а саме те, що таке майно не є тимчасово вилученим, а тому відповідна скарга не є такою, яка підлягала розгляду у порядку п.1 ч. 1 ст. 303 КПК.

Отже, зважаючи на те, що орган досудового розслідування без відповідної ухвали про арешт фактично застосовує до наведеного майна обмеження передбачені ст.170 КПК України, вважаючи, що воно не є тимчасово вилученим, а також приймаючи до уваги наведені вище обставини, слідчий суддя погоджується з доводами заявника про те, що обраний ним спосіб захисту своїх прав є належним.

Об`єктом судового контролю слідчого судді, серед іншого, є оцінка того, чи відповідні процесуальні дії не мають характер надмірного втручання у право власності володільця майна.

З аналізу зазначених вище норм процесуального законодавства вбачається, що навіть якщо ухвалою слідчого судді про обшук надано дозвіл на вилучення певного майна, це не може бути перешкодою для перевірки наявності підстав для обмеження власника майна у його конституційному праві володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Отже, орган досудового розслідування, посилаючись на положення абзацу 2 частини 5 статті 171 КПК України та частини 7 статті 236 КПК України, вважає що речі, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, не є тимчасово вилученим майном і для подальшого утримання їх органом досудового розслідування не потрібне застосування арешту майна за ухвалою слідчого судді, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, орган досудового розслідування та прокурор фактично вважають, що ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку відносно майна, щодо якого прямо надано право на вилучення, є рішенням, яке на законних підставах обмежує право власності (позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) володільця майна, що не в повній мірі узгоджується з наведеними вище положеннями чинного КПК України.

В цій ситуації, не можна залишити поза увагою і те, що застосовуючи відповідні обмеження, орган досудового розслідування, повинен перевірити і довести те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, чого у даній справі зроблено не було, адже слідчому судді не надано жодних доказів на підтвердження того, що вилучене майно (грошові кошти) має доказове значення у кримінальному провадженні.

Така позиція органу досудового розслідування, за переконанням слідчого судді, не може бути залишеною без належної процедури судового контролю, зокрема в частині наявності законних підстав для обмеження права власності, який гарантовано статтею 16 КПК України.

У рішенні ЄСПЛ від 2.11.2006 у справі «Волохи проти України», серед іншого, Суд прийшов до висновку про те, що верховенство права між іншим (inter alia) передбачає, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватися судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль дає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Наведена справа стосувалася оцінки питання втручання в приватне життя, а отже таку позицію можна вважати дотичною і до питання вилучення майна в кримінальному провадженні.

Крім того, норми ч. 2 ст. 19 Конституції України, вказують на те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, ухвалюючи рішення за клопотанням враховую те, що у випадку якщо не накладався арешт на майно, яке вилучено в ході обшуку та на яке надано дозвіл в ухвалі суду, то норми ст. 2 КПК України не будуть дотримані, оскільки до особи яка є власником або володільцем майна, не буде застосована належна правова процедура і по суті застосовано необґрунтований процесуальний примус.

Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином виходячи з наведених вище доводів та мотивів, приходжу до висновку, що подальше обмеження власників у праві використання та володіння власним майном, суперечить вищенаведеним положенням Конституції України, КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведені доводи та мотиви, приходжу до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт у кримінальному провадженні № 0000191 від 04.03.2021, накладений на майно, яке вилучене в ході проведення обшуків:

1)за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-пакет з надписом «FARMASI» в якому наявні аркуші паперу з записами про суми і курси валют, а також наявні грошові кошти в доларах США номіналом по 100 доларів в кількості 246 купюр, номіналом по 50 доларів США в кількості 7 купюр, номіналом по 20 доларів в кількості 2 купюри, номіналом по 10 доларів США в кількості 1 купюра. Загальна сума 25000 (двадцять п`ять тисяч доларів США);

-пакет розміром 36*25 см червоного та зеленого кольорів в якому наявний паперовий конверт з написом «перша страхова» в якому знаходяться грошові кошти перев`язані жовтою гумкою, а саме номіналом 200 гривень в кількості 100 купюр, номіналом 500 гривень в кількості 36 купюр, номіналом 1000 гривень в кількості 2 купюри перев`язані гумкою зеленого кольору;

-грошові кошти перев`язані гумкою червоного кольору з аркушем паперу з надписами 193 палати - 34210+ відділ 4640 38000 номіналом 500 гривень в кількості 12 купюр;

-грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 30 купюр;

-5 гривень 1 купюра;

-1 гривня 2 купюри;

-купюри номіналом 500 гривень в кількості 80 купюр;

-конверт з надписом «поліклініка» в якому наявні грошові кошти номіналом 500 гривень в кількості 2 купюри, номіналом 20 гривень в кількості 1 купюра;

2)за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

-грошові кошти в сумі 47290 (сорок сім тисяч двісті дев`яносто гривень), які вилучені з робочого столу ОСОБА_5 (номіналом 500 гривень в кількості 90 купюр, номіналом 200 гривень в кількості 5 купюр, номіналом 100 гривень в кількості 12 купюр, номіналом 50 гривень в кількості 1 купюра, номіналом 200 гривень в кількості 2 купюр);

-грошові кошти в сумі 2144 (дві тисячі сто сорок чотири) гривні, які були вилучені з особистої сумки ОСОБА_5 (номіналом 100 гривень в кількості 21 купюр, номіналом 20 гривень в кількості 1 купюра, номіналом 10 гривень в кількості 2 купюри, номіналом 5 гривень в кількості 2 купюри, номіналом 2 гривень в кількості 1 купюра, номіналом 1 гривень в кількості 2 купюри);

-грошові кошти в сумі 3900 (три тисячі дев`ятсот гривень), які вилучені з картонної коробки, яка знаходилась у шафі (номіналом 500 гривень в кількості 4 купюри, номіналом 200 гривень в кількості 8 купюр, номіналом 100 гривень в кількості 3 купюри);

-грошові кошти в сумі 300 (триста гривень), які вилучені з картонної коробки, яка знаходилась у шафі (номіналом 100 гривень в кількості 3 купюри).

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1