Справа № 155/1820/21
Провадження № 1-кп/155/60/22
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про повернення обвинувального акта

07 грудня 2022 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Горохів обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000047 від 18 грудня 2012 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Горохів Волинської області, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, не судимої,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Горохівського районного суду Волинської області з Луцької окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 30 грудня 2021 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання з викликом учасників судового процесу.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з неправильною правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень. Пояснив, що після повернення обвинувального акта було затверджено новий обвинувальний акт. При цьому, було змінено кваліфікацію дій обвинуваченої з ч. 5 ст. 191 КК України на частини 2, 3, 4 ст. 191 КК України, про що потерпілим не було відомо. Ствердив, що потерпілі не були повідомлені про відкриття матеріалів кримінального провадження.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акта з огляду на те, що при його складанні дотримано вимоги ст. 291 КПК України.

Обвинувачена та захисник обвинуваченої підтримали позицію прокурора та заперечували проти повернення обвинувального акта.

Заслухавши позицію учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт.

Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані у ст. 291 КПК України. Зокрема, згідно вимог ч. 2, 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто, за наявності таких порушень вимог процесуального закону при його складанні, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Як вбачається з обвинувального акта, у межах даного кримінального провадження інкриміновано 139 епізоди вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 191 КК України та стільки ж епізодів за ч. 1 ст. 366 КК України (по кожному із потерпілих).

Проте, в ряді епізодів обвинувачення за ч. 1 ст. 366 КК України сформульовано некоректно.

Так, в епізоді 133 відносно ОСОБА_12 по факту привласнення чужого майна зазначено, що останній 19 травня 1993 року уклав з ОСОБА_4 договір про вклад з виплатою відсотків при закритті вкладу; в епізоді відносно ОСОБА_12 за фактом службового підроблення зазначається, що ОСОБА_4 19 травня 1993 року особисто, власноручно вносила до угоди про строковий вклад з виплатою відсотків при закритті, без реєстраційного номера від 19 травня 1993 року, укладеної з ОСОБА_12 , недостовірні відомості щодо продовження вказаної угоди та внесення до неї змін.

Тобто, такі дії вчинено у 1993 році, в той час як кредитна спілка «Горохів Кредит» була створена 21 квітня 1999 року.

Так, в епізоді 12 відносно ОСОБА_13 по факту привласнення чужого майна зазначено, що ОСОБА_4 04 липня 2008 року уклала договір про вклад з виплатою відсотків при закритті вкладу з останньою, і в той же час, в епізоді відносно ОСОБА_13 за фактом службового підроблення зазначається, що ОСОБА_4 04 липня 2001 року особисто, власноручно вносила до угоди про строковий вклад з виплатою відсотків при закритті, без реєстраційного номера від 04 липня 2001 року, укладеної з ОСОБА_13 , недостовірні відомості щодо продовження вказаної угоди та внесення до неї змін.

Так, в епізоді 15 відносно ОСОБА_14 по факту привласнення чужого майна зазначено, що ОСОБА_4 31 травня 2007 року уклала договір про вклад з виплатою відсотків при закритті вкладу з останньою, і в той же час, в епізоді відносно ОСОБА_14 за фактом службового підроблення зазначається, що ОСОБА_4 31 травня 2005 року особисто, власноручно вносила до угоди про строковий вклад з виплатою відсотків при закритті, без реєстраційного номера від 31 травня 2005 року, укладеної з ОСОБА_14 , недостовірні відомості щодо продовження вказаної угоди та внесення до неї змін.

Так, в епізоді 39 відносно ОСОБА_8 по факту привласнення чужого майна зазначено, що ОСОБА_4 06 березня 2008 року уклала договір про вклад з виплатою відсотків при закритті вкладу з останнім, і в той же час, в епізоді відносно ОСОБА_8 за фактом службового підроблення зазначається, що ОСОБА_4 12 листопада 2005 року особисто, власноручно вносила до угоди про строковий вклад з виплатою відсотків при закритті, без реєстраційного номера від 12 листопада 2005 року, укладеної з ОСОБА_8 , недостовірні відомості щодо продовження вказаної угоди та внесення до неї змін.

Так, в епізоді 52 відносно ОСОБА_15 по факту привласнення чужого майна зазначено, що ОСОБА_4 04 жовтня 2006 року уклала договір про вклад з виплатою відсотків при закритті вкладу з останньою, і в той же час, в епізоді відносно ОСОБА_15 за фактом службового підроблення зазначається, що ОСОБА_4 06 лютого 2001 року особисто, власноручно вносила до угоди про строковий вклад з виплатою відсотків при закритті, без реєстраційного номера від 06 лютого 2001 року, укладеної з ОСОБА_15 , недостовірні відомості щодо продовження вказаної угоди та внесення до неї змін.

Так, в епізоді 62 відносно ОСОБА_16 по факту привласнення чужого майна зазначено, що ОСОБА_4 04 квітня 2007 року уклала договір про вклад з виплатою відсотків при закритті вкладу з останньою, і в той же час, в епізоді відносно ОСОБА_16 за фактом службового підроблення зазначається, що ОСОБА_4 19 лютого 2003 року особисто, власноручно вносила до угоди про строковий вклад з виплатою відсотків при закритті, без реєстраційного номера від 19 лютого 2003 року, укладеної з ОСОБА_16 недостовірні відомості щодо продовження вказаної угоди та внесення до неї змін.

Так, в епізоді 69 відносно ОСОБА_17 по факту привласнення чужого майна зазначено, що ОСОБА_4 19 грудня 2003 року уклала договір про вклад з виплатою відсотків при закритті вкладу з останньою, і в той же час, в епізоді відносно ОСОБА_17 за фактом службового підроблення зазначається, що ОСОБА_4 19 грудня 2002 року особисто, власноручно вносила до угоди про строковий вклад з виплатою відсотків при закритті, без реєстраційного номера від 19 грудня 2002 року, укладеної з ОСОБА_17 недостовірні відомості щодо продовження вказаної угоди та внесення до неї змін.

Так, в епізоді 73 відносно ОСОБА_18 по факту привласнення чужого майна зазначено, що ОСОБА_4 15 січня 2009 року уклала договір про вклад з виплатою відсотків при закритті вкладу з останнім, і в той же час, в епізоді відносно ОСОБА_18 за фактом службового підроблення зазначається, що ОСОБА_4 22 серпня 2006 року особисто, власноручно вносила до угоди про строковий вклад з виплатою відсотків при закритті, без реєстраційного номера від 22 серпня 2006 року, укладеної з ОСОБА_18 недостовірні відомості щодо продовження вказаної угоди та внесення до неї змін.

Так, в епізоді 78 відносно ОСОБА_19 по факту привласнення чужого майна зазначено, що ОСОБА_4 13 лютого 2006 року уклала договір про вклад з виплатою відсотків при закритті вкладу з останнім, і в той же час, в епізоді відносно ОСОБА_19 за фактом службового підроблення зазначається, що ОСОБА_4 11 січня 2006 року особисто, власноручно вносила до угоди про строковий вклад з виплатою відсотків при закритті, без реєстраційного номера від 11 січня 2006 року, укладеної з ОСОБА_19 недостовірні відомості щодо продовження вказаної угоди та внесення до неї змін.

Так, в епізоді 86 відносно ОСОБА_20 по факту привласнення чужого майна зазначено, що ОСОБА_4 15 квітня 2005 року уклала договір про вклад з виплатою відсотків при закритті вкладу з останнім, і в той же час, в епізоді відносно ОСОБА_20 за фактом службового підроблення зазначається, що ОСОБА_4 14 квітня 2005 року особисто, власноручно вносила до угоди про строковий вклад з виплатою відсотків при закритті, без реєстраційного номера від 14 квітня 2005 року, укладеної з ОСОБА_20 недостовірні відомості щодо продовження вказаної угоди та внесення до неї змін.

Так, в епізоді 92 відносно ОСОБА_21 по факту привласнення чужого майна зазначено, що ОСОБА_4 13 листопада 2007 року уклала договір про вклад з виплатою відсотків при закритті вкладу з останнім, і в той же час, в епізоді відносно ОСОБА_21 за фактом службового підроблення зазначається, що ОСОБА_4 13 листопада 2002 року особисто, власноручно вносила до угоди про строковий вклад з виплатою відсотків при закритті, без реєстраційного номера від 13 листопада 2007 року, укладену з ОСОБА_21 , недостовірні відомості щодо продовження вказаної угоди та внесення до неї змін.

Так, в епізоді 139 відносно ОСОБА_22 по факту привласнення чужого майна зазначено, що ОСОБА_4 06 березня 2006 року уклала договір про вклад з виплатою відсотків при закритті вкладу з останнім, в той же час, в епізоді відносно ОСОБА_22 за фактом службового підроблення зазначається, що ОСОБА_4 12 червня 2003 року особисто, власноручно вносила до угоди про строковий вклад з виплатою відсотків при закритті, без реєстраційного номера від 12 червня 2003 року, укладеної з ОСОБА_22 , недостовірні відомості щодо продовження вказаної угоди та внесення до неї змін.

Із викладеного вище вбачається, що обвинувачення за ч. 1 ст. 366 КК України у ряді епізодів сформульовано некоректно службове підроблення угоди щодо продовження договору про вклад не може за часом бути вчиненим швидше, аніж укладення основного договору про вклад.

Суд зазначає, що у кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутого особі обвинувачення, яка надалі може бути сприйнята судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження.

Окрім цього, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості щодо повідомлення потерпілих про відкриття матеріалів кримінального провадження та ознайомлення потерпілими із матеріалами досудового розслідування. Однак, з огляду на вимоги ст. 291 КПК України не повідомлення потерпілих про відкриття матеріалів кримінального провадження та відсутність інформації про це в реєстрі матеріалів досудового розслідування не може слугувати підставою для повернення обвинувального акта.

Під час підготовчого судового засідання встановлено підстави, передбачені п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України для повернення обвинувального акта прокурору, так як останній не відповідає вимогам КПК України.

Зважаючи на вищевикладені обставини, зокрема на істотні порушення кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору для виконання вимог, передбачених ст. 291 КПК України.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000047 від 18 грудня 2012 року, що надійшов з Луцької окружної прокуратури відносно ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України повернути прокурору Луцької окружної прокуратури для виконання вимог, передбачених ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом її подання через Горохівський районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області ОСОБА_1