ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/972/23 Справа № 191/1613/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подану на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2022 року, якою щодо обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

продовжено застосовання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів - до 25 лютого 2023 року включно.

встановила:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.263 КК України: 10 січня 2019 року, ОСОБА_8 здійснив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, та заволодів грошовими коштами потерпілих у сумі 3800 доларів США, які перебували в будинку. Також, обвинувачений, у невстановлений слідством місці, час та спосіб, придбав гранату РГД-5 із запалом типу УЗРГМ, пістолет "CARRERA GT50" та 14 патронів до нього з маркуванням 9 мм Р.П., які почав транспортувати у автомобілі "ВАЗ 21103", р.н. НОМЕР_1 .

У судовому засіданні судом першої інстанції було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 і ОСОБА_8 продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 25 лютого 2023 року включно, з огляду те, що розгляд справи з об`єктивних причин не може бути закінчений до спливу строку дії обраного запобіжного заходу, даних про особу обвинуваченого, який був оголошений в міжнародний розшук, та продовження існування зазначених у клопотанні прокурора ризиків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт або заставу.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги захисник посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Зазначає, що прокурором не доведено та не надано будь-яких доказів про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України об"єктивно існують та їх запобігання можливе лише шляхом застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, апелянт звертає увагу на те, що пред"явлене ОСОБА_8 обвинувачення є безпідставним, оскільки потерпілі від пограбування, ОСОБА_8 , як особу, яка вчинила злочин не впізнали та зазначили, що матеріальна шкода їм була відшкодована справжніми злочинцями, тому будь-яких претензій вони до обвинуваченого не мають. Водночас, вказує, що 3 із 4 свідків сторони обвинувачення у судове засідання не з"являються та про причини не явки не повідомляють, а обвинувачений перебуває під вартою майже 8 місяців та судовий розгляд відбувається повільно, що не може підтверджувати обґрунтованість встановлених ризиків та неможливість обрання обвинуваченому більш м"якого запобіжного заходу.

Окрім того, захисник зауважує, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, має на утриманні похилу матір, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, однак суд належної оцінки цим обставинам не надав, та прийняв передчасне рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону, тому просить ухвалу скасувати.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

- прокурор ОСОБА_6 просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Судом першої інстанції під час судового розгляду матеріалів кримінального провадження №0000580 від 18 грудня 2018 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальнтх правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.263 КК України, у порядку ч.3 ст.331 КПК України постановлено ухвалу про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 25 лютого 2023 року включно.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження у суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю умотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судове рішення, прийняте за результатами розгляду клопотання слідчого, повинно відповідати критеріям, зазначеним у ст.370 КПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Як свідчить зміст оскаржуваної ухвали, наведені вище вимоги діючого кримінального процесуального закону судом враховані.

Зокрема, суд встановив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст.263 КК України КК України, які відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Суд обґрунтовано зазначив про продовження існування раніше встановлених слідчим суддею та зазначених судами при попередніх продовженнях дії цього запобіжного заходу ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочинів та покарання, якке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим, стадію судового розгляду, а також даних про особу обвинуваченого, який був оголошений в міжнародний розшук.

Висновок суду про те, що застосування за таких обставин до обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж найсуворіший з них - тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобіганню заявлених вище та встановлених судом ризиків, ґрунтується на наявних у матеріалах провадження доказах і він належним чином умотивований.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, із застосуванням насильства, суд правомірно та обґрунтовано не визначив обвинуваченому розмір застави у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують встановлені судом обставини, тому, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407, 418,419 КПК України, колегія суддів,

встановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2022 року, якою щодо обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_8 продовжено застосовання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів - до 25 лютого 2023 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст буде складено та оголошено 20 лютого 2023 року о 08:30 годині

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4