Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/416/22
номер провадження 1-кп/368/145/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2022 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий суддя: ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України, яке внесено 25.01.2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000096 відносно обвинуваченого:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
- якому в рамках даного кримінального провадження 05.05.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), який передбачено:
- ч. 3 ст. 185 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з приникненням у інше приміщення, -
- відносно якого в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обрано, -
- за участі сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:
Прокурор - ОСОБА_4

- сторона захисту:
Обвинувачений - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні судом встановлено наступні фактичні обставини справи:
- 23.01.2022 року обвинувачений ОСОБА_3 орієнтовно о 18 год. перебував вдома за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з домогосподарства потерпілої ОСОБА_5 , яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, реалізуючий свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з мотиву забгачення за рахунок чужого майна, обвинувачений ОСОБА_6 в цей же день, а саме, - 23.01.2022 року орієнтовно о 18 год. 30 хв. підійшов до огородженого парканом домогосподарства потерпілої ОСОБА_5 , яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , де, переконавшись в тому, що за його діями ніхто (власники будинку, треті особи) не спостергіає, через хвіртку проник на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , розташованого за вказаною адресою, де підійшов до вхідних дверей приміщення літньої кухні, які були зачинені на навісний замок та за допомогою металевого прута, якого знайшов на території домоволодіння, збив навісний замикаючий пристрій та проник всередину, звідки таємно від оточуючих викрав соковижималку марки «Нектар», в корпусі біло- червоного кольору та м`ясорубку марки «Saturn» модель «ST FP 8090-Т».

Потім переконавшись, що за його діями ніхто не спотерігає, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, керуючись наміром на викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до дверей приміщення гаража, які були зачинені на навісний замикаючий пристрій та за допомогою металевого прута, знову збив замок та проник всередину, звідки таємно від оточуючих викрав пилосос марки «LG», модель «V-C3G51NU».

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-22/12133-ТВ від 02.05.2022 ринкова вартість соковижималки марки «Нектар», в корпусі біло-червоного кольору станом на 23.01.2022 року становить 466, 67 гривень; ринкова вартість м`ясорубку марки «Saturn» модель «ST FP 8090-Т» без насадки, станом на 23.01.2022 року становить 380 гривень; ринкова вартість пилососа марки «LG», модель «V- C3G51NU» станом на 23.01.2022 становить 666, 67 гривень.

Після вищевказаних злочинних дій обвинувачений ОСОБА_3 з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1513,34 грн (одна тисяча п`ятсот тринадцять грн. 34 коп).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, - як умисні, протиправні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднану з проникненням у інше приміщення.
В даному випадку об`єктом крадіжки є право власності на майно фізичної особи, - потерпілої ОСОБА_7 , - право власності на речі матеріального світу.
Предметом крадіжки є саме майно потерпілої особи, - речі матеріального світу, - майно потерпілої ОСОБА_5 , яке судом перелічено вище в мотивувальній частині вироку.
Об`єктивна сторона злочину, - дії обвинуваченого ОСОБА_3 , спрямовані на умисне, протиправне заволодіння майном потерпілої особи, які виразилися в незаконному фізичному переміщенні викрадених речей, яке було спрямоване на викрадення майна з житла.
Суб`єктом даного злочину є обвинувачений ОСОБА_3 , так як суб`єктом кваліфікованої крадіжки (ч. 3 ст. 185 КК Укаїни) є фізична осудна особа, яка на момент вчинення злочину досягла віку 14 років.
Суб`єктивна сторона даного злочину, - прямий, (направлений на викрадення майна), не визначений, (щодо кількості та виду майна), умисел обвинуваченого ОСОБА_3 на умисне, протиправне заволодіння майном потерпілої особи.
Крадіжка майна є закінченою з моменту, коли обвинувачений ОСОБА_3 повністю здійснив умисел на заволодіння майном потерпілої особи, - ОСОБА_5 , та мав реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.
Так, кваліфікуючою ознакою складу злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України, та який вчинив ОСОБА_3 є вчинення злочину, поєднане з проникненням в інше приміщення.
Проникнення це таємне, відкрите чи з застосуванням насильства вторгнення у житло, приміщення або сховище з метою вчинення крадіжки.
Проникнення пов`язане з доступом до майна таємно, шляхом докладання зусиль чи насильства (фізичного чи психологічного), обману, підкупу або недозволеного входу через відкриті двері.
Відповідно, в діях обвинуваченого ОСОБА_3 міститься така кваліфікуюча ознака, як проникнення, пов`язане з доступом до чужого майна таємно, шляхом недозволеного входу через хвірточку проникав на територію домоволодіння, яке на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_5 , також незаконно, шляхом зриву запірних пристроїв проникав в приміщенні літньої кухні та гаража, які розміщені на території вищевказаного домоволодіння.
Приміщення включає різного роду будівлі, споруди, які призначені для розміщення людей або майна. Воно може бути постійним, тимчасовим, станіонарним або пересувним.
В даному випадку інше приміщення, - це будівля літньої кухні, та будівля гаражу, які є постійним, стаціонарним приміщенням для зберігання майна (робочого інструменту, кухонного посуду, знарядь садівництва, тощо).
Свою вину у вчиненні злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України обвинувачений ОСОБА_8 визнав повністю, беззаперечно, та в судовому засіданні показав наступне.
Положення ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України йому судом роз`яснено та зрозумілі, проте, він бажає дати показання по суті справи.
Свої законні права та інтереси в даному кримінальному провадженні буде захищати самостійно, а тому послуги захисника йому не потрібні.

Зазначив, що обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, - відповідають дійсності і ним не оспорюються.

Додатково зазначив, що постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Неподалік від нього по сусідству знаходиться домогосподарство потерпілої ОСОБА_5 .

Це домогосподарство потерпіла використовує не як житловий будинок для постійного місця проживання, а як дачу, та він знає, що потерпіла постійно проживає десь в іншій області.

Він обізнаний з тим фактом, коли потерпіла приїздить на дачу, а коли її немає.

Станом до на час вчинення злочину ніде не працював, а тому має скрутне матеріальне становище.

23.01.2022 року він орієнтовно о 18 год. перебував вдома за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з домогосподарства потерпілої ОСОБА_5 , яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, він в цей же день, а саме, - 23.01.2022 року орієнтовно о 18 год. 30 хв. підійшов до огородженого парканом домогосподарства потерпілої ОСОБА_5 , яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , де, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостергіає, через незамкнену хвіртку проник на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , розташованого за вказаною адресою, де підійшов до вхідних дверей приміщення літньої кухні, які були зачинені на навісний замок та за допомогою металевого прута, якого знайшов на території домоволодіння, збив навісний замикаючий пристрій та проник всередину, звідки таємно від оточуючих викрав соковижималку марки «Нектар», в корпусі біло- червоного кольору та м`ясорубку марки «Saturn» модель «ST FP 8090-Т».

Потім переконавшись, що за його діями ніхто не спотерігає, він підійшов до дверей приміщення гаража, які були зачинені на навісний замикаючий пристрій та за допомогою металевого прута, знову збив замок та проник всередину, звідки таємно від оточуючих викрав пилосос марки «LG», модель «V-C3G51NU».

З викраденими речами він покинув домогосподарство потерпілої та пішов до себе до хати.

Через незначний проміжок часу до нього приїхали працівники поліції, і він видав їм всі речі, викрадені в домосгосподарстві потерпілої.

Він просив щире вибачення у потерпілої, сам щиро розкаюється у вчиненому злочині, обіцяє більше такого не вчиняти, просить не призначати йому міру покарання, яка буде пов`язана з позбавленням волі, так як усвідомив всю протиправність своєї поведінки, та зробив з цього висновки, йому соромно за вчинене, а тому ще раз просить суд суворо його не карати.

Погоджується з покаранням, яке запропоноване прокурором, запевняє, що ніколи більше крадіжок вчиняти не буде.

Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які були надані ним в добровільному порядку під час судового слідства, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, - переконаний, що визнання вини обвинуваченим та відповідні його покази не є результатом якихось погроз з боку потерпілої сторони або обіцянок працівників правоохоронних органів (слідчих, прокурорів), приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними, та, зглядаючись на обставини справи, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, достовірними та обґрунтованими, а тому вони є підставою для притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення (тяжкого злочину), який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (тяжкого злочину), який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України, органами досудового слідства зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (тяжкого злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, однак, за клопотанням ОСОБА_9 , - проти чого представник державного обвинувачення (прокурор) не заперечувала, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за не доцільне:
- допит потерпілої;
- допит свідків, які зазначені в обвинувальному акті;
- дослідження матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого, які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, -
- обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, витрат на залучення експерта, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, - висновок органу пробації, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на залучення експерта.
Що стосується потерпілої ОСОБА_5 , то потерпіла через канцелярію подала до суду письмове клопотання, в якому просить суд в подальшому слухати кримінальне провадження без її участі, зазначивши при цьому, що не має претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 , цивільний позов подавати не буде, щодо покарання, - покладається на розсуд суду.

Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :

- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 16 червня 2009 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, - ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Кадомка Кагарлицького району Київської облаті, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно, - ОСОБА_3 є громадянином України, на час скоєння кримінального правопорушення (тяжкого злочину) досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (тяжкого злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, так як кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення (тяжкого злочину), який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України настає з моменту досягнення осудною особою віку 14 ти років, відповідно, обвинувачений є суб`єктом вчинення кримінального правопорушення (тяжкого злочину), який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України;

- згідно картки фізичної особи - платника податків, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- згідно довідки вимоги про судимість № 2/32012/32012, станом на 22.02.2022 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянина України, - відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності чи судимостей, - немає;

- згідно довідки характеристики, яка видана 02 лютого 2022 року Кагарлицькою міською радою Київської області, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - по місцю проживання характеризується з позитивної сторони;

- згідно довідки № 165, яка видана 23.07.2021 року КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», ОСОБА_3 , 1972 року народження, який проживає за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Кадомка, - в наркологічному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» не спостерігався, за наркологічною допомогою не звертався;

- згідно довідки № 68, яка видана 23.07.2021 року КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», ОСОБА_3 , 1972 року народження, який проживає за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Кадомка, - за психіатричною допомогою не звертався, в психіатричному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня » не спостерігався;

- згідно досудової доповіді органу пробації від 09.11.2022 року у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - беручи інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, відсутність історії правопорушень, готовність до змін, середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, Обухівський районний сектор № 2 Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Якщо суд дійде висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, буде доцільно, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому, застосовувати заходи нагляду, соціально-виховні заходи,які можуть вплинути на фактор ризику та знизити ризик повторного кримінального злочину. Орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язку відповідно до пункту 2 частини 3 статті 76 КК України.

Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів:

- в матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області «Про визнання та приєднання до провадження речових доказів» від 02.02.2022 року, згідно постановляючої частини якої:
1. Визнати в якості речових доказів:

- соковижималку марки «Нектар»;

- м`ясорубку «Сатурн»;

- пилосмок марки «LG».

2. Речові докази передати до кімнати зберігання речових доказів Обухівського рУП ГУ НП в Київській області.

Також в матеріалах кримінального провадження міститься власноруч написана розписка потерпілої ОСОБА_5 , в якій вона зазначає, що вона отримала від слідчого належні їй - соковижималку марки «Нектар», м`ясорубку «Сатурн», пилосмок марки «LG», та зобов`язується зберігати вищевказані речі до вирішення питання в суді.

Матеріали кримінального провадження, що стосуються витрат на залучення експертів.
- в матеріалах кримінального провадження міститься довідка про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000096, - висновок експерта № СЕ 19/111 22/12133 ТВ від 02.05.2022 року, з якої вбачається, що витрати на залучення експерта для проведення експертизи становлять кошти в сумі 686 (шістьсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.

Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (тяжкого злочину), особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого кримінального правопорушення (тяжкого злочину), наявності відомостей про судимість, позицію державного обвинувача (прокурора), позицію потерпілої сторони.
Так, санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання в виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 с т. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно, з огляду на положення ч.ч. 1, 3, 5 ст. 12, ст.ст. 23, 24 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, - тяжкий злочин.
Обставини, які згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні не встановлено.
Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відповідно, - раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, кримінальне правопорушення не пов`язане з насильством, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, є в наявності лише обставини, які пом`якшують покарання, при повній відсутності обставин, що обтяжують покарання, матеріальна шкода, заподіяна злочином, - відшкодована в повному обсязі, потерпіла в зв`язку з цим не має до обвинуваченого претензій ні матеріального ні морального характеру, обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити в умовах, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, з застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України, що, на думку суду, - відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, обставинам справи, характеризуючим обставинам обвинуваченого ОСОБА_3 .
Що стосується розміру призначеного покарання, то слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, - в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, що судом обгрунтовано нижче, окрім цього саме на такому розмірі покарання у виді позбавлення волі наполягав представник державного обвинувачення, - прокурор, а тому суд вважає, що призначення саме такого виду покарання, як позбавлення волі, та в такому розмірі, - 3 (три) роки, буде відповідати обставинам вчиненого злочину, та, особливо, особі обвинуваченого ОСОБА_3 .

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом в судовому засіданні не виявлено.
Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відповідно, - раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, кримінальне правопорушення не пов`язане з насильством, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, є в наявності лише обставини, які пом`якшують покарання, при повній відсутності обставин, що обтяжують покарання, матеріальна шкода, заподіяна злочином, - відшкодована в повному обсязі, потерпіла в зв`язку з цим не має до обвинуваченого претензій ні матеріального ні морального характеру, обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, враховуючи позицію сторони обвинувачення (прокурора), враховуючи висновок органу пробації, який суд визнає, як слушний, тому суд приходить до висновку, що до обвинуваченого необхідно застосувати такий вид покарання як позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з застосуванням положень ст. 75 КК України, (іспитовий строк терміном на 1 рік), ст. 76 КК України, - як превентивний захід до вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових злочинів.

Також слід застосувати положення ст. 75 КК України.
Обґрунтування позиції суду.
Згідно положень ст.. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Що стосується розкаювання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), то суд зазначає про ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 , зглядаючись на його поведінку як під час досудового слідства, так і під час судового слухання справи, переконав суд у своєму щирому розкаюванні.

Суд вважає, що, враховуючи поведінку обвинуваченого під час слухання кримінального провадження, яка слугує як доказ того, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, що, відповідно, поруч з позицією сторони державного обвинувачення, який просить застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, - дає змогу суду застосувати при призначенні покарання у відношенні засудженого ОСОБА_3 положення ст.ст. 75 КК України.

Що ж до застосування положень ст. 76 КК України до ОСОБА_9 , то суд зазначає наступне:

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч. 2 ст. 76 КК України на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти інші обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1 цього Кодексу

Згідно ч. 3 ст. 76 КК України на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки:

1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

5) пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб;

6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною другою цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що`пом`якшують або обтяжують покарання.

Згідно ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Суд, з огляду на висновок органу пробації, - суд приходить до висновку щодо необхідності здійснення виховання та перевиховання ОСОБА_3 на час іспитового строку, - в умовах здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що, звісно, передбачає застосування до обвинуваченого обмежувальних заходів, які передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Що ж до покладення обов`язку, який передбачено п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, - то суд не ввжажає за необхідне покладати такий обов`язок на дану особу на час військового стану.

Отже, в зв`язку з звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, суд вважає, що необхідними та достатніми для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 (з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та обставин вчиненого кримінального правопорушення) будуть наступні обов`язки (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України):
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Заходи забезпечення кримінального провадження в кримінальному провадженні передбачені ст. 131 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Такий вид забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, - в даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , - не застосовувався, правових підстав для обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, - немає.

Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази по справі.
Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладену норму КПК України, що стосується речових доказів, суд приходить до висновку щодо наступного:
- речові докази, а саме:
- соковижималку марки «Нектар»;

- м`ясорубку «Сатурн»;

- пилосмок марки «LG».

- які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої, - залишити потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженці м. Київ, громадянці України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , моб. тел.: НОМЕР_3 .

Процесуальні витрати.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи матеріали кримінального провадження в частині процесуальних витрат, зокрема, - витрат на залучення експерта, та вищевказані норми процесуального права, суд приходить до наступного висновку:

- стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 16 червня 2009 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави кошти в сумі 686 (шістьсот вісімдесят шість) грн. 48 коп., - процесуальних витрат, - витрат на залучення експерта.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 23, 24, 51 53, 65, 66, 75, 76, 89, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення (тяжкого злочину), який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України, як за вчинення умисних, протиправних дій, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Запобіжні заходи.
Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, (п. 9 ч. 2 ст. 131, ст. 176 КПК України) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, - не обирати.
Інші види забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази по справі:
- речові докази, а саме:
- соковижималку марки «Нектар»;

- м`ясорубку «Сатурн»;

- пилосмок марки «LG».

- які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої, - залишити потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженці м. Київ, громадянці України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , моб. тел.: НОМЕР_3 .

Процесуальні витрати.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 16 червня 2009 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави кошти в сумі 686 (шістьсот вісімдесят шість) грн. 48 коп., - процесуальних витрат, - витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд Київської області.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1