Провадження № 11-сс/4808/47/23
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.12.2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.12.2021 року продовжено запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження з визначенням розміру застави.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду підозрюваний ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити розгляд оскаржуваної ухвали суду. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що не існує ухвали слідчого від 15.10.2021 року про оголошення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, запобіжний захід у виді тримання під вартою вважає недоцільним. Вважає, що його позбавлено прав, оскільки незаконно оголошено у розшук за злочини, які він не вчиняв.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, в апеляційній скарзі ОСОБА_9 не вказані обґрунтовані доводи щодо незаконності судового рішення про продовження строку тримання під вартою, оскільки не спростовані висновки суду про обґрунтованість підозри у вчиненні правопорушення та наявність ризиків, які передбачені ст.177 КК України.

Слідчим суддею зазначено, що стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Зокрема, суд першої інстанції погодився з доводами про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та, обираючи відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненому.

Як вбачається з матеріалів провадження, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого: 07.03.2019 Городоцьким районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 190, ст. 15 ч. 3, ст. 190 ч. 2 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців; 29.05.2020 ГУ НП в Тернопільській області щодо ОСОБА_9 за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, до суду скеровано обвинувальний акт; 07.08.2020 Тернопільським відділом поліції ГУ НП в Тернопільській області щодо ОСОБА_9 за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, до суду скеровано обвинувальний акт.

03 вересня 2021 року колегією суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відносно обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 02 листопада 2021 року.

14.10.2021 о 00 год. 18 хв. ОСОБА_9 в порядку, передбаченого ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

14.10.2021, ОСОБА_9 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

15.10.2021 року Івано-Франківським міським судом відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12.12.2021 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08.12.2021 щодо ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою на 30 днів до 06.01.2022 року.

06 грудня 2021 року постановою Керівника Окружної прокуратури було продовжено строк досудового розслідування до 3-ох місяців, тобто до 14.01.2022 року.

Зазначено, що 06 січня 2022 року закінчувався трьохмісячний строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак завершити досудове розслідування у зазначений строк не представляється можливим, оскільки необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та надати можливість підозрюваному ознайомитись із матеріалами досудового розслідування.

Так, зі змісту матеріалів клопотання про продовження строку тримання під вартою, вбачається, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, та які згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

29.12.2021 року слідчий вернувся із клопотанням, яке погоджено з прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження № 0000604 від 05.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

В матеріалах провадження наявний протокол про вручення підозрюваному клопотання про продовження строку тримання під вартою від 29.12.2021 року (а.с.93), відповідно до якого ОСОБА_9 в ході проведення вручення клопотання відмовився отримувати клопотання про продовження строку тримання під вартою та від підпису в протоколі в присутності двох понятих, в чому поняті проставили власноручні підписи в зазначеному протоколі. В протоколі також зазначено, що клопотання скеровано електронними засобами зв`язку захиснику підозрюваного ОСОБА_10

30.12.2021 року під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_9 згідно ст..193 КПК України в суді було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного під його власноручний підпис, в якій ОСОБА_9 власноручно написав про те, що прокурор перешкоджає виконувати п.6 та порушує ст..42 ч.3 п.8. (а.с.99).

У відповідності до журналу судового засідання Івано-Франківського міського суду від 30.12.2021 року та ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 30.12.2021 року розгляд клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 розглядалось за участю ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_11 (а.с.106-111), а копію оскаржуваної ухвали слідчого судді ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_11 отримали під розписку 30.12.2021 року (а.с.113, 114).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 30.12.2021 року подана ОСОБА_9 25.01.2023 через більш ніж один рік після ухвалення судового рішення.

При цьому, ОСОБА_9 не вказує які саме обставини свідчать про те, що він з поважних причин пропустив встановлений законом п`ятиденний строк на оскарження судового рішення.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені апелянтом та чи підтверджуються вказані обставини відповідними доказами.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що після ухвалення відповідного рішення слідчим суддею про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , пройшов доволі тривалий час, протягом якого вказана постанова суду втратила свою актуальність, оскільки судом неодноразово продовжувався строк тримання під вартою підозрюваному і в подальшому кримінальне провадження було передано до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Так, на даний час, на розгляді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 393 КК України.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.01.2023 року ОСОБА_9 вчергово продовжено строк тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 331,376,404,405,407,418,419,422-1 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 30.12.2021 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5