ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/5382/18 Номер провадження 11-кп/814/2422/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000188 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2022 року ,

встановила:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, українцю, із середньою спеціальною освітою, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,
обвинуваченому за ч. 3 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16 грудня 2022 року.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 16 січня 2018 року близько 19 год. 05 хв., з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з корисливою метою, шляхом вільного доступу зайшов до квартири за адресою: кв. АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_8 , де із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, наніс ножем, який приніс із собою, поріз шиї зліва направо та три удари ножем в область грудей та кінцівок потерпілого, тим самим завдав потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів, проте не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки його дії були припинені сторонньою особою,

Проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд першої інстанції мотивував своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 особливо тяжких злочинів, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених судом при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, які на даний час не зменшилися та не перестали існувати.

На ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 21 до 06 год. із покладенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Свої вимоги мотивує тим, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні. Крім того, вина обвинуваченого в інкримінованих злочинах не встановлена та не доказана, оскільки вирок місцевого суду було скасовано.

Просить взяти до уваги, що потерпілому повністю відшкодовано завдану шкоду, що підтверджується долученою до матеріалів справи розпискою та нотаріально засвідченою заявою потерпілого та те, що ОСОБА_7 знаходиться під вартою протягом тривалого періоду, у тому числі після скасування вироку суду першої інстанції.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000188 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Доводи захисника про повне відшкодування завданої шкоди, що підтверджується долученою до матеріалів справи розпискою та нотаріально засвідченою заявою потерпілого ОСОБА_8 , перебування потерпілого за межами території країни, відсутність закордонного паспорту у обвинуваченого та наявність заборони на перетин державних кордонів у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, не свідчать про зменшення ризиків, на які посилається суд першої інстанції.

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Твердження обвинуваченого про його невинуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду справи по суті.
Щодо доводів захисника про тривалий строк тримання під вартою ОСОБА_7 , слід зазначити, що вимоги ч. 3 ст. 197 КПК України стосуються порядку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до осіб під час досудового розслідування та не застосовуються щодо продовження зазначеного запобіжного заходу на стадії судового розгляду.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені захисником доводи, не можуть бути безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2022 року, щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4