Справа № 308/1763/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

16.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/115/20 за апеляційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2019.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, угорець, уродженець с. Великі Геївці, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючий, одружений, що має на утриманні неповнолітню дитину, в порядку ст. 88 КК України не судимий, засуджений:
- ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 01 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього судом обов`язок.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 3005 (три тисячі п`ять) грн 07 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Речовий доказ: мотоцикл марки «ЯВА», модель «350», н/з 26-29 ЗАБ, що переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 , повернуто за належністю.
Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

09.06.2017 о 21 год ОСОБА_8 , керуючи мотоциклом марки «ЯВА», модель «350», н/з НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Головній в с. Великі Геївці, Ужгородського району по крайній правій смузі руху у напрямку с. Часлівці, біля будинку № 127, не врахував дорожню обстановку, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: пп. 12.3, 13.3, в результаті чого,

-2-

не дотримавшись вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_10 , яка рухалася попереду у попутному напрямку. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження та булла госпіталізована в ЦМКЛ м. Ужгорода.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 525 від 04.07.2017 на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_10 виявлено наслідки тілесних ушкоджень у вигляді рубця на шкірних покривах волосистої частини голови в потиличній ділянці та слід від садна на шкірних покривах попереку по центру. Згідно з даними медичної документації у неї виявлено: «Поєднана ВЧМТ: забій головного мозку середнього ступеню важкості, субарахноїдальний крововилив, пластинча та субдуральна гематома правої лобно-скроневої ділянки, перелом луски потиличної кістки зліва з переломом на основу черепа, перелом лівої виличної кістки, забійна рана потиличної ділянки, рвані рани правих кисті та стопи, масивне садно крижово-сідничної ділянки зліва. Забій правої легені». Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини мотоцикла, при цьому первинний удар відбувся у поперекову ділянку тіла з послідуючим відкиданням та падіння на підлегле дорожнє покриття. По давності виникнення, згідно з даними медичної документації, вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час вищеописаної ДТП, яка мала місце 09.06.2017. Дані тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно з п. 2.1.3. (п. п. б, в, г) Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 29 від 26.01.2018, в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій мотоцикла марки «ЯВА», модель «350», н/з НОМЕР_1 ОСОБА_8 , повинен був діяти згідно з вимогами пп. 12.3, 13.3 Правил дорожнього руху України, а велосипедист ОСОБА_10 повинна була діяти згідно з вимогами п. 11.14. Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути даної пригоди полягає для водія мотоцикла марки «ЯВА», модель «350», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_8 у виконанні ним вимог Правил дорожнього руху України, а саме пп. 12.3, 13.3. Якщо велосипедист ОСОБА_10 рухалася прямолінійно без зміни напрямку руху, що підтверджується висновками судово-медичної та транспортно-трасологічної експертиз, то технічна можливість уникнути даної пригоди не розглядається, оскільки удар відбувся об задню частину велосипедистки. З технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія мотоцикла марки «ЯВА», модель «350», н/з НОМЕР_1 ОСОБА_8 , який керуючи даним транспортним засобом не впорався з його керуванням та допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_10 , яка рухалася попереду в попутному напрямку.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, кваліфікацію діяння обвинуваченого та призначене судом покарання, вказує на неправильне застосування судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність, оскільки звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції зобов`язаний був покласти на обвинуваченого обов`язок, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, який підлягає обов`язковому застосуванню у разі звільнення особи від відбування покарання.

До початку апеляційного розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився до суду без поважних причин, причини неявки не повідомив.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 приводу через органи поліції.

-3-

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Згідно ч. 4 ст. 405 КПК України, якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких, згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Заслухавши думку прокурора, на підтримання клопотання про привід обвинуваченого, апеляційний суд вважає, що таке підлягає до задоволення, оскільки направлено на забезпечення завдань кримінального провадження та буде сприяти дотриманню прав обвинуваченого на захист і виконання вимог ч. 4 ст. 401 КПК України.

Керуючись ст. 140, 142, 143, 323, 405, 418 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Розгляд кримінального провадження 11-кп/4806/115/20 за апеляційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2019 відкластина 09 год - 21.03.2023.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Геївці, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , - привід у судове засідання Закарпатського апеляційного суду на вказаний час та дату.

Копію ухвали надіслати начальнику Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, для відома та виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 та керівника Ужгорродської окружної прокуратури. Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді