Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/138/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 01 березня 2023 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бокове Долинського району Кіровоградської області, громадянин України, маючого професійно технічну освіту, не одруженого, не маючого осіб на утриманні, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 10.02.2023 року по 10.04.2023 року без визначення застави

інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що у клопотанні прокурора не наведеної реальної підстави обрання запобіжного заходу у розумінні ст.177 КПК України. Крім того, суд помилково прийшов до висновку,що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на свідків по даному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також судом не враховано те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, проживає з батьками та братом, в лютому 2023 року закінчив навчання по спеціальності помічник машиніста електровоза, слюсар з ремонту рухомого складу на даний час безробітній. За час проживання на території Боківського старостинського

округу с. Бокове Гурівської сільської ради зарекомендував себе посередньо. До

адміністративної та дисциплінарної відповідальності на території Гурівської сільської

ради не притягався. Вважає, що запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з грудня 2022 року по січень 2023 року у вечірній час (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена), малолітній ОСОБА_9 , 2009 року народження, з метою проведення дозвілля прийшов до домоволодіння по АДРЕСА_1 , котре на праві власності належить ОСОБА_10 куди у подальшому прийшли ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

У ході проведення дозвілля ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , вступили між собою у злочинну змову, направлену на вчинення дій сексуального характеру щодо малолітнього ОСОБА_9 . Вказані особи будучи у кімнаті даного будинку, визначивши черговість вчинення протиправних дій, покликали малолітнього ОСОБА_9 а про вік якого було достеменно відомо. В цей час ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з метою задоволення статевої пристрасті, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, застосовуючи психологічне насильство, яке виразилося у словесних погрозах нанесення тілесних ушкоджень, з метою проти волі останнього вступити у статеві зносини шляхом орального проникнення в його тіло із використанням своїх геніталій. Малолітній ОСОБА_9 якому на той час було 13 років, побоюючись за своє життя, та внаслідок свого малолітства не інформований щодо сутності відносин між статями та не усвідомлюючи характер і зміст вчинюваних відносно нього дій, погодився вступити з ОСОБА_7 , в стосунки сексуального характеру. Таким чином, подавивши волю потерпілого до опору, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на задоволення своєї статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями до малолітнього ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що у силу його загального фізичного та психологічного розвитку він не міг чинити опір, із використанням психологічного насильства, ОСОБА_7 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням у тіло малолітнього, унаслідок чого порушив статеву недоторканість малолітнього ОСОБА_9 .

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані як зґвалтування дії сексуального характеру вчинені групою осіб, пов`язані з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, про що 28.02.2023 йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровограда від 01.03.2023 задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000045 в межах строку досудового розслідування, по 28.04.2023 включно, без визначення застави. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, який з урахуванням положень ст. 12, ст. 24 КК України є умисним, особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років. Крім того, судом враховано й особистість ОСОБА_7 , який не має постійних офіційних джерел доходу, не має достатніх міцних соціальних зв`язків, що у сукупності з тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення та відповідно з мірою можливого покарання вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи інших осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, які встановлені органом досудового розслідування та не допитувалися судом, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, які наразі не встановлені органом досудового слідства, враховуючи те, що вагома частині фігурантів події можливого кримінального правопорушення є неповнолітніми і проживають в одному невеликому населеному пункті.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про необхідність задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається із матеріалів клопотання, при розгляді в суді першої інстанції клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років. Він не одружений, офіційно не працевлаштований, не має утриманців, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем його проживання, та в сукупності з реальним покаранням у виді позбавлення волі, яке загрожує йому у випадку визнання його винним у пред`явленому обвинуваченні, дає підстави вважати, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які є односельцями, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд вважає, що названі ризики досягають такого ступеню вірогідності, що жоден з менш суворих, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе відвернути зазначені ризики, що виправдовує тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Зокрема, наявні в матеріалах провадження докази та обставини, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду з метою уникнути покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, отже встановлені судом ризики є реальними, у зв`язку з цим суд дійшов обґрунтованого висновку, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Доводи захисника про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, має сім`ю, а також про позитивну характеристику з місця проживання, відсутність судимостей, заслуговують на увагу колегії суддів, проте в даному випадку не можуть бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу на домашній арешт за місцем проживання чи поруку.

Крім того даних про погодження такого проживання в помешканні, належному не підозрюваному, під час перебування під домашнім арештом, стороною захисту до суду не надано.

Доводи захисника про те, що прокурором не наведені ризики передбачені КПК України, які б унеможливили застосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу підозрюваного, а також вмотивовані висновки та наведено обґрунтовані підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Також, апеляційний суд вважає, що обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які свідчать про можливу причетність до нього ОСОБА_7 та потенційна можливість вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, переважають в даному випадку повагу до його свободи в межах даного кримінального провадження.

Апеляційним судом враховуються і надані захисником ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 письмові зобов`язання про передачу останнього на поруки мешканцям с. Бокове, Кропивницького району, Кіровоградської області.

Водночас, на противагу зазначеного, апеляційний суд вважає, що на даний час, вказані письмові зобов`язання не можливо віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування від суду; здійснення незаконного впливу на свідків; або вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тобто визнати цю обставину такою, що може гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин вчинено із погрозою застосування фізичного насильства.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника не вбачається.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 01 березня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: