Справа№751/3796/22
Провадження №1-кп/751/238/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2022 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003595 від 23.07.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новозаводського районного суду м. Чернігова знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003595 від 23.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

21.10.2022 на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.ст. 11, 48 КК України у зв`язку із малозначністю вчиненого злочину та зміною обстановки. Зазначає, що обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та щиро розкаюється, в подальшому злочинів вчиняти не буде. Він має цивільну дружину та двох спільних дітей, перебуває на військовій службі, має позитивну характеристику, брав участь в обороні міста Чернігова. Його діти потребують лікування, уваги, підтримки та допомоги батька. Також житло, в якому мешкав ОСОБА_3 зі своєю сім`єю, внаслідок військової агресії знищено. Крім того, відсутня шкода, потерпілий вимог матеріального чи морального характеру немає, з цивільним позовом не звертався.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.ст.11, 48 КК України та просили закрити кримінальне провадження.

Потерпілий в судовому засіданні також просив відмовити у задоволенні указаного клопотання.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні указаного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Чинне законодавство про кримінальну відповідальність злочином визнає передбачене КК суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КК України не визнається злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Поняття істотної шкоди у контексті частини другої статті 11 КК України носить оціночний характер, його зміст визначається оцінкою правозастосовними органами всіх конкретних обставин справи. Про оціночний характер шкоди можна говорити лише в тому випадку, коли законодавець у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК використовує загальні оціночні поняття: тяжкі наслідки, інші тяжкі наслідки (відносно визначені правові норми).

Якщо істотність шкоди знаходить своє чітке відображення у визначенні об`єктивних ознак того чи іншого складу злочину, тобто характер шкоди є фіксованим і не може оцінюватись на розсуд правозастосувача (абсолютно визначені правові норми), застосування кримінально-правової норми про малозначність виключається.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що у ст. 48 КК України передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилась таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК - право, а не обов`язок суду.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи №953/21593/19 (постанова від 04 лютого 2021 року). Так, вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, а саме коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною. Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні мати позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів, при цьому санкція ч. 1 ст. 345 КК України передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у погрозі вбивству щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків. Згідно обвинувального акту збитки (завдана шкода) відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Проте відсутність завданої кримінальним правопорушенням шкоди ще не свідчить про малозначність вчиненого злочину. Судом не встановлено, що діяння обвинуваченого ОСОБА_3 втратило суспільну небезпечність і він перестав бути суспільно небезпечним, також не встановлено, що змінилась обстановка, у зв`язку з чим ОСОБА_3 перестав бути суспільно небезпечним.

Таким чином, у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 , про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого злочину та зміною обстановки слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 48 КК України, ст.ст. 284-288, 372, 285, 370, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 , про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, на підставі ст.ст. 11, 48 КК України - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на остаточне судове рішення першої інстанції у цьому провадженні.

Суддя ОСОБА_1