УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду клопотання слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000651 від 30.11.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, код РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Мотивуючи клопотання слідчий зазначає, що головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000651 від 30.11.2022 за підозрою громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

З матеріалів провадження слідує, що приблизно в березні 2022 року громадянка України ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора «Херсонського обласного краєзнавчого музею», достовірно знаючи про факт збройної агресії рф проти України та про захоплення міста Херсона збройними формуваннями рф, діючи умисно, підтримуючи воєнну агресію рф на території України, погодилась на пропозицію невстановлених осіб з числа представників окупаційної адміністрації міста Херсона взяти активну участь у пропагандистських заходах, які висвітлювалися засобами масової інформації, на підтримку рішення держави-агресора та її окупаційної адміністрації, а також організовувати від імені керівництва «Херсонського обласного краєзнавчого музею» виставкові заходи.

25.10.2022 складено повідомлення про підозру та, в порядку ст.ст. 111, 112, 278 КПК України, повідомлено громадянку України ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України

11.11.2022 у зв`язку з переховуванням підозрюваної ОСОБА_5 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останню оголошено в державний та міждержавний розшук, проведення якого доручено Департаменту захисту національної державності СБ України.

30.11.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000651 зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і не встановлення його місцезнаходження.

На даний час місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 невідоме.

Оскільки, підозрювана ОСОБА_5 вчинила злочин віднесений до категорії особливо тяжкого ч. 6 ст. 111-1 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, є наявні достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання у вигляді конфіскації майна, як виду покарання, що допускається відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 301892957 від 01.06.2022 за ОСОБА_5 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності зареєстроване домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою конфіскації майна підозрюваної як виду покарання, забезпечення можливого цивільного позову та забезпечення відшкодування шкоди, завданої злочинними діями ОСОБА_5 , необхідно накласти арешт на вказане нерухоме майно підозрюваної.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання. Надано заяви в яких просять розгляд клопотання здійснювати без участі прокурора та слідчого, підтримують вимоги викладенні у клопотанні, просять його задовольнити.

Підозрювана у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотання. Заяв, клопотань не надійшло.

Захисник у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотання. Заяв, клопотань не надійшло.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000651 від 30.11.2022 за підозрою громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

25.10.2022 складено повідомлення про підозру та, в порядку ст.ст. 111, 112, 278 КПК України, повідомлено громадянку України ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, тобто з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Санкцією ч. 6 ст. 111-1 КК України за якою підозрюється ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 301892957 від 01.06.2022 за ОСОБА_5 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності зареєстроване домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час розгляду клопотання слідим суддею перевірено наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, досліджені письмові матеріали клопотання, та з`ясовані всі необхідні обставини, які повинні бути встановлені та враховані для прийняття рішення.
Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (частина 1 статті 59 КК). Кримінальний закон не встановлює прямого співвідношення чи обмеження обсягу конфіскації майна як виду покарання із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Покарання у вигляді конфіскації майна, як і будь-яке інше покарання, встановлюється вироком суду. Оскільки на цьому етапі кримінальне провадження ще не розглянуто судом по суті та вирок не постановлений, слідчий суддя не має змоги передбачити ні сам факт його постановлення, ні можливий обсяг конфіскації майна як виду покарання, вказані події на цьому етапі повинні розглядатися лише як вірогідні.
Виходячи з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, майно яке за вироком суду може бути конфісковано, а також існування обґрунтованої підозри вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення конфіскації, а тому арешт майна на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити та накласти арешт на майно зазначене у клопотанні, оскільки це необхідно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи та застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, ч.3 ст. 368 КК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, код РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на:

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок;

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7