ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 05.10.2022р. за №0001051, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Макіївка, Донецька область, громадянина України, освіта неповна вища, не працює, не одружений, раніше судимий: 1) 02.06.2017р. Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.1,2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, 2) 11.12.2017р. Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі; 3) 13.12.2017р. Краснолиманським міським судом Донецької області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі; 4) 06.06.2018р. Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5-ти років 8-ми місяців позбавлення волі, звільнився 28.01.2020р. по відбуттю строку покарання; 5) 20.01.2021р. Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3-х місяців арешту, звільнився 29.06.2021р. по відбуттю строку покарання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2022р. приблизно о 12.48год. ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «АТБ-Маркет» за адресою: м.Запоріжжя, бул.Будівельників, буд.4, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану в Україні, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиці холодильника-вітрини 3 банки ікри «Рибпродукт лососева зерниста (форель)», вагою 80гр. кожна, вартістю за одну одиницю 185,20грн. без ПДВ, на загальну суму 555,60грн. без ПДВ., та покинув приміщення магазину, не розплатившись за товар, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій особі матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 21.09.2022р. приблизно о 10.48год. ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «АТБ-Маркет» за адресою: м.Запоріжжя, бул.Будівельників, буд.4, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану в Україні, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиці холодильника-вітрини 4 банки ікри «Рибпродукт лососева зерниста (форель)», вагою 80гр. кожна, вартістю за одну одиницю 203,68грн. без ПДВ, на загальну суму 814,72грн. без ПДВ. та покинув приміщення магазину, не розплатившись за товар, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій особі матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно в зазначені дні та час вчинив крадіжки 7 банок червоної ікри з магазину «АТБ», який знаходиться на бул.Будівельників. Перший раз він узяв 4 банки ікри, другий 3. Обидва рази сховав їх до своєї куртки та вийшов з магазину, оплату на касі не здійснював. В подальшому ікру він продав, грошві витратив на придбання ліків для своєї цивільної дружини. Крадіжку вчинив через тяжкий майновий стан, оскільки його дружина тяжко захворіла, офіційно він працевлаштуватися не може через судимості, є внутрішньо переміщеною особою, в березні 2022р. через війну виїхав з м.Маріуполь до м.Запоріжжя, офіційно отримує 2тис.грн. державної дороги, якої їм не вистачає. Він щиро кається в скоєному, просить суворо не карати і не позбавляти його волі.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить призначити покарання на розсуд суду.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, у скоєнні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення тяжкий злочин, скоєний умисно, з корисливих мотивів та в умовах воєнного стану, особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий за аналогічні кримінальні правопорушення, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, відбував покарання реально, однак продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особистості. Обвинувачений офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, є внутрішньо переміщеною особою, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, у 2022р. неодноразово оглядався лікарем-наркологом, діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, на даний час перебуває під клінічним наглядом на замісній терапії.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, який передбачений санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Доводи сторони захисту про можливість застосування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вимог ст.69 та 75 КК України суд вважає безпідставними, оскільки, як вже зазначалось вище, обвинувачений вчинив умисний корисливий злочин (два епізоди) повторно та в умовах воєнного стану, що є обставинами, які істотно обтяжують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, раніше був судимий за аналогічні кримінальні правопорушення до реальної міри покарання, спричинену злочином шкоду не відшкодував, офіційно не працює і відомості про наявність у нього стабільного джерела доходу, як і стійких соціальних зв`язків за тимчасовим місцем проживання суду не надані. Також сторона захисту не надала суду доказів того, що злочин вчинено ОСОБА_4 внаслідок збігу тяжких життєвих обставин, що він активно сприяв розкриттю злочину, намагався будь-яким чином відшкодувати спричинену злочином матеріальну шкоду.

Надану обвинуваченим характеристику, складену 26.01.2023р. комендантом гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , суд не бере до уваги, оскільки підпис цієї посадової особи належним чином (печаткою) не засвідчений, характеристика складена не на бланку, а від руки, що викликає у суду обґрунтовані сумніви в її достовірності.

Отже, судом не встановлено і стороною захисту не доведено наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Визнання обвинуваченим свої вини у вчиненні злочину та щире каяття само по собі не є тією обставиною, яка дає підстави для застосування правил ст.69,75 КК України, а врахована судом під час призначення обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі санкції ч.4 ст.185 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання обвинувачений ОСОБА_4 повинен відбувати реально.

При цьому, підстав для застосування до обвинуваченого до набрання вироком суду законної сили запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд не знаходить, оскільки під час судового провадження він процесуальні обов`язки виконував належним чином.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку суду.

Речові докази - два DVD-R диска, які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

26.01.2023