Справа № 621/101/23
Пр. № 1-кп/621/138/23
ВИРОК

Іменем України

20 лютого 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Геніївка, Зміївського району, Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого, із середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

26.12.2022 року приблизно о 18 годині ОСОБА_5 розпивав спиртні напої поблизу центрального ринку, розташованого поблизу вулиці С.Закори у смт Слобожанське Чугуївського району Харківської області. В ході розпивання спиртних напоїв до ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_4 , у якого виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, пясля чого під приводом здійснення телефонного дзвінка останній попросив у ОСОБА_5 його мобільний телефон Ulefon Armor х8і. ОСОБА_4 з метою реалізації свого протиправного умислу, умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 під приводом здійснення телефонного дзвінка отримав від потерпілого його мобільний телефон Ulefon Armor х8і не маючи при цьому наміру його повертати. Після чого, ОСОБА_5 повірив ОСОБА_4 та добровільно передав останьому вказаний мобільний телефон, яким ОСОБА_4 розпорядився на свій розсуд, а саме 26.12.2022 продав його своєму знайомому ОСОБА_6 , при цьому запевнив останнього, що телефон не крадений та належить йому, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідновисновку товарознавчої експертизи №55/22 від 04.01.2023 року на суму 5167,80 грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, суд переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення і правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до проступку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується формально позитивно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65-67 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 , покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України.

При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діянь, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, відсутність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 , без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 , та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся.

Арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 05.01.2023 слід скасувати після набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Арешт майна накладений відповідно ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 05 січня 2023 року скасувати після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон Ulefon Armor х8і, який належить ОСОБА_5 та знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого - вважати йому повернутим.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_8 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №55/23 від 04.01.2023 року в сумі 220 грн (двісті двадцять).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1