Справа № 148/682/18
Провадження №11-сс/801/126/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2018 за №0000131,

якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ, Нижньогородська область, Російська Федерація, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області 07.06.2016 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Органами досудового розслідування Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000131 від 16.03.2018, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по факту крадіжки майна із домоволодіння ОСОБА_9 , яка мала місце 26.12.2017.

Вказані матеріали досудового розслідування відповідно до вимог ст. 217 КПК України, на підставі постанови прокурора виділено із матеріалів кримінального провадження №0000534, відомості про яке внесено до ЄРДР 22.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження, 14.03.2018 в порядку визначеному ст. 135, 276-278 КПК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Також, ОСОБА_8 будучи засудженим 07.06.2016 Тульчинським районним судом Вінницької області, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, за що судимість у передбаченому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, та скоїв новий умисний корисливий злочин, за наступних обставин.

Близько 22:00 год. 26.12.2017 ОСОБА_8 діючи з умислом таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на автомобілі марки «ВАЗ 21099» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить останньому, приїхали до домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, останні переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б усвідомлювали факт крадіжки, переслідуючи мету власного збагачення за рахунок інших осіб, через паркан проникли на територію подвір`я, та шляхом віджиму вікна проникли в середину житлового будинку, звідки умисно, протиправно, таємно, повторно, з корисливих спонукань скоїли крадіжку двох сталевих радіаторів марки «Termo Teknik» тип 22 розміром 500 x 1200 мм, вартістю 2289,67 грн., відповідно до висновку експерта №33 від 22.01.2018 за 1 сталевий радіатор марки «Termo Teknik» тип 22 розміром 500 x 1500 мм, вартістю 2754,33 грн., відповідно до висновку експерта №33 від 22.01.2018, сталевого радіатора марки «Termo Teknik» тип 22 розміром 500 x 800 мм, вартістю 1158,52 грн., відповідно до висновку експерта №33 від 22.01.2018, надувного човна марки «Intex» моделі «SeaHawk 2» вартість якого згідно висновку експерта №15 від 12.01.2018 становить 930 грн., та циркулярної пили марки «PARKSIDE» моделі «Akku-Handkreissage PHKSA 18-Li B2» вартість якого згідно довідки, виданої ФОП « ОСОБА_12 » становить 1100 грн.

Не припиняючи злочинних дій, направлених на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), ОСОБА_8 , знаходячись на подвір`ї домогосподарства, побачив, як ОСОБА_10 з підсобного приміщення домогосподарства, скоїв крадіжку мікрохвильової печі марки «Moulinex» Type 053, Modele: DEPOSE №C273/88 T, вартість якої згідно довідки, виданої ФОП « ОСОБА_13 » становить 800 грн. та виніс її на вулицю.

Після цього викрадене майно, ОСОБА_11 , який діяв за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , завантажили в автомобіль та з місця події зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 завдали потерпілому ОСОБА_9 майнового збитку на загальну суму 11322,19 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло та інше приміщення, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

На даний час ОСОБА_8 відсутній за місцем свого проживання та його місцезнаходження не відоме.

Крім того, отримано інформацію з ІТС МВС «Аркан» від 14.03.2018 про перетин Державного кордону України 13.01.2018 ОСОБА_8 через пункт пропуску «Конотоп» через російську ділянку кордону.

Також, вказану інформацію отримано із Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

З урахуванням встановлених досудовим розслідуванням обставин, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вручити останньому не представилось можливим, оскільки ОСОБА_8 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження не відоме, тому, керуючись ст. 135-136, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру оголошено та вручено його матері - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_1 .

Вчинене ОСОБА_8 який діяв умисно за попередньою змовою із іншими особами, суспільно - небезпечне діяння відноситься до категорії тяжких злочинів, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 6 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показами свідків, наявністю вилучених речових доказів та матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_8 не допитувався у зв`язку із відсутністю останнього за місцем проживання.

На даний час встановлено, що ОСОБА_8 виїхав за кордон - у Російську Федерацію з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Вказані вище обставини прямо вказують на те, що ОСОБА_8 не бажає стати на шлях виправлення та своїми діями перешкоджає кримінальному провадженню.

Разом з тим, ОСОБА_8 на даний час та на момент вчинення кримінального правопорушення не працював, що свідчить про відсутність в останнього постійного джерела заробітку, що могло спонукати його на вчинене діяння.

Крім того, до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, надійшло повідомлення із сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у Вінницькій області про те, що з метою внесення до Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію червоного оповіщення щодо розшукуваної особи (розшук з метою арешту та екстрадиції) необхідна належним чином засвідчена ухвала суду про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідча та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2023 року у задоволенні клопотання старшого слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 - відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 14.02.2023 року - скасувати, та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного за ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, а висновки викладені судом є хибними. Так, у відповідності до відповіді №23/01-2021 від 18.08.2021 наданої на запит органу досудового розслідування Сектором міжнародного співробітництва ГУНП у Вінницькій області, оголошення в міжнародний розшук ОСОБА_8 не представляється можливим, так як щодо останнього відсутнє судове рішення про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однією з основних вимог інструкції Генерального секретаріату Інтерполу до публікацій оповіщень та циркулярних розшукових повідомлень з метою арешту та подальшої видачі(екстрадиції) розшукуваної особи (так зване внесення інформації про міжнародний розшук особи (червоне оповіщення) є наявність ухвали слідчого судді, суду про обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що була винесена без посилання на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення її міжнародного розшуку, оскільки такі посилання розцінюються міжнародною організацією як порушення прав і основоположних свобод людини.

На даний час підозрюваний ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності виїхав за кордон - російську федерацію, тому, враховуючи те, що ОСОБА_8 є особою раніше судимою, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за попередньою змовою групою осіб, в період іспитового строку призначеного за попереднім вироком суду, відсутність соціально-стримуючих зв`язків, постійного місця роботи та заробітку, свідчить про наявність у вказаному кримінальному провадженні ризиків, визначених ст.177 КПК України. Тому вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Підозрюваний ОСОБА_8 в судове засідання не прибув, оскільки згідно наявної в матеріалах кримінального провадження інформації перебуває на території російської федерації, у зв`язку з чим не представляється за можливе повідомити його про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Вирішуючи питання щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя суду першої інстанції встановив та виходив з того, що згідно копії повідомлення про підозру ОСОБА_8 складену 16.03.2018 слідчим Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області (а.с.18), було вручено його матері ОСОБА_15 , що не передбачено вимогами ст.135, 278 КПК України. Доказів отримання ОСОБА_8 повідомлення про підозру не надано, також і не надано доказів того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_15 на час здійснення вказаних процесуальних дій фактично проживали разом та були пов`язані спільним побутом, з огляду на те, що ОСОБА_8 виїхав за межі України 13.01.2018, тобто задовго до складення відносно нього повідомлення про підозру, що підтверджено інформацією з ІТС МВС «Аркан» від 14.03.2018 про перетин Державного кордону України, через пункт пропуску «Конотоп» через російську ділянку кордону. Вказану інформацію також отримано із Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Тому, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_8 не набув у встановленому законом порядку статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженню і беззаперечних доказів того, що останній мав намір переховуватись від органів досудового розслідування на момент складення відносно нього вказаного повідомлення про підозру та виїхав за межі України саме з цією метою, слідчим не надано.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитися із такими висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органами досудового розслідування Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000131 від 16.03.2018, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, по факту крадіжки майна із домоволодіння ОСОБА_9 , яка мала місце 26.12.2017.

Вказані матеріали досудового розслідування відповідно до вимог ст.217 КПК України, на підставі постанови прокурора виділено із матеріалів кримінального провадження №0000534, відомості про яке внесено до ЄРДР 22.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження, 14.03.2018 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в порядку визначеному ст.135, 276-278 КПК України, шляхом вручення повідомлення його матері ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за місцем реєстрації останнього, для подальшого її передачі ОСОБА_8 .

Відповідно до наявної в матеріалах кримінального провадження довідки-характеристики від 12.02.2018 за №04-07-204 наданої Виконавчим комітетом тульчинської міської ради Вінницької області ОСОБА_8 проживає в АДРЕСА_1 з батьками. Характеризується посередньо.

Згідно інформації з ІТС МВС «Аркан» від 14.03.2018 про перетин Державного кордону України, ОСОБА_8 13.01.2018 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Конотоп», через російську ділянку кордону.

Також в підтвердження вказаного отримано інформацію з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.04.2018 року у вказаному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000131 від 16.03.2018 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу в зал судового засідання для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

17.04.2018 постановою т.в.о. начальника СВ Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_17 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено, в порядку п.2 ч.1 ст.280 КПК України. Оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_8 .

16.07.2021 відносно ОСОБА_8 винесено постанову про його оголошення у міжнародний розшук, у звязку з чим, додатково 16.07.2021 СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області до сектору міжнародного співробітництва ГУНП у Вінницькій області було направлено матеріали щодо оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук.

В подальшому, 23.11.2021 постановою старшого слідчого Тульчинського РВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_7 досудове розслідування по кримінальному провадженню, за №0000131, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.03.2018, за ч. 3 ст.185 КК України - відновлено.

Також постановою старшого слідчого Тульчинського РВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 23.11.2021 досудове розслідування по кримінальному провадженню, за №0000131, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.03.2018, за ч. 3 ст.185 КК України зупинено в порядку п.2 ч.1 ст.280 КПК України, про що до ЄРДР внесено відповідні відомості.

Слідчий в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою послався на докази щодо причетності ОСОБА_8 до вказаного злочину, зібрані на даному етапі у кримінальному провадженні, а також на інформацію надану Сектором міжнародного співробітництва ГУНП у Вінницькій області щодо внесення до Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію червоного оповіщення щодо розшукуваної особи (розшук з метою арешту та екстрадиції).

Щодо наявності встановлених у ході здійснення досудового розслідування ризиків слідчий зазначив, що під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення ОСОБА_8 в подальшому судом реальної міри покарання, обмеження його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, як переховується, так і в подальшому може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні або ж перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Також в останнього відсутні соціально-стримуючі фактори, офіційне постійне місце роботи та офіційні джерела доходів, є особою раніше судимою, вчинив інкримінований йому злочин в період іспитового строку призначеного 07.06.2016 вироком Тульчинського районного суду Вінницької області.

Статтями 19, 68 Конституції України визначено, що громадяни зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Так, при розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що Європейський суд з прав людини у п.п. 127-128 рішення від 10 грудня 2019 року по справі «Кавала проти Туреччини» (CASE of Kavala v. Turkey (аpplication no. 28749/18)) наголосив, що "обґрунтована підозра" означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, колегія суддів вважає, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_8 з інкримінованим йому злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчим матеріалах в їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді щодо відсутності обґрунтованої підозри останньому не відповідає закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частиною першої статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою.

У п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права в даному випадку підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Своїми діями підозрюваний ОСОБА_8 вкотре показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи інкриміноване йому кримінальне правопорушення в період іспитового строку призначеного вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.06.2016, та проявив самовпевненість у безкарності за свій вчинок.

За таких обставин, апеляційний суд зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, оцінивши в сукупності встановлені судом обставини у контексті конкретних фактичних обставин, враховуючи, що ОСОБА_8 , будучи обізнаним про перебування в провадженні слідчого відділу кримінального провадження щодо нього, з місця реєстрації свого проживання втік за межі території України, до російської федерації, у зв`язку з чим тривалий час перебуває у розшуку, вчинив інкримінований йому злочин в період іспитового строку за попереднім вироком суду, на теперішній час, маючи непогашені та не зняті судимості за вчинення злочинів проти власності, знову підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, що свідчить про його стійку протиправну поведінку, також приймаючи до уваги інші відомості про особу підозрюваного, який ні утриманців, ні постійного місця роботи не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, а також наявність достатніх даних про існування ризиків переховування від слідства і суду, можливість незаконного впливу останнього на свідків та потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та продовження кримінально-протиправної діяльності, за місцем проживання характеризується посередньо, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідатиме меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Також вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у вказаному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, або ж про інші обставини, які б переважили встановлені ризики.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи і підстави, з яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст.131, 177, 178, 183, 194, 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2023 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого відділу СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ, Нижньогородська область, Російська Федерація, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, але не довше ніж до закінчення строку досудового розслідування.

Копію ухвали надіслати для виконання прокурору у кримінальному провадженні та органу Національної поліції за місцем реєстрації підозрюваного.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4