У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого Шевченківського управління ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001851 від 22 липня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Київ, громадянки України, із середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001851 від 22 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

22 липня 2022 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22 липня 2022 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у якому зазначено, що ОСОБА_7 , 21 липня 2022 року приблизно о 20 год. 23 хв., за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи біля парапету підземного переходу розташованого за адресою: м. Київ, площа Бессарабська, 1, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , відкрито, повторно, заволоділа особистими речами, які належать останньому, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_10 , 21 липня 2022 року, приблизно о 18 год. 00 хв., більш точного часу слідством не встановлено, разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_11 , перебували біля підземного переходу розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно розпивали спиртні напої. В подальшому, бажаючи продовжити свій відпочинок, однак не маючи на це коштів, ОСОБА_10 , спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , стали вимагати від потерпілого ОСОБА_11 придбати їм різноманітні споживчі товари на значні суми, для цього ОСОБА_10 та ОСОБА_9 пішли з ОСОБА_11 до магазину «Новус», який знаходиться поряд. Перебуваючи в приміщенні магазину «Новус», розташованого за адресою: м. Київ, площа Бессарабська, 1, отримавши відмову від ОСОБА_11 щодо подальшого придбання товарів через відсутність власних коштів, у ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Так, з метою продовження реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_10 21 липня 2022 року приблизно о 20 год. 23 хв., перебуваючи на виході з магазину «Новус», що розташований за адресою: м. Київ, площа Бессарабська, 1, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 повідомили ОСОБА_11 в необхідності пройти до місця де вони відпочивали та підтвердити його слова (про відсутність грошових коштів), показавши вміст рюкзака та кишень, на що ОСОБА_11 не розуміючи до кінця дійсних намірів останніх та не маючи іншого виходу з ситуації, погодився. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_10 взяв з рук ОСОБА_11 його особистий рюкзак червоного кольору, з особистими речами, та діючи спільно з ОСОБА_9 почали здійснюючи моральний тиск на потерпілого та погрожувати фізичною розправою, змусили йти за ними до місця відпочинку, не повідомляючи про дійсні свої наміри, при цьому ОСОБА_10 , з метою подавлення волі та супротиву ОСОБА_11 , своєю правою рукою обхватив останнього за шию та наніс удар лівою рукою в область живота, відразу ж слідом за ОСОБА_10 свої активні дії став вчиняти і ОСОБА_9 , який також своєю лівою рукою обхватив шию ОСОБА_11 та максимально зменшив дистанцію між ним та ОСОБА_10 , тим самим не даючи можливості вільно здійснювати рухи потерпілому та мати доступ до власних речей (рюкзака червоного кольору).

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_10 , 21 липня 2022 року приблизно о 20 год. 25 хв., за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 повернувшись до парапету підземного переходу розташованого за адресою: м. Київ, площа Бессарабська, 1, не відпускаючи ОСОБА_11 та тримаючи правою рукою обхватом за шию, продовжив хаотично наносити різні удари лівою рукою та ногами в тулуб та інші частини тіла потерпілого, а рюкзак останнього поставив на лавку поряд. В цей час ОСОБА_9 став обшукувати кишені штанів ОСОБА_11 де знайшов мобільний телефон марки «Sony Experia XA1 Ultra», став перевіряти наявність грошових коштів на рахунку, через мобільний додаток «Приват24», та не виявивши коштів, забрав вказаний мобільний телефон собі, а також зв`язку ключів від квартири потерпілого, яка також знаходилась в кишені. Надалі, не полишаючи бажання заволодіти всім іншим чужим майном ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , діючи спільно з ОСОБА_10 , котрий продовжував утримувати потерпілого, передав ОСОБА_7 , рюкзак, яким попередньо незаконно заволодів під час всіх вище вказаних злочинний дій відносно ОСОБА_11 та під час яких була присутня ОСОБА_7 , якій достеменно було відомо про власника рюкзака та, яка вирішила перевірити вміст рюкзаку потерпілого, тим самим вступивши в злочинну змову з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_7 реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, 21 липня 2022 року приблизно о 20 год. 27 хв., за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , почала перевіряти вміст рюкзака ОСОБА_11 де знайшла чорний зонтик, паспорт громадянина України та пропуск на роботу на ім`я ОСОБА_11 та після чого з метою відшукання додаткових цінних речей, повторно перевірила вміст кишень потерпілого.

У зв`язку з злочинними діями, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого (забій м`яких тканин ділянки обличчя та гематоми), відкрито, повторно заволоділа чужим майном ОСОБА_11 , в умовах воєнного стану, а саме: мобільним телефоном марки «Sony Experia XA1 Ultra», вартістю 3000 грн.; рюкзаком червоного кольору з написом «Power in Eavas Collection», вартістю 600 грн.; зонтиком чорного кольору, вартістю 100 грн. та іншими речами зв`язкою ключів, паспортом громадянина України та пропуском на роботу на ім`я ОСОБА_11 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, а всього викраденого майна на загальну суму 3 700 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зникли в невідомому напрямку маючи змогу розпоряджатись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні відкритого викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

23 липня 2022 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у сумі 49620 грн.

02 вересня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

15 вересня 2022 року до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва звернувся слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали у повному обсязі, просили продовжити строк тримання підозрюваного під вартою.

Підозрювана та її захисники заперечували щодо задоволення клопотання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На обґрунтування свої доводів сторона захисту зазначила, що заявлені прокурором ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваної є не доведеними, оскільки ОСОБА_7 не має наміру переховуватися, а відтак на їх думку належну процесуальну поведінку підозрюваної зможе забезпечити інший менш суворий запобіжний захід, зокрема особисте зобов`язання.

З`ясувавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які вказують на факти, що ОСОБА_7 могла вчинити інкриміноване їй правопорушення і такі є переконливим для суду.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (частина перша статті 276 КПК). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

Крім того, обґрунтованість підозри вже була предметом судового розгляду, а будь-яких доказів на спростування вказаної обґрунтованості сторонами провадження не надано.

Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вказані обставини перевірялись слідчими суддями під час застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також враховуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не відпали та підозрювана ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Так, раніше при вирішенні питання щодо тримання під вартою ОСОБА_7 слідчим суддею в якості альтернативи визначено заставу та покладено обов`язки, відтак, суд вважає в рамках дотримання принципу не погіршення в частині обмеження прав підозрюваної за доцільне залишити ОСОБА_7 в якості альтернативи розмір застави та покладання обов`язків, передбачених ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2022 року у справі № 761/13892/22.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Продовжити підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 листопада 2022 року, включно, залишити без змін розмір застави та обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2022 року у справі № 761/13892/22.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1