Справа № 178/619/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2023 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000024 від 14 лютого 2023 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Докучаєвськ, Донецької області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працює, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 у листопаді місяці 2022 року (більш точного часу досудовим розслідування не встановлено), перебував за своїм місцем мешкання: АДРЕСА_1 , де в цей час у нього виник умисел, направлений на придбання підробленого документу, а саме посвідчення водія з правом керування транспортними засобами категорії «В» та «С».

Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій умисел, у листопаді місяці 2022 року (більш точного часу досудовим розслідування не встановлено) через Всесвітню мережу «Інтернет» на сторінці «Інстаграм», замовив за грошову винагороду, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, офіційний документ - посвідчення водія з правом керування категорії «В» та «С», з метою подальшого його використання.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і, який надає права, з метою використання його підроблювачем, під час спілкування з невстановленою в ході досудового розслідування особою, через мережу «Інтернет» надав свій фотознімок, копії паспорту та ІНН, для їх подальшого внесення до посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , виданого 29.11.2022 у ТСЦ 8042.

У подальшому, невстановлена в ході досудового розслідування особа, отримавши персональні дані з офіційних документів ОСОБА_3 , у невстановлений у ході досудового розслідування час та місці, використовуючи фотознімки ОСОБА_3 , та надані ним анкетні дані, підробила офіційний документ а саме: посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , виданого 29.11.2022 у ТСЦ 8042, який згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/7544-ДД від 01.03.2023 року, не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення серії та номера бланка з реквізитами підприємства виробника посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також персональних даних у його графах (реквізитів), у тому числі серійного номера, нанесені способом термотрансферного друку; інші зображення бланка посвідчення отримані способом струминного друку за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу струминного принтера, копіра тощо.

Далі, ОСОБА_3 , 14 лютого 2023 року близько 10 години 20 хвилин (більш точного часу досудовим розслідування встановити не виявилось можливим), реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, проїжджаючи по автошляху Е50/М04 повз стаціонарний пост "Криничанський" був зупинений працівниками поліції - інспекторами управління патрульної поліції м. Дніпро, де при перевірці документів, ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що він не проходив установленого порядку отримання посвідчення водія, пред`явив працівникам поліції посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , з його особистою фотокарткою та цифровим підписом, яке надає останньому право на керування транспортними засобами категорії «В» та «С», тим самим умисно, використав завідомо підроблений документ, яким неправдиво підтвердив право керування транспортним засобом.

Відповідно до положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 за № 340 посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Відповідно до примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 КК України слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Таким чином посвідчення водія є офіційним документом.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/7544-ДД від 01.03.2023, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення серії та номера бланка з реквізитами підприємства виробника посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також персональних даних у його графах (реквізитів), у тому числі серійного номера, нанесені способом термотрансферного друку; інші зображення бланка посвідчення отримані способом струминного друку за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу струминного принтера, копіра тощо.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.5 ст.27, ч.ч.1,4 ст.358 КК України як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і, який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а також використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 20 березня 2023 року.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.ч.1, 4 ст.358 КК України як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII, те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст.27, ч.ч.1, 4 ст.358 КК України, а саме пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і, який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.ч.1, 4 ст.358 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій ч.5 ст.27, ч.ч.1, 4 ст.358 КК України у виді штрафу, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати у даному кримінальному провадженні складаються із вартості проведеної експертизи в сумі 1321,46 грн., які підлягають стягненню із обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, чч.1, 4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.,

за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 визначити міру покарання за сукупністю призначених покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи №СЕ-19/104-23/7544-ДД від 01 березня 2023 року в сумі 1321 (одна тисяча триста двадцять одну гривню) грн. 46 коп.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 від 29.11.2022 виданого на ім`я ОСОБА_3 , ТЦС 8042 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1