Провадження № 1-кс/761/7129/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 червня 2022 року, у кримінальному провадженні № 00000109, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

У С Т А Н О В И В:

Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000109 від 24 червня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 червня 2022 року у кримінальному провадженні №00000109, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту: 000, яка 23 лютого 2022 року на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_1 ).

Ухвала містить посилання на те, що під час досудового розслідування виявлено обставини, які можуть свідчити про те, що ОСОБА_5 протиправно заволоділа вказаним нерухомим майном, яким в подальшому розпорядилась. З посиланням на положення ст. ст. 98, 170 КПК України, вказана ухвала мотивована тим, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів нерухомого майна, яке є об`єктом кримінального правопорушення, для запобігання настанню негативних наслідків.

11 липня 2022 року на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 червня 2022 року у кримінальному провадженні №00000109.

В обґрунтування клопотання адвокатом зазначено, що арешт накладений на майно, яке не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки не може бути речовим доказом.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва надіслав до суду заперечення щодо задоволення вказаного клопотання та надав документи з яких вбачається, що адвокат ОСОБА_3 звертався з аналогічними скаргами до Шевченківського районного суду міста Києва в порядку ст. 174 КПК України, у задоволенні яких йому було відмовлено ухвалами слідчого судді від 25 липня 2022 року справа №761/13379/22, 25 липня 2022 року справа №761/13381/22, 26 липня 2022 року справа №761/13302/22, 26 липня 2022 року справа №761/13301/22.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає наступне.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Під час розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що в органом досудового розслідування наведено обґрунтовані підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту, оскільки наявні підстави чи розумні підозр вважати, що таке майно є доказом вчинення злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу. Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна, який можливо є добросовісним набувачем, з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст. 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що клопотання про скасування арешту не містить посилань на те, що в подальшому застосуванні арешту минула потреба та арешт накладено необґрунтовано.

Також, слідчий суддя зауважує, що адвокат ОСОБА_3 неодноразово вже звертався з аналогічними скаргами до Шевченківського районного суду міста Києва в порядку ст. 174 КПК України, у задоволенні яких йому було відмовлено ухвалами слідчого судді від 25 липня 2022 року справа №761/13379/22, 25 липня 2022 року справа №761/13381/22, 26 липня 2022 року справа №761/13302/22, 26 липня 2022 року справа №761/13301/22.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 98, 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 червня 2022 року, у кримінальному провадженні № 00000109, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1