Справа № 944/3638/22
Провадження №1-кс/944/858/22
23.09.2022 рокум.Яворів
05.09.2022 до Яворівського районного суду Львівської області надійшло вищевказане клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 .
У суму коштів включався не тільки трансфер усіх указаних осіб до аеропорту м.Краків, перельоту до острову Кріт (Греція), що мав відбутись 20.08.2022 року, а і проживання усіх осіб у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 , Греція протягом 10 днів з 20.08.2022 року до 30.08.2022 року, на загальну суму 677 879 гривень, що в еквіваленті складає близько 17 тис. дол. США, чи Євро.
Позаяк, обшук за результатами якого вилучені указані кошти відбувся у службовому кабінеті яким не користувався ОСОБА_5 , а інша особа.
Однак, ухвалою слідчого судді було накладено арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку та зазначено в протоколі обшуку в приміщенні службового кабінету АДРЕСА_2 , у якому фактично здійснює свою діяльність ОСОБА_14 . Зазначив, що гривнева сума 1727 гривень, отримана ОСОБА_5 в якості заробітної плати. Грошова сума у валюті також не може вважатись такою, яка набута ОСОБА_5 в результаті протиправної діяльності.
Станом на день звернення з цим клопотанням, орган досудового розслідування мав достатньо часу, щоб оглянути вилучені у ОСОБА_5 кошти, порівняти їх з купюрами, які нібито були об`єктом НСРД. За умови не встановлення купюр ідентифікованих слідством як об`єкт кримінального правопорушення, а мова іде виключно про долари США, а не Євро чи ОСОБА_15 , підстав вважати, що такі кошти є об`єктом злочину - немає. За таких обставин, а також у зв`язку із тим, що підозра ОСОБА_5 не оголошена, усі вилучені з сумки ОСОБА_5 грошові кошти підлягають поверненню.
У судовому засіданні ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_4 просили задовольнити клопотання у повному обсязі з підстав наведених у ньому.
Прокурор ОСОБА_16 просила відмовити у задоволенні клопотання. Зазначила, що заявником не надано підтвердження, що вилучені грошові кошти належать іншим особам.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.
Як вбачається з протоколу обшуку від 17.08.2022, у вказаному приміщенні ОСОБА_5 добровільно видав грошові кошти.
При чому ОСОБА_5 не надав жодних заперечень до проведеного обшуку і не повідомив працівників поліції про те, що вилучені грошові кошти йому не належать, а належать третім особам. Жодного посилання на належність грошових коштів іншим особам, в т.ч. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у протоколі обшуку не зазначено.
Згідно з статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно статті 170КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 вказаної статті, інший власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. За результатами розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя скасовує попередньо накладений арешт майна або відмовляє у його скасуванні.
Із вказаних норм вбачається, що питання про скасування арешту майна може вирішуватися, якщо йому передувало вирішення питання про накладення такого арешту, із постановленням відповідної ухвали, оскільки предметом перевірки у порядку ст. 174 КПК України є саме правомірність обмеження права власності особи, що було здійснено в порядку ст. 170-173 КПК України.
У цьому контексті, слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальне провадження здійснюється, зокрема, на основі принципу змагальності сторін, який передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Вказаний принцип вимагає, щоб суд, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зберігав об`єктивність та неупередженість.
З огляду на вказані законодавчі положення, слідчий суддя не може робити будь-які висновки про наявність чи відсутність юридично значущих фактів на підставі самих лише тверджень однієї із сторін, без перевірки їх достовірності доказами.
Водночас, зазначені у клопотанні доводи з приводу того, що ОСОБА_5 не є підозрюваним у кримінальному провадженні не спростовують можливості оголошення йому такої підозри органом досудового слідства у майбутньому. Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що переконливих доказів вважати, що потреба в арешті майна, а саме арештованих грошових коштів відпала, а також що арешт накладено необґрунтовано заявником не надано.
Слідчий суддя акцентує увагу на те, що ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 08.09.2022., якою ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 22.08.2022 року про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні залишено без змін, встановлено, що доводи, на які покликається в апеляційній скарзі адвокат висновків слідчого судді щодо доцільності накладення арешту на вилучене майно на момент звернення із відповідним клопотанням, не спростовують та не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Накладений арешт забезпечує досягнення мети і завдань кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування відповідає «справедливому балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна, а його скасування може призвести до втрати речового доказу, що у свою чергу завдасть шкоди подальшому проведенню повного та неупередженого досудового розслідування та судовому розгляду справи по суті. Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна заявником не надано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що навіть часткове зняття арешту з майна, вказаного у клопотанні, на даний час може негативно вплинути на хід досудового розслідування, в збереженні арешту вилученого майна є нагальна потреба, а тому на час розгляду даного клопотання слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту майна грошових коштів, накладеного ухвалою слідчого судді від 22.08.2022.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення цього клопотання про скасування арешту майна.
З огляду на викладене та керуючись статтями 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1