Справа № 188/528/22
Провадження № 1-кс/188/109/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року Слідчий суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петропавлівка скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на постанову про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ( в порядку ч.4 ст. 615 КПК України)

за участю в режимі відео конференції :

прокурора Лисичанської окружної прокуратури

Луганської області ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ( в порядку ч.4 ст. 615 КПК України)

В обґрунтуванні скарги вказав, що в провадженні СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000639 від 28.05.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

02 червня 2022 року виконувач обов`язків керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000639 від 28.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, виніс постанову про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якою задовольнив клопотання прокурора та застосував щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанськ, Луганської області громадянина України, який має вищу освіту, не працюючого, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та помістив останнього до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком на 30 діб.

На думку адвоката оскаржувана постанова є незаконною з наступних підстав.

17 травня 2022 року Указом Президента України №341/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом. Кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого судового рішення про тримання під вартою.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України передбачено особливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в період дії воєнного стану.

Зазначеною нормою встановлено, що у разі введення воєнного стану, та якщо відсутня об`єктивна можливість виконання у встановлені законом строк слідчим суддею повноважень, передбачених ст.ст.140, 163, 164, 170, 173, 189, 233, 234, 235, 245, 247, 248 та 294 цього Кодексу, а також повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 -115, 121, 127, 146, 146-1, 147,152, 153, 185, 186, 187, 189-191, 201, 258-25.8^5, 260-263-1, 294, 348, 349, 365, 377 - 379, 402-444 Кримінального кодексу України, а у виняткових випадках також у вчиненні інших тяжких чи особливо тяжких злочинів, якщо затримка в обранні запобіжного заходу може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі особи, яка підозрюється у вчиненні таких злочинів, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури з урахуванням вимог статті 37 цього Кодексу за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

Таким чином вказаною нормою визначені повноваження щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 діб саме керівника відповідного органу прокуратури з урахуванням вимог статті 37 КПК України.

Вищезазначена норма права є імперативною й абсолютно визначеною та не підлягає розширеному тлумаченню, законодавче врегулювання порядку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану не залишає особі, на яку покладено застосування цієї норми можливостей для розсуду, оскільки затосування запобіжного заходу має важливе значення у сенсі дотримання принципів верховенства права та законності, зокрема забезпечення права на свободу та особисту недоторканість (ст. ст. 8,9,12 КПК України)

Заявник посилається на рішення Європейського суд у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції» в яких зазначено, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить в тому числі і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони.

А отже за буквальним прямим тлумаченням приписів вказаної норми у її системному взаємозв`язку з іншими нормами КПК, ніхто, крім вказаної у цій нормі керівника відповідного органу прокуратури не має права та не наділений повноваженнями застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 діб у період воєнного стану.

Жодних винятків щодо цього не встановлюють ні ст. 37 КПК України, ні Закон України «Про прокуратуру», ні інші норми КПК чи законів України.

З аналізу наведеного слідує, що прийняти рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 діб у разі неможливості виконання своїх обов`язків слідчим суддею може лише керівник відповідного органу прокуратури з урахуванням статті 37 КПК України.

Це повноваження є винятковим та безальтернативно встановлює виключну компетенцію зазначених посадових осіб органу прокуратури.

Надавши належну оцінку обставинам справи та вищевикладеним вимогам чинного законодавства, заявник прийшов до висновку про те, що застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні міг здійснити виключно керівник відповідного органу прокуратури, а не виконуючий обов`язки виконувач обов`язків керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області, оскільки він не наділений такими повноваженнями чинним КПК України.

Заявник наголошую на тому, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази відсутності об`єктивної можливості виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164,170,173, 186, 187, 189, 190, 206, 219,232,233,234,235,245-248, 250 та 294 КПК України, а також повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-115, 121, 127, 146, 146-1, 147, 152-156-1,185, 186, 187, 189- 191, 201, 255-255-2, 258-258-5, 260-263-1,294, 348, 349, 365, 377-379,402-444 КК України.

Зазначені ж обставини є умовою згідно п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 діб керівником відповідного органу прокуратури.

Розпорядженням від 06.03.2022 року №1/0/9-22 Верховного Суду визначена територіальна підсудність справ Лисичанського міського суду Луганської області - Петропавлівському районному суду Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду або постанови керівника органу прокуратури затримати таку особу.

Строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду чи постанови керівника органу прокуратури під час дії воєнного стану не може перевищувати двохсот шістнадцяти годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 208 цього Кодексу.

Затримана без ухвали слідчого судді, суду чи постанови керівника органу прокуратури особа під час дії воєнного стану не пізніше двохсот шістнадцяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду чи керівника органу прокуратури для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

ОСОБА_7 з урахуванням положень ст. 209 КПК України був затриманий о 17 год. 00 хв. 28 травня 2022 року.

Але оскаржувана постанова не містить обґрунтування підстав та посилань на докази об`єктивної неможливості виконання своїх обов`язків слідчим суддею, а також неможливості доставлення ОСОБА_7 до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області для обрання йому запобіжного заходу протягом двохсот шістнадцяти годин з моменту затримання.

Крім того, під час винесення оскаржуваної постанови було грубо порушене право ОСОБА_7 на захист. Вимоги ч. 3 ст. 12 КПК України не виконані.

Згідно ч. 1 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 20 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Згідно ч. З ст. 20 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана надати затриманій особі можливість негайно повідомити про своє затримання та місце перебування близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором цієї особи.

Якщо уповноважена службова особа, що здійснила затримання, має підстави для обґрунтованої підозри, що при повідомленні про затримання ця особа може зашкодити досудовому розслідуванню, вона може здійснити таке повідомлення самостійно, проте без порушення вимоги щодо його негайності.

Згідно положень абз. 1 ч. 12 ст. 615 КПК України дізнавач, слідчий, прокурор забезпечує участь захисника у проведенні окремої процесуальної дії, у тому числі у разі неможливості явки захисника - із застосуванням технічних засобів (відео-, аудіозв`язку) для забезпечення дистанційної участі захисника.

Заявник наголошує, що обов`язок забезпечення захисником лежить саме на дізнавачі, слідчому, прокуророві.

Однак ОСОБА_8 було затримано без забезпечення його захисником, його допит та обрання запобіжного заходу здійснювалось без участі захисника. З боку відповідних державних органів не було вжито всіх необхідних заходів для забезпечення ОСОБА_8 захисником, як і не була створена відповідна можливість для запрошення ним захисника на договірних засадах, в тому числі по договору з рідними та близькими.

Під час винесення оскаржуваної постанови ніякої процедури розгляду клопотання прокурора про обрання до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відбувалося, підозрюваний до виконуючого обов`язки керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 не доставлявся, захисником належним чином не забезпечувався.

Ніхто із рідних та близьких про затримання ОСОБА_7 належним чином повідомлений не був.

Виконуючий же обов`язки керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 під час винесення постанови про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30 діб, на думку заявника, належним чином не перевірив правомірність затримання та дотримання процедури затримання ОСОБА_7 , своєчасності оголошення ОСОБА_9 підозри, забезпечення захистом чим грубо порушив права підозрюваного на захист та процедуру застосування запобіжного заходу у воєнний час.

Щодо несвоєчасного вручення підозри ОСОБА_4 заявник зазначає наступне:

Відповідно до частин 1-3 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Згідно ч. 7 ст. 615 КПК України у разі наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють вручення затриманій особі письмового повідомлення про підозру у строки, встановлені статтею 278 цього Кодексу, якщо такі процесуальні дії здійснюються в умовах воєнного стану, строк для вручення письмового повідомлення про підозру затриманій особі може бути продовжено до сімдесяти двох годин. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру упродовж сімдесяти двох годин з моменту її затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

ОСОБА_4 з урахуванням положень ст. 209 КПК України був затриманий 28.05.2022 року о 17 год. 00 хв. Однак письмове повідомлення про підозру було вручене йому 01.06.2022 року, тобто поза межами строків визначених ч. 2 ст.278 та ч. 7 ст. 615 КПК України. Письмове повідомлення про підозру не містить жодних відомостей про продовження строку для вручення письмового повідомлення про підозру та наявності об`єктивних обставин для такого продовження строку.

Таким чином станом на момент винесення оскаржуваної постанови були всі законні підстави для негайного звільнення ОСОБА_4 .

Натомість виконуючий обов`язки керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 при обранні запобіжного заходу не перевірив дотримання процедури затримання ОСОБА_7 та своєчасності вручення йому письмового повідомлення про підозру, і таким чином протиправно виніс оскаржувану постанову про обрання до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 30 діб.

Згідно ч. 4 ст. 615 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність керівника органу прокуратури, прийняті або вчинені на виконання повноважень, визначених частиною першою цієї статті, розглядаються слідчим суддею того суду, в межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеного до нього суду, що може здійснювати правосуддя, або іншого суду, визначеного в порядку, передбаченому законодавством.

Орган досудового розслідування ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області знаходиться за адресою: 93100, Луганська обл., м, Лисичанськ, вул. Менделєєва, 71.

Розпорядженням від 06.03.2022 року №1/0/9-22 Верховного Суду визначена територіальна підсудність справ Лисичанського міського суду Луганської області - Петропавлівському районному суду Дніпропетровської області.

З огляду на зазначене ця скарга має бути розглянута слідчим суддею Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 8,9, 12, 20, 208, 209, 213,278, 615 КПК України, заявник прохає слідчого суддю :

Витребувати у СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області матеріали кримінального провадження №0000639 від 28.05.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та дослідити їх під час розгляду скарги.

Скасувати постанову виконувача обов`язки керівника Лисичанської обласної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 від 02.06.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якою було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Негайно звільнити з під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні Адвокат ОСОБА_3 , який дії в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на підставі договору про надання правової допомоги від 04.06.2022 року, скаргу підтримав наголосив на тому, що при затриманні ОСОБА_10 яке відбулося ні 29 травня 2022 року як зазначено у постанові про обрання запобіжного заходу , а 28 травня 2022 року о 17.00 годин , було грубо порушене право на захист та не було повідомлено жодній особі про його затримання .

Також зазначив, що повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вручено без присутності захисника з порушенням строків передбачених ч. 1-3 ст. 278 та ч. 7 ст. 615 КПК України. І на момент винесення оскаржуваної постанови були всі законні підстави для негайного звільнення ОСОБА_4 .

Адвокат також вважає, що особа, яка винесла 02.06.2022 року оскаржувану постанову, а саме виконуючий обов`язку керівника окружної прокуратури ОСОБА_11 не наділений таким правом і ця обставина суперечить ст.. 37 КПК України. Крім цього у постанові не зазначена об`єктивна причина чому питання про обрання запобіжного заходу не було вирішене слідчим суддею Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.

Адвокат зазначив, що його підзахисний ОСОБА_4 визнає себе винним і вони погоджувались на укладення з прокурором угоди про визнання винуватості і при звільненні підозрюваного з під варти він буде проживати разом з його батьками у м. Дніпро яки є тимчасово переміщеними особами.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні прохає слідчого суддю у задоволенні скарги відмовити через її необґрунтованість . Надав суду наказ обласної Луганської прокуратури від 10.05.2022 року № 278 к згідно якого виконання обов`язків керівника Лисичанської окружної прокуратури, з 10.05.2022 року , покладається на першого заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 . Запевнив слідчого суддю, що ця особа винесла оскаржуванну постанову на законних підставах, прохає відмовити у задоволенні скарги, наголосив на те, що через боєві дії у м. Лисичанську слідчий не мав можливості забезпечити належним чином права затриманого та своєчасно вручити повідомлення про підозру.

Щодо порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_4 прокурор не заперечував, що підозрюваний затриманий та йому була вручена підозра без участі захисника. Прокурор послався на те, що у м. Лисичанську проводились бойові дії і на звернення слідчого регіональний цент безоплатної правової допомоги повідомив письмово про неможливість призначення захисника через бойові дії у м. Лисичанську, але підозрюваному були роз`ясненні його права на захист і він не висловлював бажання мати захисника. Щодо неможливості доставки підозрюваного до слідчого судді для обрання йому запобіжного заходу прокурор обґрунтованих доводів не навів.

Вирішуючи питання можливості розгляду скарги суд виходить із такого.

Розпорядженням від 06.03.2022 року №1/0/9-22 Верховного Суду визначена територіальна підсудність справ Лисичанського міського суду Луганської області - Петропавлівському районному суду Дніпропетровської області.

17 травня 2022 року Указом Президента України №341/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно зі ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи право суддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи право суддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Аналіз норм КПК дає підстави стверджувати, що в переважній більшості ним не регулюється порядок здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, виняток становлять ч. 1 ст. 34 та ст. 615 КПК.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, виходячи саме із загальних засад кримінального провадження суд вирішуватиме питання можливості розгляду в умовах воєнного стану скаргу на постанову про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ( в порядку ч.4 ст. 615 КПК України).

за відсутності підозрюваного ОСОБА_4 який перебуває під вартою та утримується у ДУ «Дніпровській установі виконання покарань № 4» в м. Дніпро .

Так, згідно з ч. 2 ст. 22 КПК сторони кримінального провадження мають рівні права на реалізацію процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя також зауважує, що ч. 6 ст. 22 КПК зобов`язує суд створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

До таких способів (засобів), зокрема належать: (1) проведення судового провадження в режимі відеоконференції або (2) вирішення окремих питань за відсутності сторін кримінального провадження. Власне, обидва ці способи можуть використовуватись судом в умовах воєнного стану, в залежності від конкретних обставин, що склалися.

Такої ж думки притримується і Верховний Суд у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 "Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану", у пункті 7 якого зазначено, що якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків. Також, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

На час розгляду скарги підозрюваний в судове засідання не доставлявся з установою де він перебуває відсутній відєозв`язок., але

його інтереси представляє у суді адвокат ОСОБА_3 який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 04.06.2022 року укладеного між ним та підозрюваним.

Отже, слідчий суддя вважає, що розгляд даної скарги в умовах воєнного стану за відсутності підозрюваного, не суперечитиме вимогам КПК та загальним засадам кримінального провадження. До того ж це не призведе до обмежень прав і свобод людини і громадянина, обмеження яких згідно зі ст. 64 Конституції України заборонені навіть в умовах воєнного стану.

Тому, слідчий суддя прийшла до висновку про можливість розгляду скарги за участю прокурора та адвоката у режимі відєоконференції та за відсутністю підозрюваного.

Постановляючи цю ухвалу суд бере до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вислухавши адвоката ОСОБА_3 , який зазначив у клопотанні до скарги, що у разі звільнення підозрюваного він залишити проживати у АДРЕСА_2 в орендованій квартирі його співмешканки, та врахувавши думку прокурора ОСОБА_5 вивчивши матеріали кримінального провадження, витребувані судом з СВ ВП № 3 Сєверодонецького РУП ГУНВП в Луганській області, слідчий суддя вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000639 від 28.05.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

02 червня 2022 року виконувач обов`язків керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , виніс постанову про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб.

Постанова винесена одноособово виконувачем обов`язки керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 якого, згідно Наказу керівника Луганської обласної прокуратури від 10.05.2022 року № 278 к, покладено виконання обов`язків керівника Лисичанської окружної прокуратури як на першого заступника керівника вказаної прокуратури.

Отже, доводи адвоката ОСОБА_3 про те, що оскаржувана постанова винесена особою, яка не уповноважена до прийняття таких процесуальних рішень , слідчий суддя вважає необґрунтованими.

Але, у оскарженій постанові допущені помилки, а саме керівник прокуратури зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий 29 травня 2022 року о 14 годин 00 хвилин так як зазначено у копії протоколу затримання а у самій фабулі протоколу , на яку керівник прокуратури не звернув уваги, вказано , що він затриманий 28.05.2022 року о 17.00 годині. Саме цей час фактичного затримання підтверджується і письмовими доказами на яки посилається керівник прокуратури у оскаржуваній постанові, а саме протоколом затримання та протоколом допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 протоколом допиту ОСОБА_4 яки були складені саме 28.05.2022 року .

Слідчий суддя встановив, що після затримання ОСОБА_4 о 17.00 годин 28.05.2022 року повідомлення про підозру йому була вручена 01 червня 2022 року, тобто поза межами строків визначених ч. 2 ст.278 та ч. 7 ст. 615 КПК України. Письмове повідомлення про підозру не містить жодних відомостей про продовження строку для вручення письмового повідомлення про підозру та наявності об`єктивних обставин для такого продовження строку.

Застосування до ОСОБА_4 виконуючим обов`язки керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області порушує дотримання особливостей застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у воєнний час, забезпечення права ОСОБА_7 на свободу та особисту недоторканість, до якого у такому випадку була застосована правова процедура, без урахування порушення строків пред`явлення підозри, що є порушенням загальних засад кримінального провадження, а саме верховенства права та законності, які мають безпосередній результат, що повинен розглядатися як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, недійсність процесуальної дії.

В судовому засіданні також знайшли підтвердження доводи адвоката про те, що під час досудового слідства, а саме при затриманні, врученні повідомлення про підозру та винесенні оскаржуваній постанові права на захист ОСОБА_4 були порушені, що є недопустимим з оглядом на вимоги ст.. 213 та 615 КПК України. Також слідчим були проігноровані вимоги ч. 1 ст. 213 КПК України і ніхто з близьких родичів затриманого не був про це повідомлений про його затримання.

Таким чином станом на момент винесення оскаржуваної постанови були всі законні підстави для негайного звільнення ОСОБА_4 ця обставина також не була врахована керівником прокуратури.

Вказані обставини доводять, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304-307,376, 131, 183, 615 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на постанову про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ( в порядку ч.4 ст. 615 КПК України), задовольнити.

Скасувати постанову виконувача обов`язки керівника Лисичанської обласної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 від 02.06.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якою було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у ДУ « Дніпровська установа виконання покарань № 4» звільнити з під варти .

Ухвала оскарженню не підлягає .

Слідчий суддя ОСОБА_1