Провадження №11-кп/801/726/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2022 року м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду від 28.06.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000181 відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали у кримінальному провадженні № 0000181 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 березня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. ч.2 ст. 289 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду від 28.06.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
Ухвалою Вінницького міського суду від 28.06.2022 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, починаючи з 28.06.2022 року до 26.08.2022 року включно

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду від 28.06.2022 року , відмовити прокурору у задоволенні його клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що судом першої інстанції не досліджувалися та не перевірялися матеріали кримінального провадження, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, оскільки суд ухвалив рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виключно на підставі пояснень сторони обвинувачення, які не підтверджуються жодними беззаперечними, обгрунтованими та належними доказами.
Прокурор не надав суду жодного доказу існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливості застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, прокурором не було доведено, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_7 може ухилятися від слідства та суду, може впливати на потерпілого та свідків, знищити та приховати докази або вчиняти нові злочини.
Суддею при розглядi клопотання прокурора не було взято до уваги той факт, що обвинувачений до затримання мав джерело доходу, не зловживав алкогольними напоями та наркотичними засобами, хоча і був раніше засуджений за тяжкий злочин, однак за примірну поведінку був звільнений умовно-достроково, та умов такого звільнення не порушував, проживав за місцем реєстрації разом із матір`ю, рідною сестрою та її дітьми, що вказує на міцні соціальнi звязки, позитивно характеризується та місцем проживання, не має закордонного паспорту та близьких родичів за кордоном України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, тому ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону.
З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № №0000181 від 31.03.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, перебуває на розгляді у суді першої інстанції.
Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а у разі доведення його винуватості в даному кримінальному провадженні може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, що свідчить про наявність ризику переховування від суду, не допитані свідки та потерпілий, що свідчить про наявність ризику незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_7 на свідків та потерпілого, розгляд кримінального провадження по суті не розпочато, а тому існує ймовірна можливість продовження ОСОБА_7 протиправної поведінки в подальшому, не досліджені письмові докази.
Висновки суду, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме спробам ОСОБА_7 вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку відносно обвинуваченого ОСОБА_7 відповідають критеріям справедливості та співмірності.
Суд першої інстанції обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого триває, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому він обвинувачується.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 своїми діями показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи особливо тяжке кримінальне правопорушення , проявив самовпевненість у безкараності за свої вчинки, таким чином, перебування його на волі може призвести до можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, що в подальшому ускладнить проведення судового розгляду.
Твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими .
Крім того, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності обґрунтованої підозри та доказів, що підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 289 КК України є безпідставними, оскільки розгляд даного провадження триває та на даний час не допитані свідки та потерпілий.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд продовжив відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується останній.
Підстави для скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2022 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому відсутні
Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3