справа №176/719/22
провадження №1-кп/176/114/22
В И Р О К
Іменем України

31 травня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту,не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей, на обліку військовозобов`язаних не перебуваючого, не маючого інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимостей не маючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2022 року за №0000047-,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 22 березня 2022 року приблизно о 06 год 00 хв., більш точного часу не встановлено, знаходився за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , де також перебували потерпіла ОСОБА_6 та її онук ОСОБА_7 .

Останній мав при собі мобільний телефон Techno Spark 7 KF6n в корпусі сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 .

В ході спілкування з ОСОБА_7 в обвинуваченого виник злочинний умисел на заволодіння зазначеним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою, під приводом отримання його в тимчасове користування.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння мобільним телефоном потерпілої, ОСОБА_4 , діючи умисно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливу мету, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_7 , звернувся до останнього з проханням надати йому на деякий час у короткострокове користування для перегляду відео мобільний телефон Techno Spark 7 KF6n в корпусі сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , не маючи наміру його повертати у майбутньому.

ОСОБА_7 , сприймаючи ОСОБА_4 як добропорядного громадянина та довіряючи йому, добровільно надав останньому у тимчасове користування зазначений мобільний телефон, належний ОСОБА_6 , після чого ліг спати.

Заволодівши вищевказаним телефоном, обвинувачений залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 заподіяв матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_6 , який відповідно до висновку експерта №873/22 від 24.03.2022 складає 3 849,30 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та, скориставшись правом наданим статтею 63 Конституції України, відмовився давати покази щодо себе.
Також обвинувачений зазначив, що докази його вини добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Визнання вини ОСОБА_4 , не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних відносно обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке ніким не оспорюється, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненогокримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, данні про особу винного, що не має судимості, за місцем проживання характеризується негативно, оскільки зловживає алкогольними напоями, створює конфліктні ситуації з мешканцями будинку, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих покарання обставин,виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної Кам`янським районним відділом №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, даний орган, беручи до уваги інформацію, що характеризує його особу, а також середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення і середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. Достатніх підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.
Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Мобільний телефон Techno Spark 7 KF6n в корпусі сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , що переданий під розписку потерпілій ОСОБА_6 , залишити у власність останній.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_8