Справа № 186/361/22
Провадження № 1-кс/0186/101/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2022 року слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в дистанційному провадженні в режимі відеоконференції клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Межівського відділу Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 07 жовтня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, освіта вища, пенсіонера, розлученого, який має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

за участю: заступника начальника СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 (приймає участь у відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_8 (приймає участь у відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_5 (приймає участь у відеоконференції)

Встановила:
30 травня 2021 року до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області звернувся заступник начальника СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання заступник начальника СВ відділення поліції №3 зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи службовою особою в розумінні ч.3 ст.18 КК України, оскільки він як виконувач обов`язків директора Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради у період з 31 грудня 2020 року по 14 червня 2021 року, був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, будучи суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, зловживаючи своїми службовим становищем, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.
Приблизно у лютому-березні 2021 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , як розпорядника коштів рахунку Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради, виник корисливий намір щодо розтрати грошових коштів.
Після чого, ОСОБА_5 для реалізації свого злочинного наміру, вступив у злочинну змову з невстановленою посадовою особою ТОВ «РАЙК» (матеріали стосовно якої виділено у окреме провадження) та завідуючим господарчо-обслуговуючого підрозділу Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради ОСОБА_9 .
З метою реалізації спільного злочинного наміру направленого на розтрату чужого майна, ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючі умисно, з корисливим умислом в інтересах третіх осіб, за попередньою змовою з іншими учасниками злочину, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 29 березня 2021 року, у робочий час, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому у приміщенні Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський (Межівський) район смт. Межова, вул. Сонячна, буд.12, підписав договір №41 від 29.03.2021 року, укладений між ТОВ «РАЙК» в особі директора ОСОБА_10 та Комунальним некомерційним підприємством «Центральна лікарня» Межівської селищної ради в особі виконуючого обов`язків директора комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради ОСОБА_5 , додаток № 1 та № 2 до зазначеного договору.
З метою реалізації спільного злочинного наміру направленого на розтрату чужого майна, невстановлена посадова особа ТОВ «РАЙК» (матеріали стосовно якої виділено у окреме провадження), зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливим умислом, за попередньою змовою з іншими учасниками злочину, згідно відведеній їй ролі у вчиненні злочину, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, узгодила та підписала Договір № 41 з додатками № 1 та № 2, а також інші фінансово-бухгалтерські документи, а саме -видаткову накладну № РН- 0000001, датовану 30.03.2021 року, які також скріпила печаткою ТОВ «РАЙК».
Після цього ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що товар - паливні брикети з деревини в кількості 14,2 т. фактично на адресу Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради не поставлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з іншими учасниками злочину, надав вказівку завідуючому господарчо-обслуговуючим підрозділом Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради ОСОБА_9 підписати видаткову накладну №РН-0000001, датовану 30.03.2021 року, яка нібито підтверджує факт поставки пілетних брикетів.
Після цього ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30 березня 2021 року, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих намірів в інтересах третіх осіб, за попередньою змовою з іншими учасниками злочину, згідно відведеній йому ролі у вчиненні злочину, достовірно знаючи про те, що товар - паливні брикети з деревини в кількості 14,2 т. фактично на адресу Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради не поставлено, у робочий час, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому у приміщенні Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський (Межівський) район, смт. Межова, вул. Сонячна, буд.12, підписав видаткову накладну №РН-0000001, датовану 30.03.2021 року, придавши тим самим зазначеному документу, нібито законні підстави для перерахування грошових коштів.
Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на розтрату грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з іншими учасниками злочину надав розпорядження заступнику головного бухгалтера ОСОБА_11 , яка не була обізнана про його злочинні наміри, скласти відповідне платіжне доручення на перерахування грошових коштів з рахунку Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради на рахунок ТОВ «РАЙК».
На підставі наданих до Управління Державної казначейської служби України у Межівському районі Дніпропетровської області фінансово- бухгалтерських документах, а саме: договору купівлі-продажу товарів №41 від 29.03.2021 року з додатками № 1 та № 2; видаткової накладної №РН-0000001 від 30.03.2021 року; платіжного доручення №10 від 30.03.2021 року, здійснено перерахування державних грошових коштів у сумі 49 700 гривень на рахунок ТОВ «РАЙК» за товар - паливні брикети з деревини в кількості 14,2 т., який фактично не був поставлений на адресу Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради.
В результаті умисних дій ОСОБА_5 , який будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб з невстановленою посадовою особою ТОВ «РАЙК» (матеріали стосовно якої виділено у окреме провадження) та ОСОБА_9 , керуючись корисливими намірами, здійснив розтрату ввірених йому грошових коштів в інтересах третіх осіб на суму 49700 грн., спричинивши Комунальному некомерційному підприємству «Центральна лікарня» Межівської селищної ради майнову шкоду на зазначену суму.
Крім того, у виконувача обов`язків директора комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30 березня 2021 року (більш точно дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) з метою створення видимості законності дій та реальності поставки товару при проведенні закупівлі за договором договір №41 на поставку товару - паливних брикетів з деревини (код ДК 021:2015 «03410000-7 «Деревина») в кількості 14,2 т., укладеним між Комунальним некомерційним підприємством «Центральна лікарня» Межівської селищної ради в особі виконуючого обов`язки директора ОСОБА_5 (Замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙК» () в особі директора ОСОБА_10 (Учасник), приховування вчиненого кримінального правопорушення та уникнення передбаченої діючим законодавством відповідальності, виник злочинний умисел, спрямований на службове підроблення, а саме внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та дають підстави для перерахування грошових коштів Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради на користь третіх осіб.
Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, виконувач обов`язків директора комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради ОСОБА_5 , являючись службовою особою, будучи достовірно обізнаним про те, що товар - паливні брикети з деревини в кількості 14,2 т. фактично на адресу Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради не поставлено, діючи умисно, за попередньою змовою з іншими учасниками злочину, усвідомлюючи, що для набуття можливості розпорядження грошовими коштами Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради за договором № 41, необхідним є підписання видаткової накладної, в яку попередньо невстановленою посадовою особою ТОВ «РАЙК» ( матеріали стосовно якої виділено у окреме провадження) внесено неправдиві відомості про факт поставки пілетних брикетів з деревини, надав вказівку завідуючому господарчо-обслуговуючим підрозділом Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради ОСОБА_9 , який відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність від 10.09.2020 року несе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей Закладу, підписати видаткову накладну № РН-0000001, датовану 30.03.2021 р., яка нібито підтверджує факт поставки пілетних брикетів.
Після цього ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30 березня 2021 року, діючи умисно, в інтересах третіх осіб, за попередньою змовою з іншими учасниками злочину, згідно відведеній йому ролі у вчиненні злочину, достовірно знаючи про те, що товар - паливні брикети з деревини в кількості 14,2 т. фактично на адресу Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради не поставлено, у робочий час, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому у приміщенні Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський (Межівський) район смт. Межова, вул. Сонячна, 12, підписав видаткову накладну № РН-0000001, датовану 30.03.2021 року, придавши тим самим зазначеному документу, нібито законні підстави для перерахування грошових коштів, тим самим вніс неправдиві відомості до офіційного документу про факт отримання товару, тобто вчинення господарської операції, надавши документу офіційності.
У подальшому, виконувач обов`язків директора Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради ОСОБА_5 , продовжуючи свою протиправну діяльність, спрямовану на скоєння службового підроблення, надав вказівку заступнику головного бухгалтера ОСОБА_11 , яка не була обізнана про його злочинні наміри, завірити відтиском печатки видаткову накладну № РН-0000001, датовану 30.03.2021 року, тим самим вніс неправдиві відомості до офіційного документу про факт отримання товару, тобто вчинення господарської операції, надавши документу офіційності.
Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свою протиправну діяльність, спрямовану на скоєння службового підроблення у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30 березня 2021 року, підписав завідомо підроблений документ - платіжне доручення № 16 від 30.03.2021 на перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради на розрахунковий рахунок ТОВ "РАЙК" в сумі 49700 грн., в якому були вказані неправдиві дані про те, що РН СФ-0000001, датована 30.03.2021 року, тим самим видавши завідомо підроблений документ надавши йому статусу офіційності.
31 березня 2021 року заступник головного бухгалтера Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради ОСОБА_11 , яка не була обізнана про злочинний умисел ОСОБА_5 , виконуючи вказівки директора зазначеного підприємства, зареєструвала в Управлінні Державної казначейської служби України у Межівському районі Дніпропетровської області договір №41 від 29.03.2021 року та видаткову накладну № РН-0000001, датовану 30.03.2021 року, в яку були внесені завідомо неправдиві відомості, а також надала до оплати платіжне доручення № 16 від 30.03.2021 року.
На підставі наданих до Управління Державної казначейської служби України у Межівському районі Дніпропетровської області підроблених офіційних документів, а саме: платіжного доручення № 16 від 30.03.2021 року та видаткової накладної № РН-0000001 від 30.03.2021 року, здійснено перерахування державних грошових коштів у сумі 49700 гривень на рахунок ТОВ «РАЙК» за товар - паливні брикети з деревини в кількості 14,2 т., який фактично не був поставлений на адресу Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради.
Таким чином, виконувач обов`язків директора комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він будучи службовою особою, діючи спільно з завідуючим господарчо-обслуговуючим підрозділом Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради ОСОБА_9 , видав завідомо неправдивий офіційний документ-платіжне доручення № 16 від 30.03.2021 року, в якому містились неправдиві відомості, підписавши його та вніс до офіційного документу, а саме видаткової накладної № РН- 0000001, датованої 30.03.2021 року, завідомо неправдиві відомості про факт поставки пілетних брикетів з деревини, завіривши її відтиском печатки Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Межівської селищної ради.
30.05.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.
Допитаний в якості підозрюваного у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_5 , свою вину не визнав.
Підозра ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_11 від 27.05.2022 року; протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_12 від 24.05.2022 року; протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_13 від 12.10.2021 року; протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_14 від 12.10.2021 року; протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_15 від 12.10.2021 року; протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_16 від 12.10.2021 року; висновком судової економічної експертизи № СЕ-19/104-22/2949-ЕК від 03.02.2022 року; висновком судово-почеркознавчої експертизи
№ СЕ-19/104-22/5356-ПЧ від 07.03.2022 року; висновком судово-почеркознавчої експертизи № СЕ-19/104-22/5360- ПЧ від 04.03.2022 року; висновком судово-почеркознавчої експертизи № СЕ-19/104-22/10140-ПЧ від 04.05.2022 року.
З огляду на викладене слідчий вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні двох злочинів, один з яких тяжкий, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, за які передбачено максимальний строк покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.
Під час досудового слідства у слідчого виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, так як відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, наявність ризику у спробі переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 мається обґрунтована підозра у вчинені двох злочинів, один з яких є тяжким, враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Крім цього існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності та поліпшення свого процесуального становища може незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні, з метою схиляння останніх до надання слідству та суду завідомо неправдивих свідчень.
Враховуючи вищевикладене заступник начальника СВ відділення поліції №3 просить слідчого суддю обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк 60 днів, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися з місця свого фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з особами, які є потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.
Заступник начальника СВ відділення поліції №3 та прокурор у судовому засіданні підтримали дане клопотання та прохали його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання з тих підстав, що жоден з ризиків зазначених слідчим та прокурором не існує, а тому у суду немає законних підстав вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового слідства, прокуратури та суду, оскільки його попередня поведінка говорить про інше. Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджена належними доказами. Свої процесуальні обов`язки ОСОБА_5 виконує належним чином: від органів прокуратури та досудового слідства, суду не ховається, вчасно прибуває на слідчі дії та у судове засідання, за межі області не виїжджає, постійно мешкає за однією адресою, із свідками стосовно їх показів не спілкується, впливу на них не має, так як на теперішній час на посаді головного лікаря та взагалі в КНП «Центральна лікарня» Межівської селищної ради» не працює. Прохали слідчу суддю відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК України) до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч.1 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 2 вказаної статті покладає обов`язок на слідчого суддю постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п.175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст.94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Крім того слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що частиною 1 ст. 75 КК передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У примітці до ст. 45 КК визначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК, а саме розтрата чужого майна, яке перебувало у віданні особи шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, згідно з приміткою до ст. 45 КК є корупційним кримінальним правопорушенням, а тому при доведенності вини підозрюваного ОСОБА_5 в скоєнні кримінального зазначеного правопорушення, підозрюваному загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, так як застосування ст.75 КК України в даному випадку не передбачено діючим законодавством.

Слідчий суддя враховує рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, в якому зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що оскільки ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, то застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Частиною 1 ст.179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 , наступних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися з населеного пункту (с. Наталівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області), в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утриматись від спілкування з особами, визначеними слідчим, які мають відношення до кримінального провадження № 0000030 від 07.10.2021 року (підозрюваними, обвинуваченими, свідками, потерпілими, тощо);

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 196, 205, 369-372,309 КПК України, слідчий суддя-

Постановила:

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з моменту оголошення ухвали, тобто з 10 години 00 хвилин 02 червня 2022 року до 10 години 00 хвилин 29 липня 2022 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: за першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися з с. Наталівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування з особами, визначеними слідчим, які мають відношення до кримінального провадження №0000030 від 07.10.2021 року (підозрюваними, обвинуваченими, свідками, потерпілими, тощо).

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ч.3 ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .