Справа № 527/2007/22
провадження № 1-кп/527/225/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , обвинувачених- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № №0000149 від 07.06.2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.249, ч. 3 ст.369 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту -на два місяці. В обґрунтування клопотання зазначено, що метою застосування обвинуваченим запобіжного заходу є забезпечення виконання ними процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення та інші кримінальні правопорушення. Наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, є підставою вважати, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для їх запобігання.

Обвинувачені в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він офіційно працевлаштований та у разі обрання запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту він буде позбавлений можливості працювати у нічну зміну.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно п.1, п. 3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ( Бекчиєв проти Молдови §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти ( Ідалов проти Росії , Гарицьки проти Польщі , Храїді проти Німеччини , Ілійков проти Болгарії ).

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 369 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Також суд враховує вік обвинувачених та стан їх здоров`я, міцність соціальних та суспільних зв`язків, а саме те, що обвинувачені раніше не судимі, за місцем реєстрації не мешкають. ОСОБА_4 (з його слів) одружений, офіційно працевлаштований та має на утриманні 2 малолітніх дітей. ОСОБА_5 (з його слів) одружений, офіційно не працевлаштований та має 3 малолітніх дітей.

Належних документальних підтверджень про наявність міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором запобігання ризиків, зазначеним прокурором, на теперішній час суду не надано.

З урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177, п. п. 1-3 ч. 1 ст.194 КПК України є дійсними.

Суд приходить до висновку, що вказані ризики, на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленого обвинувачення, а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі, можуть переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Оскільки термін дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ухвалами слідчого судді Октябрьского районного суду м. Полтави від 05.08.2022, спливає 05.10.2022 року, закінчити розгляд справи до вказаного строку не є можливим, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченим запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати житло в певний період доби.

Керуючись ст.ст.177,181,371,372,392 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, та заборонивши в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, та заборонивши в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 : прибувати за викликом до суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування із свідками в кримінальному провадженні та обвинуваченим між собою -щодо обставин інкримінованих кримінальних правопорушень.

Встановити строк дії ухвали 2(два) місяці, тобто до 27 листопада 2022 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1