Справа № 204/4037/22
Провадження № 1-кс/204/1007/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігівка Приморського краю Російської федерації, громадянина України, маючого середню освіту, зі слів працюючого вантажником ТОВ «АТБ маркет», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2022 року слідчий СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.06.2022 року близько 12 години 00 хвилини, прибув на третій поверх Державного закладу «Спеціалізованої багатопрофільної лікарні № 1» МОЗ України (далі ДЗ «СБЛ №1» МОЗ України) за адресою: м.Дніпро, вул.Титова буд.29, де через незачинені двері палати №303 побачив на ліжку мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «Galaxy J5», SN - RV1GB0VEQQM, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_7 , який ОСОБА_5 визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись у вказаний час та вказаному місці через незачинені двері зайшов до палати №303, тим самим незаконно проник в інше приміщення, де діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, повторно, в умовах воєнного стану впевнившись, що ані потерпіла, ані інші особи за його злочинними діями не спостерігають і вони є таємними для оточуючих, взяв з ліжка, що знаходилось у вищевказаній палаті, майно, що належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «Galaxy J5», SN - RV1GB0VEQQM, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , тримаючи при собі вищевказане майно намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, намагаючись спричинити майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 2500 грн. Проте, злочинний умисел ОСОБА_5 , на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками лікарні, внаслідок чого ОСОБА_5 не отримав можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто злочині, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

17.06.2022 року о 19.15 годині (дата та час фактичного затримання - 17.06.2022 року 14.10 година), за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігівка Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, який має середньо освіту, офіційно працевлаштованого працює на ТОВ «АТБ маркет» - вантажником, розлученого, на утримані нікого не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше судимого.

17.06.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 17.06.2022 року;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протокол допиту свідка - очевидця події ОСОБА_10 ;

- протокол огляду предмету мобільного телефону від 17.06.2022 року;

- постанова про визнання речовим доказом телефону;

- іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування.

Також, проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, досудове розслідування приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України та в п. 1, 2, 4, 6 ст. 178 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,2,3, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан, останній може покинути території Дніпропетровської області та України.

2) Можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про наявний ризик, який передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що санкція частини 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, усвідомлюючи наступне може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3) Можливість незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні.

Органом досудового розслідування із врахуванням того факту, що ОСОБА_5 у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного та можливістю ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження, відомі особисті дані та місце проживання свідків та потерпілої у даному кримінальному провадженні, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків та потерпілої та експертів у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, з метою уникнення відповідальності за вчинений тяжкий злочин шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, суспільну небезпеку дій підозрюваного, вчинених в умовах воєнного стану, досудове розслідування приходить до висновку, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_5 таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, існує реальна загроза переховування його від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та експертів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, уточнивши щодо наявності двох ризиків, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та можливість незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, зазначивши, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки хворіє ну туберкульоз, він не збирається переховувався від слідства, він дійсно взяв пакет з продуктами бо хотів їсти.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки підозра не обгрунтована, ризики не доведені.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні .

Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його наявність, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його відсутність, оскільки жодних доказів можливості незаконного впливу на свідків підозрюваним у судовому засіданні встановлено не було.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено наявність лише одного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Однак, а ні слідчим у клопотанні, а ні прокурором у судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів того, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність місця роботи, наявність постійного місця проживання, а також враховуючи, що підозрюваний раніше судимий, та враховуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, та враховуючи недоведеність прокурором та слідчим, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризику, передбаченому ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 176-179, 184, 186-187, 193-194, 196, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього строком на два місяці, тобто до 20 серпня 2022 року наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати по першому виклику до службової особи (слідчого, прокурора та суду) на визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1