Справа № 991/2119/22
Провадження 1-кс/991/2137/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000281 від 26.05.2021,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в якому захисник просив скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.01.2022 у справі № 991/292/22 в рамках кримінального провадження у кримінальному провадженні №0000281 від 26.05.2021 на майно, вилучене під час проведення обшуку 13.01.2022 службових приміщень Національної академії прокуратури України (Тренінгового центру прокурорів України) - службового кабінету № 402 за адресою: м.Київ, вул.Ю.Іллєнка, 81-Б, що перебував у володінні та користуванні ОСОБА_4 , а саме:флеш-накопичувач USB SP8 Gb з маркувальним написом D33B29; пакування сім-картки Vodafone #08; флеш-накопичувачі USB Transcend JFV30/2 Gb, Kingston Data Travel 2 Gb CH 110607, Kingston Data Travel 8Gb всього в кількості 3 шт.; розписку від 18.12.2021 про отримання грошових коштів ОСОБА_6 від ОСОБА_4 ; флеш-накопичувач Transcend JFV30/1 Gb; а також на майно, комп`ютерну техніку та мобільні телефони, які були вилучені під час проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: настільний комп`ютер ASUS, s/n НОМЕР_1 , з блоком живлення; IPAD 32 GB, IMEI НОМЕР_2 у коробці та з блоком живлення; ноутбук ASUS, s/n С9NOCJM в чохлі коричневого кольору; мобільний телефон NOKIA 6610 IMEI НОМЕР_3 з сім-карткою «LIFE» НОМЕР_4 ; мобільний телефон NOKIA 8810 IMEI НОМЕР_5 ; iPAD A1455 cn НОМЕР_6 з сім карткою з номером НОМЕР_7 ; стартовий пакет «Київстар» НОМЕР_8 .

Клопотання обґрунтовується тим, що арешт, накладений на зазначені речі, підлягає скасуванню, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, адже проведеними слідчими діями та експертизами у кримінальному провадженні встановлено, що у жодній з перелічених речей не містяться відомості або будь-яка інформація, що стосується обставин вчиненого кримінального правопорушення, вони не зберегли на собі його сліди, тим більше вони не були об`єктом кримінально протиправних дій і не були отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, як і не відповідають будь-якій із ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України (далі - КК України). Також захисник наголошує на тому, що зазначені речі не відповідають критеріям, визначеним ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), а отже, не є та не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

В обґрунтування своєї позиції захисник посилається на ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Наявні обставини і стали підставою для звернення захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

У судове засідання захисник не прибув, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Натомість підозрюваний ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав та просив його задовольнити. У свою чергу детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 в засіданні проти задоволення клопотання заперечила в частині скасування арешту майна, накладеного на флеш-накопичувач USB SP8 Gb з маркувальним написом D33B29, оскільки останній відповідно до протоколу обшуку було вилучено у підозрюваного ОСОБА_6 ; в решті детектив проти задоволення клопотання захисника не заперечила, оскільки дійсно органом досудового розслідування на даному майні не були виявлені ознаки, що стосується обставин вчиненого кримінального правопорушення. З огляду на доводи детектива підозрюваний ОСОБА_4 зауважив, що даний флеш-накопичувач захисником було зазначено у клопотанні помилково.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників провадження, слідчий суддя дійшов до наступного.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000281 від 26.05.2021.

На підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.12.2021, 13.01.2022 проведено обшук приміщення Національної академії прокуратури України (Тренінгового центру прокурорів), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка (Мельникова, 81Б), зокрема, службового кабінету ОСОБА_4 . За результатами проведення вказаного обшуку відшукано та вилучено, зокрема, у кабінеті на 4 поверсі, який займає ОСОБА_6 , було вилучено пакування сім-картки Vodafone # НОМЕР_9 ; у подальшому проведення обшуку було продовжено в кабінеті №402, який займає ОСОБА_4 , під час обшуку було вилучено, зокрема, флеш-накопичувачі USB Transcend JFV30/2 Gb, Kingston Data Travel 2Gb CH 110607, Kingston Data Travel 8Gb всього в кількості 3 шт.; розписку від 18.12.2021 про отримання грошових коштів ОСОБА_6 від ОСОБА_4 ; флеш-накопичувач Transcend JFV30/1 Gb.

На підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.12.2021 було надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння з усіма господарськими будівлями та спорудами, за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельній ділянці кадастровий номер :04:003:0183, що на праві власності належать ОСОБА_7 , під час якого вилучено настільний комп`ютер ASUS, s/n FBPTTS000865, з блоком живлення; IPAD 32 GB, IMEI НОМЕР_2 у коробці та з блоком живлення; ноутбук ASUS, s/n С9NOCJM в чохлі коричневого кольору; мобільний телефон NOKIA 6610 IMEI НОМЕР_3 з сім-карткою «LIFE» НОМЕР_4 ; мобільний телефон NOKIA 8810 IMEI НОМЕР_5 ; iPAD A1455 cn НОМЕР_6 з сім карткою з номером НОМЕР_7 ; стартовий пакет «Київстар» НОМЕР_8 .

17.01.2022 детектив НАБУ ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого під час проведення обшуків.

19.01.2022 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, за вчинення якого КК України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.01.2022 у справі № 991/292/22 клопотання детектива задоволено частково, накладено арешт на майно, вилучене під час обшуків приміщення Тренінгового центру прокурорів у службових кабінетах, які перебувають у володінні та користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , домоволодіння за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 та інших приміщень.

Як вбачається з вищевказаної ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.01.2022, згідно з постановами детектива Національного бюро ОСОБА_3 від 14.01.2022 усі зазначені у клопотанні речі та документи визнані та приєднані в якості речових доказів до кримінального провадження №0000281 від 26.05.2021. Усі вказані пристрої та речі і документ містять відомості, що мають значення для розслідування кримінального провадження, а також доступ до інформації на певних пристроях можливий шляхом проведення судово-технічної експертизи та її огляду спеціалістом. Крім того, в ухвалі зазначено, що у вилучених пристроях можуть міститися видалені відомості, відновити які можливо лише із залученням експерта. При цьому з часу вилучення пристроїв до часу прийняття рішення про арешт майна минув незначний проміжок часу, що, ймовірно, ускладнювало можливість проведення копіювання значного обсягу інформації без залучення спеціаліста. Також усі речі, документи та майно, на які ухвалою накладено арешт, можуть містити відомості, що мають значення для кримінального провадження.

Саме такі обставини і були покладені слідчим суддею в основу обґрунтування висновку про наявність підстав для задоволення клопотання детектива НАБУ про арешт майна як доказу у кримінальному провадженні, що відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

В силу ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Водночас заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. (ч. 3 ст. 132 КПК України)

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч.1 ст.170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою: 1)забезпечення збереження речових доказів, 2)спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1, 2 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з положень ст.174 КПК України, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна у разі надання доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, та відповідно доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Слідчий суддя зауважує, що інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

За твердженням підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 наразі відпала необхідність в подальшому арешті зазначеного ним майна, а тому накладений арешт на носії інформації, речі та документ ухвалою слідчого судді від 20.01.2022 підлягає скасуванню.

У судовому засіданні детектив Національного бюро ОСОБА_3 не заперечила проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, за виключенням флеш-накопичувача USB SP8 Gb з маркувальним написом D33B29, оскільки останній відповідно до протоколу обшуку було вилучено у підозрюваного ОСОБА_6 . Проти цих доводів детектива підозрюваний не заперечив та зазначив, що даний носій було зазначено його захисником у клопотанні помилково.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що відпала потреба у арешті таких носіїв інформації, речей та документів, як: пакування сім-картки Vodafone # НОМЕР_9 ; флеш-накопичувачі USB Transcend JFV30/2 Gb, Kingston Data Travel 2Gb CH 110607, Kingston Data Travel 8Gb всього в кількості 3 шт.; розписка від 18.12.2021 про отримання грошових коштів ОСОБА_6 від ОСОБА_4 ; флеш-накопичувач Transcend JFV30/1 Gb; настільний комп`ютер ASUS, s/n FBPTTS000865, з блоком живлення; IPAD 32 GB, IMEI НОМЕР_2 у коробці та з блоком живлення; ноутбук ASUS, s/n С9NOCJM в чохлі коричневого кольору; мобільний телефон NOKIA 6610 IMEI НОМЕР_3 з сім-карткою «LIFE» НОМЕР_4 ; мобільний телефон NOKIA 8810 IMEI НОМЕР_5 ; iPAD A1455 cn НОМЕР_6 з сім карткою з номером НОМЕР_7 ; стартовий пакет «Київстар» НОМЕР_8 .

Продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, може призвести до порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950), учасником яких є Україна. Статтею 1 Протоколу №1 (1952) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час відсутні підстави для збереження заходу забезпечення у вигляді арешту наступного майна: пакування сім-картки Vodafone #08; флеш-накопичувачі USB Transcend JFV30/2 Gb, Kingston Data Travel 2Gb CH 110607, Kingston Data Travel 8Gb всього в кількості 3 шт.; розписка від 18.12.2021 про отримання грошових коштів ОСОБА_6 від ОСОБА_4 ; флеш-накопичувач Transcend JFV30/1 Gb; настільний комп`ютер ASUS, s/n FBPTTS000865, з блоком живлення; IPAD 32 GB, IMEI НОМЕР_2 у коробці та з блоком живлення; ноутбук ASUS, s/n С9NOCJM в чохлі коричневого кольору; мобільний телефон NOKIA 6610 IMEI НОМЕР_3 з сім-карткою «LIFE» НОМЕР_4 ; мобільний телефон NOKIA 8810 IMEI НОМЕР_5 ; iPAD A1455 cn НОМЕР_6 з сім карткою з номером НОМЕР_7 ; стартовий пакет «Київстар» НОМЕР_8 . Потреба у арешті зазначеного майна відпала, а тому клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту майна підлягає задоволенню. При цьому клопотання в частині скасування арешту, накладеного на флеш-накопичувач USB SP8 Gb з маркувальним написом D33B29, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 174, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000281 від 26.05.2021, задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.01.2022 по справі № 991/292/22, на:

- речі, які вилучені в ході проведення обшуку 13.01.2022 в службовому кабінеті АДРЕСА_3 , та які належать ОСОБА_4 , а саме: пакування сім-картки Vodafone # НОМЕР_9 ; флеш-накопичувачі USB Transcend JFV30/2 Gb, Kingston Data Travel 2Gb CH 110607, Kingston Data Travel 8Gb всього в кількості 3 шт.; розписку від 18.12.2021 про отримання грошових коштів ОСОБА_6 від ОСОБА_4 ; флеш-накопичувач Transcend JFV30/1 Gb;

- майно, комп`ютерну техніку та мобільні телефони, які були вилучені під час проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: настільний комп`ютер ASUS, s/n НОМЕР_1 , з блоком живлення; IPAD 32 GB, IMEI НОМЕР_2 у коробці та з блоком живлення; ноутбук ASUS, s/n С9NOCJM в чохлі коричневого кольору; мобільний телефон NOKIA 6610 IMEI НОМЕР_3 з сім-карткою «LIFE» НОМЕР_4 ; мобільний телефон NOKIA 8810 IMEI НОМЕР_5 ; iPAD A1455 cn НОМЕР_6 з сім карткою з номером НОМЕР_7 ; стартовий пакет «Київстар» НОМЕР_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1