Справа № 161/6891/22
Провадження № 1-кп/161/703/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 серпня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку кримінальне провадження № 0000563 від 09.05.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.10.2021 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.164 ч.1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин, 28.07.2022 знятий з обліку у зв`язку відбуття призначеного покарання.

-за ст.164 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин, та будучи зобов`язаний, згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2019 у цивільній справі № 161/17047/18 сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Однак, обвинувачений ОСОБА_5 , достеменно знаючи про вказане рішення суду, будучи дієздатною та працездатною особою, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надавав, заходів, спрямованих на погашення заборгованості не вживав, чим свідомо, злісно ухилився від сплати, встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2019 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, яка згідно інформації Другого відділу ДВС м. Луцька Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за період з липня 2021 року по квітень 2022 року включно становить 30 000 грн., тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений в обвинувальному акті кримінальний проступок. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 , яка підтвердила факт не сплати обвинуваченим ОСОБА_5 коштів (аліментів) на утримання їх неповнолітніх дітей, внаслідок чого утворилась заборгованість. Щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , потерпіла наполягала на призначенні суворого покарання.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.164 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , своїми умисними протиправними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчиненими особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.164 ч.2 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує ступінь вчиненого ним кримінального проступку, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом враховується те, що останній свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, відбув призначене судом покарання у виді громадських робіт, однак раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального проступку, крім того, потерпіла в судовому засіданні наполягала на призначенні виключно суворого покарання обвинуваченому, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_5 , слід призначити в межах санкції ст.164 ч.2 КК України у виді арешту, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.164 ч.2 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк не більше 2 (двох) місяців та покласти на останнього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема, заборонити залишати територію Волинської області.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: