Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/113/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 березня 2022 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровограді, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працює, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 13 год. 00 хв. 23.03.2022 року по 13 год. 00 хв. 21.05.2022 року з визначенням застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 198480 грн.
інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 . Свої вимоги обґрунтовуєтим, що в ухвалі слідчого судді відсутні обґрунтування щодо неможливості застосувати більш м`яких запобіжних заходів. В порушення ст. 196 КПК України в ухвалі не зазначено обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Крім того, судом при обранні запобіжного заходу не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_7 не намагався здійснити супротив при затриманні або ж зникнути з місця вчинення злочину, має постійне місце проживання за яким зареєстрований та проживає разом з матір`ю та братом, тобто має сталі соціальні зв`язки. Крім цього, має позитивну характеристику за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_9 , 2010 року народження. Також ОСОБА_7 раніше не притягувався ні до кримінальної ні до адміністративної відповідальності. В зазначеному кримінальному провадженні відсутні свідки на яких ОСОБА_7 може негативно впливати, а всі вище перераховані дії ОСОБА_7 свідчать про те, що не тільки не перешкоджає органу досудового розслідування, але і готовий співпрацювати з органами досудового розслідування.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.03.2022 року в період часу з15:38 год. по 16:44 год. по АДРЕСА_2 біля гаражів, в порядку ст. 208 КПК України, був проведений особистий обшук ОСОБА_10 , під час якого в кишені пальто виявлено та вилучено двадцять згортків з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, загальною масою 38,72 грами, яку ОСОБА_10 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані як незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, про що 24.03.2022 року йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Кіровськогоо районного суду м. Кіровограда від 25.03.2022 задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000738 в межах строку досудового розслідування, з 13.00 год. 23.03.2022 по 13.00 год. 21.05.2022 включно, з визначенням застави. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що злочин по якому пред`явлено ОСОБА_7 повідомлення про підозру є: тяжким, закінченим, умисним, корисливим. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні злочину - до 10 років позбавлення воді з конфіскацією майна, та є підставою для початку можливого переховування від слідства та суду. Дії підозрюваного визначаються як заздалегідь сплановані, обдумані, ретельно законспіровані, фасування у згортки свідчать про ознаку системності. На сьогоднішній день, джерело походження наркотичних засобів та коло можливих співвиконавців невідомі. У разі застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту, вказане не забезпечить па початковому етапі досудовою розслідування в період воєнного часу та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.
Заслухавши доповідь судді, в дебатах захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані в повному обсязі.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Як убачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, про що йому вручено повідомлення про підозру.

При цьому, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя перевірив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, про що зазначив в ухвалі.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника щодо недоведеності жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки оцінюючи ризики, заявлені та обґрунтовані у клопотанні слідчого, слідчий суддя встановив, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_7 , як особа не працює, вчинив тяжкий злочин, а санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком до десяти років. Крім того, має можливість впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній не одружений, не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу. Вказане свідчить, що ОСОБА_7 є матеріально не забезпеченою особою, тобто отримуваних ним статків не достатньо для належного забезпечення власних потреб.

Тому, суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Слідчий суддя, врахувавши дані щодо особи підозрюваного, та врахувавши ступінь тяжкості злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_7 , дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи експертів, вчинити інші кримінальні правопорушення, а вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає його триманню під вартою.

Більш того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні корисливого, тяжкого кримінального правопорушення, у сфері обігу наркотичних засобів, направлене проти здоров`я нації, вчинено умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак порушує основоположні цінності суспільства, наявність ознак справжнього інтересу, придбання, зберігання з метою збуту та збут небезпечних наркотичних засобів. При цьому, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Також, на переконання колегії суддів, менш суворий запобіжний захід, такий як тримання під домашнім арештом чи особисте зобов`язання, не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Таким чином, обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження злочинної діяльності ОСОБА_7 , навіть у разі перебування під домашнім арештом чи особистому зобов`язані, оскільки, залишиться доступ до Інтернет мережі, де відбувається обмін даними про геолокацію залишених пакунків із забороненими речовинами, тобто існує можливість в інший спосіб продовжувати злочинну діяльність. Можливе зловживання психотропними та наркотичними засобами, що стане приводом для неявок та оголошення підозрюваного у розшук.
Отже, на думку апеляційного суду, висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є мотивованими.

Крім того, під час апеляційного розгляду захисник також вказав про наявність тих обставин, що підозрюваний має постійне місце проживання, має сім`ю, на утриманні неповнолітню дитину, 2010 року народження, матір та брата, як підстави для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, враховуються судом апеляційної інстанції, однак не є безумовними підставами для скасування ухвали місцевого суду та даний запобіжний захід не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наслідкам, які були спричинені.
Апеляційним судом враховуються доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 стосовно того, що обвинувачений погоджується давати покази, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Разом з тим, на противагу цим доводам, апеляційний суд вважає, що на даний час, вказані обставини не можливо віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування від суду; здійснення незаконного впливу на свідків; або вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тобто визнати ці обставини такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 березня 2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: