Провадження № 1-кс/686/9157/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Руда Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, розлученого, на утриманні малолітня дитина, матір інвалід 2 групи, раніше судимого,

у кримінальному провадженні № 0001027,

встановив:
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просить змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання, або на інший більш м`який запобіжний захід, з посиланням на те, що після застосування 21.07.2022 р. до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також продовження 12.09.2022 р. вказаного запобіжного заходу, виникли нові обставини, які не розглядались слідчим суддею. Зокрема, захисник в обґрунтування клопотання зазначає, що «21.07.2022 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені злочинів, які кваліфіковано за ч.1 ст.14, ч.3 ст.185, ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України. Повідомлення про підозру за ознаками ч.1 ст.14 ч.3 ст.185 КК - вважає свавіллям, прихованим беззаконням у здійсненні досудового розслідування відносно ОСОБА_8 . Відповідно до ст.214 КПК до ЄРДР вносяться відомості про вчинене кримінальне правопорушення та викладаються обставини наведені заявником. В порушення ст.214 КПК України слідчий здійснив реєстрацію правопорушення та повідомив про підозру ОСОБА_7 про злочин, який не вчинено, та не виклав жодної обставини - час, місце, спосіб... (за ст.91 КПК), що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Фактичний виклад обставин кримінального правопорушення за ознаками ст.289 ч.2 КК України, повідомлений у підозрі ОСОБА_7 , спростовується матеріалами перевірки про звернення ОСОБА_9 за заявою 22.03.2022 р. до відділу поліції м.Кам`янець-Подільський. Відповідно до матеріалів перевірки, яка була розпочата 22.03.22 р. та закінчена 31.03.22 р., ОСОБА_10 звернувся до правоохоронних органів та в заяві зазначив, що добровільно передав ОСОБА_7 у користування автомобіль «Тойота Королла» на кілька днів, а останній його не повертає, (матеріали перевірки долучені до кримінального провадження). В заяві до правоохоронних органів, датованій 08.04.22 р. ОСОБА_11 вказував, що невстановлена особа з 25.02.22 р. по 27.02.22 р. незаконно, без застосування насилля заволоділа автомобілем «Тойота Королла». На підставі цієї заяви ОСОБА_9 відомості були внесені до ЄРДР №0001027. Захисник вважає, що суттєві протиріччя у відомостях, які надавав ОСОБА_10 правоохоронним органам 22.03.22 р. та 08.14.22р., свідчать про недостовірність цих відомостей. Слідчий не з`ясував достовірність пояснень та показань ОСОБА_9 та необґрунтовано повідомив ОСОБА_7 про підозру у вчиненні правопорушення за ознаками ст.289 ч.2 КК. А між тим, ОСОБА_10 був засуджений за шахрайство, про що він вказував при допитах слідчому, що підтверджує його нечесність та доводить недостовірність його показань. Повідомлення про підозру ОСОБА_7 21.07.22 р., за ознаками ст.185 ч.3 КК, за фактом крадіжки з гаражу потерпілого ОСОБА_12 , є припущенням. Підозра в цій частині ОСОБА_7 обґрунтовується слідчим протоколом обшуку автомобіля «Фольксваген Туарег» н.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_13 . Захисник ОСОБА_3 вважає, що протокол обшуку автомобіля «Фольксваген Туарег» є недопустимим та спростовується Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.04 2022 р.(справа №676/1302/22, Провадження № 3/676/689/22), Витягом з ЄРДР №0000200. Відповідно до наведених процесуальних документів та фактичних обставин справи, 26.03.2022 р. на ОСОБА_14 було здійснений замах на вбивство під час керування ним автомобілем «Фольксваген Туарег» в м.Кам`янець- Подільський. Хто здійснив замах ОСОБА_15 не знає, але підозрює в цьому правоохоронців. Підставою таких підозр є те, що автомобіль більше не находився в користуванні ОСОБА_14 , але є інформація, яку може підтвердити свідок ОСОБА_16 , про знаходження автомобіля на спец майданчику. В автомобілі прострілені вікна та двері, що свідчить про замах на водія. Ніякої інформації ОСОБА_7 , як потерпілому, про рух справи до цього часу не надано, та не надано інформації про місце знаходження його автомобіля. Але дані обставини свідчать, що обшук автомобіля, який відбувся після 26.03.22 р. та в якому нібито віднайдені речі, які були вкрадені у ОСОБА_12 , ОСОБА_15 розцінює як штучно вигаданий «доказ», оскільки жодного вагомого доказу щодо підозри ОСОБА_14 в крадіжці з гаражу ОСОБА_12 немає. Таким чином захисник вважає, що наведені в клопотанні обставини, свідчать про відсутність вагомих наявних доказів про вчинення ОСОБА_17 кримінальних правопорушень, що спростовує ствердження прокурора про обґрунтованість підозри.

ОСОБА_15 - громадянин України, він бажає виконувати обов`язок, передбачений ст. 65 Конституції України, захищати Вітчизну. З врахуванням бажання і можливостей ОСОБА_14 стати до захисту Вітчизни, приймаючи до уваги, що в нього міцні родинні зв`язки з матір`ю - інвалідом 2-ї групи, сестрою, неповнолітнім сином ОСОБА_18 , захисник ОСОБА_3 вважає, що є правові підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 на особисте зобов`язання, або інший захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Докази про наявність ризиків, які б давали достатні підстави для застосування запобіжного заходу - арешту, відсутні.»

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 клопотання підтримали, просили клопотання задовольнити та змінити застосований до підозрюваного запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням ОСОБА_4 під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного на більш м`який.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Частиною 4 статті 201 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Отже, за змістом ст.ст.194, 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу є зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу: зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст.183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001027 від 06.12.2021 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.185, ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

21.07.2022 р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, зокрема про те, що «встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став, а вчинив нові умисні, корисливі кримінальні правопорушення за наступних обставин. Так, в період часу з 20 год. 00 хв. 05.12.2021 по 08 год. 00 хв. 06.12.2021 точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 з метою реалізації свого корисливого, злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля гаражу, що за адресою: АДРЕСА_2 , переконався, що за ним ніхто не спостерігає, а тому його протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя злому, віджав (зломав) вхідні пластикові двері у вказане гаражне приміщення, яке належить ОСОБА_19 , та таким чином проник в середину цього приміщення. Перебуваючи всередині гаражного приміщення, ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, оглянув вищевказане гаражне приміщення де виявив та в подальшому діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав магнітолу марки «Shutlle» модель «Sdud 6970», чорного кольору, вартістю 1500 грн., магнітолу марки «Android 9.1», чорного кольору, вартістю 4400 грн., магнітолу марки «Kenwood 2 Din», чорного кольору, вартістю 4000 грн., магнітолу марки «Pioneer», сірого кольору, вартістю 3900 грн., штатну магнітолу марки «Volkswagen», сірого кольору, вартістю 3300 грн., блоки розпалювання ксенонових фар марки «Fantom» в кількості 6 штук, вартістю 200 гривень кожен, загальною вартість 1200 грн., звукові динаміки марки «Саісееіі» модель «СР-625С», вартістю 1500 грн., набір інструментів (торцеві ключі), які містилися в чемодані темно-зеленого кольору, вартістю 1400 грн., набір інструментів (шестигранники) «Intertool, які містилися в металевому чемодані чорного кольору, вартістю 1700 грн., дві автомобільні лінзи марки «AMS Bi- LED Z3», вартістю 3500 грн., дві автомобільні лінзи «Сусіоп Q7D2», вартістю 1000 грн., дві автомобільні лінзи «Сусіоп 3.0HlMetal», вартістю 900 грн., промисловий фен марки «Forte», потужністю 2000 Вт, сіро - червоного кольору, вартістю 800 грн., електродриль невстановленої марки в зеленого кольору, вартістю 200 грн., електродриль невстановленої марки в чорно - червоного кольору, вартістю 1400 грн., пістолет клейовий сірого кольору із жовтими кнопками, вартістю 100 грн., автомобільна діагностика марки «VAS5054A», яка містилися в чемодані чорно-червоного кольору, вартістю 5000 грн., автомобільна діагностика марки «VAG213», яка містилися в чемодані чорно-червоного кольору, вартістю 1300 грн., автомобільна діагностика марки «CARPROG 10.93», яка містилася в сумці сірого кольору, вартістю 4500 грн., автомобільна діагностика марки «INPA», яка містилась в сумці сірого кольору, вартістю 2000 грн., набір перехідників до автомобільних діагностик, які містилися в сумці сірого кольору, вартістю 3000 грн., чоловічий наручний годинник марки «Хіаоті», овальної форми темно-сірого кольору з ремінцем чорного кольору, вартістю 1400 грн., дві LED лампи марки «Prime-Х», вартістю 1100 грн., дві LED балки марки «Cyclone», чорного кольору, вартість однієї 900 грн., загальна вартість 1800 грн., які належать потерпілому ОСОБА_19 , тим самим спричинивши останньому майнову шкоду на загальну суму 50900 грн., та якими ОСОБА_4 , в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в період часу з 20 год. 00 хв. по 02 год. 00 хв., 12.01.2022 точної години в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у дворі будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 помітив автомобіль марки «Volvo ХС 60» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_20 . В подальшому у ОСОБА_4 , виник протиправний, корисливий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме передніх фар із вищевказаного автомобіля.

Реалізуючи свій протиправний, корисливий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконався, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, а тому його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, шляхом вільного доступу таємно, за допомогою спеціального знаряддя демонтував та в подальшому викрав із автомобіля марки «Volvo ХС 60» реєстраційний номер НОМЕР_2 , дві передні фари вартістю 12799 грн. 80 коп. одна, загальною вартістю 25 599 грн. 60 коп., тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_20 , майнову шкоду на загальну суму 25 599 грн. 60 коп., якими ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, встановлено, що 25.02.2022, близько 06 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Сільпо», що по вул. Лесі Українки, ЗО, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, під час розмови із ОСОБА_21 , вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом останнього, а саме автомобілем марки «Toyota Corolla» р.н. НОМЕР_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , вимагав у ОСОБА_21 ключі від вказаного автомобіля, однак почувши відмову, вирішив незаконно заволодіти зазначеним транспортним засобом, із застосуванням насильства.

З цією метою ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти ОСОБА_21 на відстані витягнутої руки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, кулаком правої руки наніс один удар в обличчя останнього, в наслідок чого потерпілий впав на землю.

Надалі, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_21 , який лежав на землі в положенні на спині, та дістав своїми руками із правої кишені куртки потерпілого, в яку той був одягнений, ключі від автомобіля марки «Toyota Corolla» р.н. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_21 .

В подальшому ОСОБА_4 , володіючи ключами від автомобіля марки «Toyota Corolla» р.н. НОМЕР_3 , а також свідоцтвом про його реєстрацію, в період часу з 06 год. 00 хв., 25.02.2022 по 06 год. 00 хв. 27.02.2022, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, заздалегідь знаючи, що цей автомобіль знаходиться біля магазину «Етюд», що по вул.Князів Коріатовичів, 25, м.Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, прийшов за вказаною адресою, за допомогою ключів відкрив вказаний транспортний засіб, сів за кермо та привів в дію двигун, чим встановив контроль над автомобілем марки Toyota Corolla» р.н. НОМЕР_3 , сірого кольору, 2004 року випуску, шасі VIN НОМЕР_4 та який належить ОСОБА_21 , після чого направився на цьому автомобілі у невідомому напрямку, і тим самим незаконно заволодів вказаним автомобілем вартістю 137915 грн.»

Твердження сторони захисту щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_4 є безпідставними, оскільки на цій стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а наявні в матеріалах кримінального провадження докази (протоколи прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.12.2021 р., від 08.04.2022 р., протоколи оглядів місця події від 06.12.2021 р., від 08.04.2022 р., від 09.04.2022 р., від 12.04.2022 р., протоколи допитів потерпілих ОСОБА_19 від 06.12.2021 р., від 07.06.2022 р., від 27.06.2022 р., ОСОБА_21 від 08.04.2022 р., від 08.06.2022 р., протоколи допитів свідків ОСОБА_22 від 21.07.2022 р., від 03.08.2022 р., ОСОБА_23 від 09.04.2022 р., від 21.04.2022 р., ОСОБА_24 від 23.06.20221 р., ОСОБА_25 від 23.06.2022 р., ОСОБА_26 від 23.06.2022 р., ОСОБА_27 від 23.06.2022 р., ОСОБА_28 від 23.06.2022 р., протоколи пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_19 від 03.08.2022 р., протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_21 від 03.08.2022 р., протоколи оглядів від 25.06.2022 р., від 27.07.2022 р., від 28.07.2022 р., від 29.07.2022 р., від 30.07.2022 р., від 03.08.2022 р., від 23.08.2022 р., протоколи обшуків від 07.04.2022 р., від 21.07.2022 р., протоколи тимчасового доступу до речей та документів від 03.06.2022 р., від 22.06.2022 р., висновки експертів від 16.06.2022 р., від 17.06.2022 р., від 20.06.2022 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

Крім того, оцінюючи пояснення сторони захисту, щодо необґрунтованості ОСОБА_4 , підозри, слідчий суддя звертає увагу, що даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Долучені до матеріалів клопотання захисника ОСОБА_3 копія постанови Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.04.2022 р. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_4 , за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, а також копія витягу з ЄРДР від 09.05.2022 р. у кримінальному провадженні №000200, з правовою кваліфікацією ч.1 ст.129 КК України, жодним чином не спростовують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_4 не причетний до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено.

До того ж, після повідомлення 21.07.2022 р. ОСОБА_4 про підозру, обґрунтованість цієї підозри було підтверджено і під час апеляційного розгляду, в ході якого 04.08.2022 р. було залишено без змін ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.07.2022 р., якою було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Не приймаються до уваги слідчим суддею й посилання захисника у поданому клопотанні на незаконність повідомлення ОСОБА_4 про підозру за ч.1 ст.14 ч.3 ст.185 КК України, оскільки матеріали кримінального провадження свідчать, що за вказаною нормою закону ОСОБА_4 про підозру не повідомлявся.

Санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, тобто згідно зі ст.12 КК України даний злочин класифікується як нетяжкий; санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а санкція ч.2 ст.289 КК України - позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, тобто ці злочини є тяжкими.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.07.2022 р. відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 16.09.2022 р. При застосуванні вказаного запобіжного заходу, слідчим суддею було враховано наявність, визначених ст.177 КПК України, ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на осіб, котрим відомі обставини у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показань у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.09.2022 р. було продовжено строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.11.2022 р. При цьому слідчим суддею було враховано наявність, визначених ст.177 КПК України, ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

12.09.2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001027 було продовжено до 4-х місяців.

З наданих матеріалів кримінального провадження № 0001027 вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, два з яких (ч.3 ст.185, ч.2 ст.289) є тяжкими, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує особі у випадку визнання винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від суду й надалі існує, оскільки підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, на даний час свідки та потерпілі у цьому провадженні судом не допитані, а тому продовжує існувати ризик незаконно впливу на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні, з метою зміни наданих свідчень або відмови від надання показань в подальшому. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.

Крім того, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_4 є раніше судимою особою, на даний час він не працює, тобто немає стабільних джерел доходу, підозрюється у вчиненні ряду злочинів, вказане свідчить про те, що ризик вчиненні інших кримінальних правопорушень є достатньо високим.

Тобто ризики, які враховувались під час застосування та продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились, а й продовжують існувати, що й доведено в судовому засіданні стороною обвинувачення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Саме застосований запобіжний захід, на думку слідчого судді, забезпечує належну поведінку підозрюваного. А тому надані стороною захисту пояснення у судовому засіданні про відсутність у ОСОБА_4 намірів ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, вчиняти інші кримінальні правопорушення слідчий суддя до уваги не бере, оскільки саме для запобігання вказаним ризикам і був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у зв`язку із цим слід вважати дієвим заходом.

Не може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу наявність у ОСОБА_4 міцних родинних зв`язків, наявність у нього матері інваліда другої групи, малолітньої дитини, стан здоров`я підозрюваного, який хворіє на цукровий діабет, оскільки вказані обставини у своїй сукупності були предметом оцінки під час вирішення питання про застосування та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Виявлення у ОСОБА_4 бажання та можливостей виконувати обов`язок, передбачений ст.65 Конституції України, щодо захисту Вітчизни, не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу.

Тому, слідчий суддя вважає, що з моменту застосування та продовження ОСОБА_4 застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для застосування та продовження щодо нього цього запобіжного заходу, не змінилася обстановка, яка б давала слідчому судді підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя зазначає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, в тому й числі домашній арешт, особисте зобов`язання, навіть із покладенням додаткових обов`язків, з передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, зокрема, й ризику впливу на свідків та потерпілих, та не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України. У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України не може бути й також визначений розмір застави, адже ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, із застосуванням насильства до потерпілого. А тому лише застосований до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, та запобігти спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Слідчий суддя також критично сприймає аргументи підозрюваного та його захисника щодо необхідності зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 в зв`язку з тим, що він хворіє, оскільки доказів неможливості утримання ОСОБА_4 в умовах СІЗО стороною захисту не надано.

Окрім того, Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту (далі Порядок), затверджений спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104 визначає взаємодію закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.

Згідно п. 2.3. Порядку медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Відповідно до п.п. 2.6., 2.7 Порядку особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Враховуючи вищевказані положення, особи, які перебувають під вартою, та є хворими, отримують медичну допомогу в амбулаторних умовах в медичних частинах та в спеціально визначених закладах охорони здоров`я.

А тому, слідчий суддя не убачає підстав для окремого реагування у порядку ст. 206 КПК України.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, стороною захисту ані у клопотанні, ані у судовому засіданні не доведено наявність підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 .

Необхідність у раніше застосованому запобіжному заході не відпала, а відтак належні правові підстави для зміни запобіжного заходу у слідчого судді відсутні, у задоволенні клопотання слід відмовити, а застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.09.2022 визначено до 10.11.2022 р., слід залишити без змін.

Керуючись ст. 201, 193 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя