Справа № 703/2317/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , українки, громадянина України, неодруженої, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, непрацюючої, раніше судимої:

- 6 квітня 2000 року Смілянським міським судом Черкаської області за ч. 2 ст.229-6 КК України 1960 року на2 роки позбавлення волі;

- 10 січня 2003 року тим же судом за ч.2 ст. 309, ст. 195, 70 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 5 жовтня 2010 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 395 КК України на 1 міс. арешту;

- 28 березня 2014 року тим же судом за ч.1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 26 листопада 2020 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186, ч.1 ст 71 КК України на 6 років 6 міс. позбавлення волі,

за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Білоус, повторно, 3 травня 2014 року, близько 12 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Економ» по АДРЕСА_2 , звідки таємно намагалася викрасти два дитячих спортивних костюми, загальною вартістю 280 грн. та спортивну «олімпійку», вартістю 70 грн., а всього майна на суму 350 грн., але злочин не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками магазину.

Вона ж, повторно, 14 вересня 2014 року близько 16 год. біля будинку АДРЕСА_3 , з вушних раковин малолітньої ОСОБА_5 , яка в силу свого віку не усвідомлювала факту протиправного вилучення майна і не могла розуміти і оцінити зміст, характер та значення дій, які вчиняла Білоус, таємно викрала золоті сережки, вартістю 510 грн., чим завдала ОСОБА_6 шкоди на вказану суму.

Вона ж, повторно, 29 жовтня 2014 року близько 14 год. на дитячому майданчику по вул. Комунарській в м. Сміла, з вушних раковин малолітньої ОСОБА_7 , яка не усвідомлювала факту протиправного вилучення майна і в силу свого віку не могла розуміти і оцінити зміст, характер та значення дій, які вчиняла

Білоус, таємно викрала золоті сережки, вартістю 680 грн., чим завдала ОСОБА_8 шкоди на вказану суму.

Вона ж, повторно, 4 грудня 2014 року близько 13 год. біля ЗОШ №1 по вул. Леніна в м. Сміла, з вушних раковин малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не усвідомлювали факту протиправного вилучення майна і в силу свого віку не могли розуміти і оцінити зміст, характер та значення дій, які вчиняла Білоус, таємно викрала золоті сережки, чим завдала ОСОБА_11 та ОСОБА_12 шкоди на 680 грн., кожній.

Вона ж, повторно, 2 квітня 2015 року близько 14 год. на вул. Піонерській в м. Сміла, з вушних раковин малолітньої ОСОБА_13 , яка в силу свого віку не усвідомлювала факту протиправного вилучення майна і не могла розуміти і оцінити зміст, характер та значення дій, які вчиняла Білоус, таємно викрала золоті сережки, вартістю 850 грн., чим завдала ОСОБА_14 шкоди на вказану суму.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні обвинувачена винною себе визнала повністю і пояснила, що 3 травня 2014 року близько 12 год. в магазині «Економ» по вул. Леніна в м. Сміла, намагалася викрасти два дитячих спортивних костюми та спортивну олімпійку, але була затримана працівниками магазину.

14 вересня 2014 року близько 16 год. біля будинку АДРЕСА_3 , з вушних раковин малолітньої дівчинки викрала золоті сережки.

29 жовтня 2014 року близько 14 год. на дитячому майданчику по вул. Комунарській в м. Сміла, з вушних раковин малолітньої дівчинки викрала золоті сережки.

4 грудня 2014 року близько 13 год. біля ЗОШ №1 по вул. Леніна в м. Сміла, з вушних раковин двох малолітніх дівчаток викрала золоті сережки.

2 квітня 2015 року близько 14 год. на вул. Піонерській в м. Сміла, з вушних раковин малолітньої дівчинки також викрала золоті сережки. Отримані кошти витрачала на власні потреби та потреби своїх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин справи що підтверджують вину обвинуваченої, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів, які характеризують її особу.

Дії Білоус суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, оскільки вона вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, повторно та за ч. 2 ст. 185 КК України, так-як вона таємно викрала чуже майно, повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості і індивідуалізації покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжкими, спосіб вчинення злочинів, мотиви і форму вини, як пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття та наявність чотирьох неповнолітніх дітей, так і обтяжуючі покарання обставини: вчиненя злочину повторно, вчинення злочину щодо малолітнього, а також особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово вже притягувалася до кримінальної відповідальності.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах, установлених санкціями інкримінованих їй статтї КК України, у виді реального позбавлення волі.

Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, суд, серед іншого, враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законом, а включає такий соціальний регулятор, як справедливість одна з основних і вирішальних засад права, яка виступає у якості регулятора суспільних відносин.

Саме на такій позиці ґрунтується рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15рп/2004 у справі №1-33/2004 року.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з того, що інкриміновані їй злочини ОСОБА_4 вчинила до засудження її Сосніським районним судом м. Черкаси 26 листопада 2020 року, то остаточне покарання їй необхідно призначити за сукупністю злочинів, відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України.

Покарання ОСОБА_4 за вчинення замаху на злочин, слід призначти відповідно до ч. 3 ст.68 К України, врахувавши ступінь здійснення злочинного наміру та причин, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України -2 роки 6 міс. позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання покарань, визначити ОСОБА_4 покарання 6 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання і покарання за вироком Сосніського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2020 року у виді 3 міс позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання - 6 років 9 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 27 листопада 2020 року.

На вирок можуть бути подані апеляції до Черкаського апелеляційного суду Черкаської області через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженою з моменту вручення їй копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1