г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1174/22
Номер провадження 1-кп/213/174/22
В И Р О К
Іменем України
15 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження №0000093 від 13.06.2022 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердичів Житомирської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду сержанта із матеріального забезпечення 3 роти спеціального призначення, у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України,-

за участі сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення:
прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

За обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000093:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_2 , перебуваючи на посаді сержантом із матеріального забезпечення 3 роти спеціального призначення вказаної військової частини, у військовому званні «солдат», 10 червня 2022 року близько 22 год. 00 хв. перебуваючи в спальному приміщенні другого поверху Криворізької гімназії №82 Криворізької міської ради, де тимчасово дислокується військова частина НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст.ст. 6, 9, 11, 13, 16, 17, 30, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст.ст. 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно посягаючи на встановлений порядок несення військової служби у військових формуваннях України, усвідомлюючи, що заступник командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_5 за військовим званням і посадою є для нього начальником та перебуває при виконанні обов`язків з військової служби, діючи з мотивів невдоволення його законною службовою вимогливістю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс не менше двох ударів кулаками обох рук в область обличчя та тулубу останнього, спричинивши своєму прямому начальнику ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця верхнього повіка лівого ока.
14.06.2022р. між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_7 , з одного боку та обвинуваченим з іншого боку, за участю захисника, зі згоди потерпілого, в приміщенні прокуратури укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, обвинувачений зобов`язався визнати вину в суді; та сторони погодились на призначення покарання за ст. 405 ч.4 КК України, із застосуванням ст.ст. 60, 69 КК України, покарання у вигляді 6 місяців арешту із відбуванням на гаупвахті.

Обвинуваченому було роз`яснено, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор у відповідності до ст. 476 КПК України має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також було роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому засіданні прокурор, потерпілий, обвинувачений та його захисник кожний окремо - просили затвердити угоду. Обвинувачений також підтвердив всі обставини, викладені в обвинувальному акті, вину визнав повністю.

Крім того, прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Проти задоволення заявленого прокурором клопотання учасники процесу не заперечували. Обвинувачений надав додатково відповідну письмову заяву.

Розглянувши в підготовчому засіданні угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення обвинуваченого, думку прокурора, потерпілого та захисника про затвердження угоди, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене покарання.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

При укладенні угоди враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме, ступінь сприяння обвинуваченим у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого та міркувань прокурора, захисника в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання ним винуватості у його скоєнні.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 405 ч.4 КК України, за ознаками: заподіяння тілесних ушкоджень начальнику у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчиненого в умовах воєнного стану.
Злочин відноситься до категорії тяжких.
Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

При цьому, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, знаходячись на волі може уникнути виконання покарання за цим вироком, крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення. За таких підстав, суд вважає, що йому слід обрати запобіжний захід у вигляді взяття під варту у залі суду.

Враховуючи також, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, із застосуванням насильства, суд, у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КК України, вважає за можливе не визначати розмір застави .

Керуючись ст.ст. 314,374, 375, 395, 472, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ
Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.06.2022 року укладену між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_7 , з одного боку та обвинуваченим з іншого боку, за участю захисника, зі згоди потерпілого, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Визнати ОСОБА_3 винним за ст.405 ч.4 КК України і призначити узгоджену між сторонами міру покарання, із застосуванням ст.ст. 60,69 КК України, у виді 6 місяців арешту із відбуванням на гаупвахті.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою у ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ) до набрання вироком законної сили, узявши його під варту у залі суду.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з 15.06.2022р.

Матеріали кримінального провадження №0000093 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті №213/1174/22 (1-кп/213/174/22).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженомуроз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .