Справа № 629/256/21
ВИРОК
іменем України
05.07.2022 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро об`єднане кримінальне провадження № 0001162 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2020 та № 0000254 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2021 відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх і непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого і проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03.10.2003 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України - з випробувальним строком 3 роки;
- 25.05.2004 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнений на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.10.2007 року умовно достроково не відбутий строк покарання становив: 10 місяців 21 день;
- 07.07.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнений 21.10.2014 року з Харківської ВК № 43 по відбуттю строку покарання;
- 26.11.2015 року Апеляційним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,
- 15.01.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Харківської області від 10.11.2016 року вирок від 15.01.2016 року змінено, призначено покарання за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України - 5 років позбавлення волі,
- 17.05.2017 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Зараховано в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2016 року. Звільнився 17.01.2019.
у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, -
ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Лозова, Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої у квартирі АДРЕСА_2 , раніше судимої,
19.12.2019 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, що становить п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Штраф сплачено 28.05.2020 знята з обліку РВ «Центр пробації» у зв`язку зі сплатою штрафу.

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 186 КК України, -

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що 27.11.2020 року близько 19 години 33 хвилини ОСОБА_3 перебував неподалік воріт господарського двору магазину «Сільпо», розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікрорайон 5, буд. 1, де у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, штовхнув металеві ворота вказаного вище господарського двору, що є охоронюваною територією, та на праві приватної власності належить ППТФ «ЮСІ», після чого проник на вказану територію. Після чого, перебуваючи на охоронюваній території, продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи повторно, таємно викрав велосипед зеленого кольору марки ХВЗ 28 «Україна» модель «15-11», що знаходився під металевими сходами, які примикають до будівлі магазину «Сільпо». В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 666 гривень 66 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, як такі що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

Далі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 02.03.2021 року приблизно о 17 годині 50 хвилин, разом перебували у приміщенні ТОВ «РУШ» магазину «Єва» № 569, розташованому за адресою: Харківська область, м. Лозова, проспект Перемоги, біля будинку № 44, де у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: товару, який був розташований на полицях магазину. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 вчинити крадіжку туалетної води та помади, на що остання погодилася, вступивши таким чином, з ОСОБА_3 у злочинну змову. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди ТОВ «РУШ» магазину «Єва» № 569, і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, таємно викрали туалетну воду марки «Версаче Пур Ом» ємністю 100 мл., в кількості 1 шт., вартістю 1237, 33 грн., та тестер помади для губ марки «Колор Мі Леді Мармелад», в кількості 1 шт., ( матеріальної вартості не становить) після чого, утримуючи при собі викрадене майно, стали виходити із приміщення магазину. В цей час їхні дії помітили працівники магазину, які стали підходити до них та вимагати припинити вчиняти кримінальне правопорушення, направлене на заволодіння майном, належним магазину, але ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розуміючи, що їхні дії стали помітні працівниками магазину, та ігноруючи вимоги зупинитися та повернути викрадене майно, а саме туалетну воду марки «Версаче Пур Ом» ємністю 100 мл., в кількості 1 шт., та тестер помади для губ марки «Колор Мі Леді Мармелад», утримуючи в руках вказану продукцію, вибігли з приміщення магазину, відкрито заволодівши вищевказаним майном. Своїми діями, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили майнову шкоду ТОВ «РУШ» магазину «Єва» № 569 на загальну суму 1237, 33 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених вище, визнав повністю. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчинених ним кримінальних правопорушень, та пояснив, що він дійсно 27.11.2020 року близько 19 години 33 хвилини із господарського двору магазину «Сільпо», таємно викрав велосипед зеленого кольору марки ХВЗ 28 «Україна» модель «15-11», що знаходився під металевими сходами, які примикають до будівлі магазину «Сільпо». Далі, він разом із ОСОБА_4 02.03.2021 року приблизно о 17 годині 50 хвилин, із магазину «Єва» № 569, таємно викрали туалетну воду марки «Версаче Пур Ом» ємністю 100 мл., проте коли їх помітили працівники магазину, та почали вимагати припинити вчиняти кримінальне правопорушення, він із ОСОБА_4 , розуміючи, що їхні дії стали помітні для працівників магазину, вибігли з приміщення магазину, та втекли.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, визнала повністю і у вчиненому розкаялася. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачена, підтвердила обставини про час і місце вчиненого нею разом із ОСОБА_3 злочину 02.03.2021 року, а саме приблизно о 17 годині 50 хвилин, із магазину «Єва» № 569, вони удвох таємно викрали туалетну воду марки «Версаче Пур Ом» ємністю 100 мл., проте коли їх помітили працівники магазину, та почали вимагати припинити вчиняти кримінальне правопорушення, вона разом із ОСОБА_3 , розуміючи, що їхні дії стали помітні для працівників магазину, вибігли з приміщення магазину, та втекли.

Крім вказаного, винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, відповідно до Витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань, 30.11.2020 були внесені відомості із правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню № 0001162 за заявою ОСОБА_8 щодо викрадення належного їй велосипеду «Україна» модель «15-11», що знаходився на території магазину «Сільпо».

Відповідно до заяви ОСОБА_8 , яка 29.11.2020 звернувшись до правоохоронних органів просила вжити заходи до невідомої особи, яка 27.11.2020 із території магазину «Сільпо» викрала належний їй велосипед марки «Україна».

Протоколом огляду місця події від 29.11.2020, разом із фото таблицею, під час огляду якого за участі понятих оглядалася ділянка місцевості неподалік воріт господарського двору магазину «Сільпо», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Протоколом огляду 29.11.2020 велосипеду «Україна», разом з фото таблицею, під час проведення даної слідчої дії, у присутності понятих, ОСОБА_9 вказав на велосипед, який він придбав у ОСОБА_3 .

За результатами висновків експерта №СЕ-19/121-20/21591-ТВ від 15.12.2020, та №СЕ-19/121-20/22985-ТВ від 05.01.2021, - ринкова вартість велосипеду марки ХВЗ 28 «Україна» модель «15-11», станом на момент вчинення кримінального правопорушення, становила - 666 гривень 66 копійок.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2020, свідок ОСОБА_9 вказав на особу, яка зображена на фото під №3, на якому зображений ОСОБА_3 , як на особу яка 27.11.2020 залишила у нього велосипед «Україна» зеленого кольору.

Так, відповідно до Витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань, 02.03.2021 були внесені відомості із правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 186 КК України по кримінальному провадженню №0000254 за заявою керуючої магазином «Єва» щодо відкритого заволодіння парфумами та губною помадою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.03.2021 року, про що складені фото таблиці, у присутності понятих оглядалося приміщення ТОВ «РУШ» магазину «Єва» № 569, розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, проспект Перемоги, біля будинку № 44, де чоловік та жінка викрали туалетну воду марки «Версаче Пур Ом» ємністю 100 мл., в кількості 1 шт., вартістю 1237, 33 грн., та тестер помади для губ марки «Колор Мі Леді Мармелад», в кількості 1 шт.

02.03.2021 ОСОБА_4 добровільно у присутності двох понятих надала для огляду тестер помади для губ марки «Колор Мі Леді Мармелад», в кількості 1 шт. про що було складено відповідний протокол.

Як слідує зі змісту заяви ОСОБА_10 керуючої магазином «Єва-569» від 02.03.2021, вона просить притягти до кримінальної відповідальності осіб, які 02.03.2021 приблизно о 17.50 год., перебуваючи в магазині «Єва-569» здійснили відкрите викрадення майна .

Того ж дня, а саме 02.03.2021, ОСОБА_10 добровільно видала, про що свідчить її заява, працівникам поліції парфуми Версаче Пур Ом туалетної води чоловічої 100 мл в кількості 1 шт., якими заволоділа жінка в приміщенні магазину «Єва-569» у м. Лозова, та які в присутності заявниці чоловік вирвав з рук адміністратора, та намагався розбити.

Як слідує зі змісту відеозапису з камер відеоспостереження магазину «Єва-569», та протоколу огляду диску, ОСОБА_3 викрав тестер помади, а ОСОБА_4 викрала туалетну воду, яку, показавши ОСОБА_3 , сховала під свій верхній одяг.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.03.2021, свідок ОСОБА_10 на фото під №2 впізнала ОСОБА_4 ,як особу яка відкрито 02.03.2021 заволоділа парфумами «Версаче».

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.03.2021, свідок ОСОБА_10 на фото під №3 впізнала ОСОБА_3 ,як особу яка відкрито 02.03.2021 заволоділа майном належним магазину «Єва».

За результатами проведених 03.03.2021 слідчих експериментів свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , кожен окремо, вказали на детальні обставини вчинення 02.03.2021 грабежу, в магазині «Єва», про що обуло складено відповідні протоколи слідчих експериментів, що зафіксовано на відеозаписи.

Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.03.2021, свідок ОСОБА_12 на фото під №4, а свідок ОСОБА_13 на фото під №1, впізнали ОСОБА_3 ,як особу яка відкрито 02.03.2021 заволоділа майном належним магазину «Єва», а саме губною помадою.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.03.2021, свідок ОСОБА_12 на фото під №3, свідок ОСОБА_13 на фото під №2, свідок ОСОБА_14 на фото під №2, впізнали ОСОБА_4 ,як особу яка відкрито 02.03.2021 заволоділа парфумами «Версаче», в магазині «Єва».

За результатами Висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/5016-ТВ від 11.03.2021 року, ринкова вартість чоловічої туалетної води торгової марки «Versace Pour Homme» об`ємом 100 мл, у новому стані, у кількості 1 шт., на момент скоєння злочину, а саме станом на 02.03.2021, при умовах, зазначених в дослідницькій частині, становить 1237,33 грн. Ринкова вартість наданого на дослідження тестеру помади для губ «Color Me Lady Marmelade» тон «115», на момент скоєння злочину, а саме станом на 02.03.2021, визначена не була, оскільки тестери помад не призначені для продажу, так як вони входять до комплекту рекламної продукції, що надається виробником до кожної партії помади для губ на рівні з буклетами.

Відповідно до постанови слідчого від 30.11.2020 велосипед марки «України» визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , про що свідчить її розписка про отримання на відповідальне зберігання велосипеду.

Відповідно до постанови слідчого від 02.03.2021 туалетна вода торгової марки «Versace Pour Homme» та помада для губ «Color Me Lady Marmelade» визнані речовими доказами та після проведення товарознавчої експертизи передані на відповідальне зберігання магазину «Єва-569», про що свідчить розписка ОСОБА_10 про отримання на відповідальне зберігання велосипеду.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В своїх рішеннях «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Отже, судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинувачених складів інкримінованих їм злочинів, доведеності вини у їх вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його дії правильно кваліфіковані:

за ч.3 ст. ст.185 КК України, як такі що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно;

за ч.2 ст. 186 КК України, як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 і її дії правильно кваліфіковані:

за ч.2 ст. 186 КК України, як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному окремо, згідно ст. ст. 66, 67КК України, судом не встановлено.

При цьому суд не відносить рецидив злочинів до обставин, що обтяжують покарання, обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки пункт 1 частини першої статті 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Вищенаведене узгоджується і з роз`ясненнями, що містяться у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04 червня 2010 року,якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки їх каяття і сприяння розкриттю злочину висловлене вже після викриття їх злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вчинених ним злочинів відсутнє, оскільки обвинувачені не надали критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ними, кожним окремо, кримінальних правопорушень, особи винних та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особам, які вчинили злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, дані про осіб обвинувачених, обидва обвинувачені суспільно корисною працею не займаються, не працюють, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебувають, скарг за місцем проживання не надходило. ОСОБА_3 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. ОСОБА_4 виховує двох неповнолітніх дітей.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує: вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкцій ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, прокурор просив призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, потерпілі, при призначенні покарання покладалися на розсуд суду, обвинувачені просили суворо не карати, також суд враховує відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про осіб обвинувачених, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням осіб кожного з них.

Разом із наведеним, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання та прийшов до висновку про звільнення від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України відсутні.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Призначення покарання ОСОБА_3 із застосуванням вимог ст.ст.75,76 КК України, не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню останнього в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

4.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, залишити колишнім.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, а саме з 02.03.2021 року.

ОСОБА_4 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 ( один) рік. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.п.н. НОМЕР_1 , судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-20/21591 від 15.12.2020 року в сумі 653,80 гривень (Код доходів 24060300, отримувач платежу: ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, п/рахунок UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.п.н. НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і.п.н. НОМЕР_2 , судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/5016-ТВ від 11.03.2021 року,- по 408,63 гривень, з кожного. Код доходів 24060300, отримувач платежу: ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, п/рахунок UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк: Казначейство України (ел. адм. подат.)
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.12.2020 року на велосипед марки «Україна» зеленого кольору.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.03.2021 року на парфуми «Versace Pour Homme» в кількості 1 шт. та помаду колор мі «Lady Marmelade» в кількості 1 шт.

Після набрання вироком законної сили речові докази: велосипед марки «Україна» зеленого кольору переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_8 ; парфум «Versace Pour Homme» в кількості 1 шт. та помаду колор мі «Lady Marmelade» в кількості 1 шт., передані під зберігальну розписку представнику потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_10 залишити ТОВ «РУШ»; лазерний диск біло-помаранчевого кольору із маркуванням DVD+R та написами «VIDEX MAMBA» 16х 4,7 Gb 120 min, на якому маються файли відеозаписів із камер внутрішнього відеоспостереження магазину «ЄВА-569» за 02.03.2021 в кількості 5 шт.- зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_15