Справа № 635/441/20
Провадження № 1-і/545/35/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава , в режимі відео конференції, клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

02.04.2021 року слідчим суддею Харківського районного суду Харківської області обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово в подальшому продовжувався та строк дії якого закінчується 08.06.2022 року.
Метою застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом запобігання ризикам, передбаченим пп.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:
1)переховуватися від органів досудового розслідування або суду;
2)незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;
3)вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні численних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185,ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, за найтяжче з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6-ти років, не працює, не проживає за місцем реєстрації, не має родини, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим, без застосування запобіжного заходу до нього. ОСОБА_5 може переховуватись від суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду.
Також, під час досудового розслідування ОСОБА_5 вже переховувався від органів слідства та 11.12.2020 року слідчим суддею виносилась ухвала про надання дозволу на його затримання для примусового приводу до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, що підтверджує схильність ОСОБА_5 до переховування від органів слідства та суду, та підсилює існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зважаючи на те, що суд досліджує докази безпосередньо і судовий розгляд у провадженнях ще не розпочатий, потерпілі та свідки ще не допитані судом, а ОСОБА_5 обізнаний про місце мешкання та роботи потерпілих та свідків, то з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на потерпілих та свідків, які викривають його у вчиненні правопорушень. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Враховуючи характер та обставини правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_5 , їх множинність, дані про особу обвинуваченого, який не працює, а відповідно і не має джерел для забезпечення нормальної життєдіяльності, раніше був неодноразово засуджений за вчинення тяжких злочинів проти власності, та знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких корисливих правопорушень, що у сукупності вказує на підвищену суспільну небезпеку його особи, тому ОСОБА_5 може, незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності, вчинити новий злочин, що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень. При цьому, обвинуваченому ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень (№0000463 від 08.09.2021 р., №0000013 від 02.04.2021р.) в той час, коли стосовно нього вже розглядався обвинувальний акт по суті судом, що свідчить про стійку кримінальну та антисоціальну направленість його поведінки і посилює існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відтак, ризики, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, не зникли та не зменшилися, і, зважаючи на вищевикладені факти виправдовують його тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав його задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, прохав змінити обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений у судове засідання не доставлений у зв`язку з тим, що на території м.Харкова ведуться бойові дії. Також неможливою є його участь у судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції із

Державною установою «Харківський слідчий ізолятор», де перебуває обвинувачений ОСОБА_5 , оскільки доступ до мережі інтернет відсутній у зв`язку із пошкодженням кабельної мережі.

Заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Так, відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 08.06.2022 року, однак судове провадження по даному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду.
Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Взяття під варту відповідно до підпункту « с » пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 р. у справі « Ладент проти Польщі » ( Ladent v. Poland ), а тому тримання обвинувачених під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

З урахуванням особи ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні умисних злочинів, в тому числі і тяжкого злочину, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочині, вчинив інші кримінальні правопорушення в той час, коли стосовно нього вже розглядалося судом кримінальне провадження, за цим кримінальним провадженням переховувався від органів досудового розслідування у зв`язку із чим відносно нього виносилася ухвала про надання дозволу на затримання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не працює, тобто не має легальних джерел доходу, за місцем реєстрації не проживає, не має міцних соціальних зв`язків, враховуючи тяжкість покарання , що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується , у суду є обгрунтовані підстави вважати, що останній знаходячись на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому ризики , передбачені ст. 177 КПК України не відпали та не змінилися.

Будь-яких доказів, які б свідчили про існування об`єктивних даних щодо можливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів суду не надано.

Твердження сторони захисту про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого є непереконливими з огляду на доведеність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися.

Інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, виходячи з конкретних обставин справи, не буде достатнім стимулюючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , оскільки в будь-якому випадку передбачає перебування останнього на волі.

За таких обставин строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити , а тому клопотання прокурора обгрунтоване та підлягає задоволеню.

Керуючись ст.ст. 177,178,183,194-197,201,331,392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі « Харківський слідчий ізолятор » строком на 60 (шістдесят) днів до 06.08.2022 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, направити обвинуваченому, начальнику ДУ « Харківський слідчий ізолятор ».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1