Справа № 405/3816/22
1-в/405/378/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника ДУ «Кропивницька виправна колонія №6» - ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький в режимі відеоконференції клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяне, Кам`янсько-Дніпровського району, Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:
1) 10.09.2010 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 357, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 06.08.2012 на підставі статті 81 КК України умовно-достроково на 10 місяців 18 днів;
2) 30.11.2012 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.04.2017 по відбуттю строку покарання;
3) 12.02.2019 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;
4) 14.05.2019 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки;
по теперішній справі засуджений: 11.11.2019 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі.

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив:
засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, та просив його задовольнити, зазначивши, що засуджений стягнень за час відбування покарання не мав, що вказує на його позитивну поведінку.
Прокурор заперечувала щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» залишив вирішення клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 № 245-О-22, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засідання встановлено, що вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11.11.2019 ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки 05 місяців (а.о.с. 14 Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 13.08.2019, кінець строку 13.01.2024. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 02 роки 11 місяців 29 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 05 місяців 01 день.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 15.08.2019, за час відбування покарання порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, заохочень не мав (а.п. 16); в державній установі «Вільнянська виправна колонія (№11)» перебував з 15.08.2019 року - за час перебування в установі порушень, встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав; з 31.01.2020 відбував покарання в державній установі «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» - за час перебування в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, заохочень не мав; з 16.03.2022 відбуває покарання в державній установі «Кропивницька виправна колонія (№6)» - під час відбування покарання в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, заохочень не має; підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу; підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням; намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок для самостійного їх виконання; до виконання робіт з благоустрою установи ставиться безвідповідально, перекладає їх виконання на інших засуджених; участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере; участь у роботі самодіяльних організацій не приймає, соціально корисну активність не проявляє; не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, так, як не вбачає в цьому суспільної необхідності та особистої користі; підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов; засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебуває; відповідно до оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений має «високий рівень»; характеризується посередньо (а.п. 15).
З особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що на засіданні комісії ДУ «Оріхівська виправна колонія №88)» розглядалося питання застосування ст. 101 КВК України, де ОСОБА_6 було відмовлено, як такому, що не стає на шлях виправлення (протокол № 5 від 10.02.2021, а.о.с. 28, Т.1 ч.ІІ).
Також на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_6 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 46 від 29.10.2021, а.о.с. 32, Т.1 ч.ІІ).
Крім того, на засіданні адміністративної комісії ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_6 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 15 від 28.07.2022, а.о.с. 35, Т.1 ч.ІІ).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_6 та матеріали особової справи останнього за № 245-О-22 не містять відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.
Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
Згідно наданої суду довідки засуджений ОСОБА_6 згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до робіт без оплати праці з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених та за весь час відбування покарання відпрацював всього 8 годин (а.п. 17).
Суд відмічає, що засуджений ОСОБА_6 , за час відбування покарання до виконання робіт з благоустрою установи ставиться безвідповідально, перекладає їх виконання на інших засуджених; участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере; участь у роботі самодіяльних організацій не приймає, соціально корисну активність не проявляє; не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, так, як не вбачає в цьому суспільної необхідності та особистої користі.
При оцінці поведінки засудженого, суд виходить з того, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
Разом з тим, пасивна поведінка засудженого не засвідчує виправлення та перевиховання останнього. ОСОБА_6 хоча й не допускав порушення режиму, однак його пасивна поведінка не була позитивним прикладом для інших засуджених.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисні кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії тяжких злочинів, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_6 не є стабільним та послідовним.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 положень ст. 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали суду направити до Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» для відома та вручення засудженому ОСОБА_6 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_8