Справа № 308/7143/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ровеньки Луганської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, яка тимчасово не працює, має на утриманні троє малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання та доданих матеріалів, ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000631 від 09.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 будучи раніше судимою вироком Ужгородського міськрайонного суду від 28.12.2021 по справі №308/7868/21 за ч. 1, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки, на шлях виправлення не стала та вчинила нові умисні злочини за наступних обставин:

Так, 24 лютого 2022 року у зв`язку триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб який в подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Не зважаючи на викладене, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, 08 червня 2022 близько 13 години 13 хвилин перебуваючи у магазині Простор за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 34Б, шляхом вільного доступу з прилавків здійснила крадіжку побутових товарів а саме: шампуню «Fructis Ріст на повну силу» об`ємом 400 мл. у кількості 2 од., загальною вартістю 159,12 грн., шампуню «Fructis Баланс зволоження» об`ємом 400 мл. вартістю 79,56 грн., рідке мило «Duru» об`ємом 500 мл., вартістю 82 грн., дитячі підгузники типу трусики «Pampers Pants Midi 3р.» вартістю 443,33 грн., чим завдала матеріальну шкоду потерпілій стороні ТОВ «Стиль Д», на загальну суму 764,01 грн., після чого з місця події зникла й викраденими речами розпорядилась на власний розсуд.

В клопотанні слідчий зазначає, що 09 червня 2022 року ОСОБА_6 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - таємному викраденні майна (крадіжка), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 , злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: копією протоколу ОМП від 08.06.2022 року, копією протоколу прийняття заяви від ОСОБА_7 від 08.06.2022 року; копією протоколу затримання ОСОБА_6 від 08.06.2022 року; копія протоколу допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 09.06.2022 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 09.06.2022 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 09.06.2022 року;

В ході досудового розслідування встановлено, що 28 січня 2022 року в рамках кримінального провадження №0000840 до Ужгородського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, розгляд якого триває по теперішній час. В рамках даного кримінального провадження обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливостю внесення застави, яка була сплаченою.

Обгрунтовуючи заявлене клопотання слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене нею діяння зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вищезазначених ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, ніде не працює і не має постійного джерела доходу, неодноразово вчиняла кримінальні правопорушення й раніше, є раніше судимою згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 28.12.2022, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, по кримінальному провадженню №0001149, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від реального відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, про те у період іспитового строку вчинила ряд кримінальних правопорушень.

Так, 31.05.2022 до Ужгородського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 по об`єднаному кримінальному провадженні №0000391 від 31.03.2022 за ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 (всього вісім епізодів) КК України, розгляд якого триває по теперішній час. В рамках вищевказаного кримінального провадження на стадії досудового розслідування відносно ОСОБА_6 обрано два запобіжні заходи, а саме: 27.04.2022 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №308/4867/22 відносно неї обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави, яка була сплачена 28.04.2022 року та 04.05.2022 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду по справі 308/4867/22 в кримінальному провадженні №0000496 від 03.05.2022 (яке було згодом об`єднане до кримінального провадження №0000391), обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб. При цьому кримінальне правпорушення передбачені ч.2 ст. 15-ч.4 ст. 185 КК України, досудове розслідування за якими здійснюється у кримінальному провадженні №0000496 вчинені нею в період дії відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави у данному кримінальному провадженні, а кримінальне провадження №0000631 від 09.06.2022 вчинене під час дії відносно ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту та застави.

З огляду на вищезазначене, більш м`які запобіжні заходи будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам, порівняно із взяттям під варту.

А тому на підставі вищенаведеного, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваній та її захиснику вчасно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, ніде не працює, вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення під час іспитового строку, та підозрюється у вчиненні ряду інших кримінальних правопорушень проти власності, які вчинені нею також у період дії обраних відносно ОСОБА_6 запобіжних заходів у виді застави та домашнього арешту, у зв`язку з чим наявні достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, та може вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування до неї більш м`яких запобіжних заходів, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_6 , пояснила, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, впливати та свідків, або вчинити інший злочин. Також пояснила, що на обліку у лікарів не перебуває, має панічні атаки та деколи ходить на профілактику до лікаря, має трьох малолітніх дітей, чоловік на даний час проходить лікування.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти внесеного клопотання, зазначивши, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, зазначені в клопотанні ризики не доведені. Її підзахисна не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Просив суд врахувати, що ОСОБА_6 має трьох малолітніх дітей: 2013, 2018 та 2021 року народження, а її чоловік перебуває на лікуванні з травмою ноги і не може здійснювати догляд за ними.

Просив слідчого суддю застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, а саме у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 , її захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.
Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
У пункті 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дані, що характеризують підозрювану.
Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що, ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
В той же час, в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно пояснень підозрюваної, малолітні діти проживають разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Також з разом з нею за вказаною адресою проживає її цивільний чоловік, батько її наймолодшої дитини, який на даний час не може пересуватися, оскільки у нього травмована нога.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив зазначеним обставинам повідомленим підозрюваною та її захисником.
На думку слідчого судді, наявність у підозрюваної трьох малолітніх дітей, за якими підозрювана здійснює догляд, і не встановлено фактів її ухилення від піклування про дітей, суттєво зменшує встановлені ризики, та свідчить про можливість запобігання таким шляхом застосування більш м"яких запобіжних заходів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
При розгляді питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги вимоги національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, зокрема приписи, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», (п. 80) відповідно до якого при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (п. 29) відповідно до якого Європейський суд прийшов до висновку, що тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обгрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м"якого запобіжного заходу.
Згідно п. 62 рішення «Боротюк проти України» ЄСПЛ в частині правозастосування ст. 5 Конвенції зазначив: «При цьому існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів. До аналогічних висновків ЄСПЛ прийшов у рішеннях «Смірнова проти Росії», «Вренчев проти Сербії».
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що сама підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м"які запобіжні заходи можуть не забезпечити її належної поведінки та виконання нею процесувальних обов"язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання їй найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
За таких обставин, враховуючи, що прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно ОСОБА_6 більш м"який запобіжний захід, а саме у виді домашнього арешту, який на думку слідчого судді забезпечить дотримання підозрюваною ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження, та може забезпечити запобігання можливим ризикам, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий в заявленому клопотанні.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Луганської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, має на утриманні троє малолітніх дітей, яка тимчасово не працює, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, та заборонити залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду - цілодобово.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом по 05.08.2022 року включно.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Виконання даної ухвали доручити начальнику Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, підозрюваного, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. В разі невиконання вище вказаних зобов`язань відносно нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1