ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/5412/20 Номер провадження 11-кп/814/2177/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001069 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 28 липня 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, громадянину України, не одруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , судимому,
обвинуваченому за ч.3 ст. 185 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 25.09.2022 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, 18.10.2020 о 10.49 за попередньою змовою з ОСОБА_7 самовільно зайшли на територію будівництва по АДРЕСА_2 , де умисно, скориставшись відсутністю власника з металевого вагончика викрали інструменти та електроінструменти, належні ОСОБА_8 , чим завдали потерпілому шкоду на суму 31742 грн.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, тяжкістю покарання та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, тому вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних засобів не зможе запобігти ризикам.

На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт або особисте зобов`язання.

Свої вимоги обґрунтував тим, що прокурор безпідставно посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так як він не має наміру будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім цього зазначив, що за попереднім вироком строк відбування покарання закінчився 25.08.2022.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0001069 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України. В судовому засіданні 28 липня 2022 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.09.2022 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на обґрунтованість підозри та те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість злочину, інкримінованого ОСОБА_6 , за який передбачено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, те, що вказаний злочин вчинено за попередньою змовою з ОСОБА_7 , даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, наявність судимості, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу та на час вирішення питання не зменшилися.

Зазначаючи в апеляційній скарзі про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обвинувачений не зазначає, якими саме доказами спростовуються висновки суду, викладені в ухвалі. При цьому, відбуття покарання за попереднім вироком жодним чином не впливає на вирішення питання про продовження запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні.

Тобто, обвинувачений не навів переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 28 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4