Справа № 344/8489/21
Провадження № 11-кп/4808/234/22
Категорія ч.2 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2022 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2022 року задоволено подання Івано-Франківського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням ОСОБА_8 і направлення його для відбування призначеного судом покарання.

Скасовано звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням терміном 1 (один) рік, призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 09.07.2020 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України і направлено засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання у виді двох років чотирьох днів позбавлення волі, призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 09.07.2020 року.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 постановлено рахувати з часу фактичного затримання.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду.

Зокрема, засуджений посилається на те, що під час розгляду судом подання органу пробації, він хворів на Covid-19, його стан був дуже важким, у зв`язку з чим він неодноразово надсилав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду та долучав відповідні підтверджуючі документи. При цьому він повідомляв суд про зміну місця проживання на АДРЕСА_1 , проте суд постійно відправляв повідомлення на невідомі йому адреси, а тому він кожного разу сам цікавився про наступні дати судових засідань.

Вказує, що не відповідає дійсності зазначене в оскаржуваній ухвалі твердження про те, що захисник ОСОБА_9 12 квітня 2022 року повідомив суду, що ОСОБА_8 04.04.2022 року особисто приїжджав у м. Івано-Франківськ та уклав з ним договір про надання правової допомоги. Натомість стверджує, що він з 22.11.2021 року не був у м. Івано-Франківську і з ОСОБА_9 не підписував договір про надання правової допомоги, у них була лише домовленість на виконання одноразової послуги, за яку адвокат отримав оплату. Звертає увагу на те, що суд безпідставно вказав в ухвалі про те, що від нього заяв чи клопотань на час розгляду справи не надходило. Так, 17 квітня 2022 року він, перебуваючи в Першій міській лікарні на стаціонарному лікуванні, особисто о 17:35 год. відправив листа на електронну адресу Івано-Франківського міського суду, а також один примірник листа передав кур`єру Укрпошти, в якому описав причини неявки. Водночас у своїх клопотаннях про відкладення розгляду справи через хворобу, він зазначав, що бажає приймати участь у судовому засіданні та мати захисника. Однак, суд провів судовий розгляд у його відсутності, позбавив можливості ознайомитися з матеріалами справи, надати пояснення та долучити до справи докази, скористатися юридичною допомогою адвоката. Зазначене є грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Засуджений ОСОБА_8 в судове засідання апеляційної інстанції повторно не з`явився, незважаючи на те, що судом апеляційної інстанції неодноразово приймались заходи щодо забезпечення права засудженого на участь у судовому засіданні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.04.2022 року знаходиться в апеляційному суді з 02.05.2022 року і до теперішнього часу засуджений жодного разу не з`явився до суду апеляційної інстанції. Розгляд кримінального провадження неодноразово відкладався за клопотанням засудженого, який стверджував, що не має можливості з`явитися до суду апеляційної інстанції у зв`язку із поганим станом здоров`я. При цьому, ОСОБА_8 долучав до відповідних клопотань копії медичних документів (довідки, виписки, результати аналізів), які не були завірені належним чином та які не містили даних про неможливість приймати участь у судовому засіданні за станом здоров`я. Апеляційний суд неодноразово вказував у своїх рішеннях, що відповідно до п.п. 1.1. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, факт тимчасової непрацездатності засвідчується тільки листком непрацездатності.

Водночас, апеляційним судом, з метою перевірки доводів засудженого про його неможливість приймати участь у судовому засіданні апеляційної інстанції за станом здоров`я, було надіслано запит на адресу Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради щодо перевірки достовірності наданої ОСОБА_8 копії Виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією, до довідки серії АВ №1056525, відповідно до якого останньому безстроково було встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з тим, що в нього «постраждав мозок внаслідок розвитку епілептичного ураження».

Разом з тим, згідно з отриманої відповіді, зазначена довідка Житомирським обласним центром медико-соціальної експертизи не видавалась, що свідчить про те, що ОСОБА_8 надав суду копію медичної довідки, в якій зазначені дані, що не відповідають дійсності.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що до матеріалів провадження долучено витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.02.2022 року, відповідно до якого у вказаний реєстр були внесені дані про ознаки вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме про те, що ОСОБА_8 08.11.2021 року надіслав до Івано-Франківського апеляційного суду завідомо підроблений документ довідки №972 від 12.09.2021 р. та №1041 від 11.10.2021р., які нібито видані лікарями КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Дарницького району м. Києва, згідно яких у останнього діагностовано пневмонію, які вказаною установою не видавались.

Апеляційний суд вважає, що засуджений, як учасник судового розгляду, повинен добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

За своєю суттю дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права стороною процесу, однак по суті вони направлені на деструктивність судового розгляду.

Колегія суддів вважає, що вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 зловживаючи своїм процесуальним правом на відкладення розгляду кримінального провадження, свідомо відмовляється від свого права на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність засудженого в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Враховуючи вищевказані обставини та приймаючи до уваги процесуальну поведінку засудженого ОСОБА_8 під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного розгляду за відсутності засудженого.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурор, який заперечував проти поданої апеляційної скарги засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Так, зі змісту доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 вбачається, що він обґрунтовує незаконність судового рішення тим, що під час судового розгляду було порушено його право на участь у судовому засіданні внаслідок чого він не мав можливості організувати ефективний захист своїх інтересів.

Згідно з положеннями ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до п.8 ч.1 ст. 537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог процесуального закону під час розгляду подання органу пробації.

Колегія суддів звертає увагу на те, що порядок розгляду питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання регламентується ст.539 КПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 23.11.2021 року рішення суду першої інстанції було скасовано саме з метою забезпечення права засудженого ОСОБА_8 на участь в судовому засіданні.

Однак, процесуальна поведінка засудженого ОСОБА_8 під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції свідчила про те, що останній свідомо відмовився від свого права на участь в судовому засіданні.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, ОСОБА_8 засуджений вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 09.07.2020 року за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.389 КК України, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 4 днів позбавлення волі, та звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 104 КК України строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З наданих суду матеріалів особової справи №05/2021 вбачається, що з 01.09.2020 року до 13.01.2021 року засуджений ОСОБА_8 перебував на обліку в Корольовському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області, а з 13.01.2021 останній перебуває на обліку в Івано-Франківському міськрайонному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області.

З обов`язками, покладеними судом, та правилами поведінки під час іспитового строку ОСОБА_8 ознайомлено 07.09.2020 в Корольовському РВ та повторно 20.01.2021 в Івано-Франківському МРВ, про що відібрано відповідні підписки.

Постановою Корольовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області від 07.09.2020 року, з якою ОСОБА_8 був ознайомлений, йому були встановлені дні явки для реєстрації до органу з питань пробації 1,2,3,4 вівторок кожного місяця (а.о.с. 15).

Постановою Івано-Франківського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 20.01.2021 року, з якою ОСОБА_8 був ознайомлений, йому були встановлені дні явки для реєстрації до органу з питань пробації 1,3 середа кожного місяця (а.о.с. 95).

Згідно даних особової справи, 15.09.2020 року працівниками Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області ОСОБА_8 за неявку на реєстрацію 08.09.2020 без поважної причини було винесене попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.о.с. 25).

Також з листка реєстрації вбачається, що 17.02.2021, 03.03.2021, 17.03.2021, 07.04.2021, 21.04.2021, 05.05.2021 та 19.05.2021 ОСОБА_8 на реєстрацію до Івано-Франківського МВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області не з`являвся, належних доказів на доведення поважності причин не прибуття органу пробації не надавав (а.о.с. 90).

В матеріалах особої справи наявні довідки, складені працівниками Івано-Франківського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про те, що ОСОБА_10 на реєстрацію до органу пробації не зявляється та в телефонному режимі повідомляє, що прибуде до органу пробації після завершення лікування та надасть оригінали довідок. Також ОСОБА_10 через застосунок-месенджер Viber надсилав фотокопії довідок про тимчасову непрацездатність, що долучені до його особової справи.

Разом з тим, в матеріалах судового провадження наявна копія витягу з ЄРДР відповідно до якого, 12.08.2021 зареєстровано кримінальне провадження №0000022 за ч.4 ст.358 КК України. Згідно викладу обставин, що можуть свідчити про можливе вчинення кримінального правопорушення: ОСОБА_10 , перебуваючи на обліку в Івано-Франківському міськрайонному секторі філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, з метою ухилення від явок на періодичну реєстрацію, використав завідомо підроблені довідки про тимчасову непрацездатність (а.с.п. 39).

Згідно приписів ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Отже, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з ч. 2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком суду. Невиконання засудженим покладених обов`язків вважається невиконання ним хоча б одного з обов`язків, які були покладені на нього судом.

Відповідно до ч.3 ст.164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Згідно з ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_10 під його особистий підпис був повідомлений про необхідність з`являтися на реєстрацію до органу з питань пробації у визначені дати, був повідомлений про можливі наслідки невиконання даного обов`язку, та йому були відомі наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків, однак, останній без поважних причин систематично не виконував обов`язок з`явитися на реєстрацію до органу з питань пробації, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 не виконав покладені на нього судом обов`язки, що свідчить про явне небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Колегія суддів не приймає доводи засудженого те, що він не з`являвся для реєстрації до органу пробації через стан здоров`я, про що зазначено в апеляційній скарзі, оскільки матеріали провадження, не містять відомостей, що підтверджують його доводи та свідчать про неможливість виконувати покладені на нього судом обов`язки, зокрема з`являтися для реєстрації до органу пробації.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання органу з питань пробації про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню, з викладених в апеляційній скарзі мотивів, не підлягає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5