КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 11-кп/824/822/2022 Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України
Єдиний унікальний номери 364/172/21 Головуючий у суді 1 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000192, внесеного до ЄРДР 7 грудня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за апеляційними скаргами прокурора Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Володарського районного суду Київської області від 10 серпня 2021 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. с. Бурківці Тетіївського р-ну Київської обл., громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працюючий, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що 17 грудня 2020 року близько 14.50 год. у денну пору доби, маючи стаж водіння менше двох років та керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel» модель «Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у середині якого перебували три пасажири, а саме: потерпілий ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , рухаючись на 26 км автодороги Р 17 від с. Логвин (смт Володарка) в напрямку м. Біла Церква Київської області, проявив самовпевненість під час керування транспортним засобом, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, діючи в порушення вимог: пункту 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та введених в дію з 1 січня 2002 року, відповідно до якого «водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7 ПДР»; підпункту «б» пункту 12.6 ПДР, згідно з яким «поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год.»; пункту 14.6 ПДР, згідно з яким «обгін заборонено на перехресті»; розділу 34 (1.1. вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах), виконуючи маневр обгону, не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, під час руху по смузі зустрічного руху допустив виїзд на ліве узбіччя по напрямку руху, неконтрольований рух проїзною частиною та перекидання в кюветі з правого боку.

Внаслідок описаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий - пасажир автомобіля марки «Opel» модель «Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: «компресійного перелому тіл Th 10 і Th 11; перелом остистого відростка і дужок тіл хребця Th 10; травматичний стегноз хребтового каналу на рівні Th 10».
Сукупність допущених водієм ОСОБА_6 грубих порушень вимог підпункту «а» пункту 14.6 та вимог розділу 34 (1.1. вузька суцільна лінія) ПДР знаходиться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

Цим вироком вирішено питання цивільного позову, речових доказів та судових витрат.

Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, оскільки вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність - невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через мякість, просить вирок суду скасувати, Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. З ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації своїх дій, вважає вирок суду в частині призначення міри покарання незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винного, просить змінити вирок суду в частині покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, виключити із резолютивної частини оскаржуваного вироку посилання на застосування відносно нього положення п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України - як невиїзд за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В іншій частині вирок залишити без змін.

Потерпілий ОСОБА_12 , представник потерпілого ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_6 про день, час та місце проведення апеляційного розгляду повідомлені у встановленому законом порядку (ас. 213-214), до апеляційного суду не з`явились.
8 листопада 2021 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява від представника потерпілого ОСОБА_13 , зі змісту якої останній просить розгляд справи по обвинуваченню ОСОБА_6 проводити без участі потерпілого та представника потерпілого (ас. 187-188).
9 червня 2022 року в судовому засіданні до секретаря судового засідання надійшов телефонний дзвінок з номеру НОМЕР_2 , згідно з яким обвинувачений ОСОБА_6 повідомив про те, що він перебуває в Польщі (ас. 209).
З урахуванням думки прокурора, яка не заперечувала щодо проведення розгляду справи за відсутності потерпілого, його представника, обвинуваченого, зважаючи на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів доходить висновку про розгляд справи за відсутності потерпілого ОСОБА_12 , представника потерпілого ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_6 .

До початку апеляційного розгляду 15 липня 2022 року до Київського апеляційного суду на елеронну адресу Київського апеляційного суду, а також 19 липня 2022 року поштовим відправленням від апелянта - прокурора Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 надійшла заява про відмову від апеляційної скарги на вирок Володарського районного суду Київської області від 10 серпня 2021 року щодо ОСОБА_6 , відповідно до змісту якої, прокурор, користуючись правом, передбаченим ст. 403 КПК України, відмовляється від апеляційної скарги на вирок Володарського районного суду Київської області від 10 серпня 2021 року щодо ОСОБА_6 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (ас. 215-218).

Вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти прийняття відмови апелянта від поданої апеляційної скарги, оскільки це є правом прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.
Якщо вирок суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, апеляційна скарга на вирок судуу вказаному кримінальному провадження подана обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , який відмовився від поданої апеляційної скарги. Заперечення від інших учасників апеляційного провадження в частині закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 не надходили,а тому колегія суддів вважає можливим прийняти відмову прокурора від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження в цій частині відповідно до положень ч. 2 ст. 403 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 403 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Заяву прокурора про відмову від апеляційної скарги задовольнити.

Апеляційне провадження в частині за апеляційною скаргою прокурора Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 на вирок Володарського районного суду Київської області від 10 серпня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України, - закрити у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

_________________ __________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4