Справа № 444/870/22
Провадження № 1-кп/444/194/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000498, внесеного 25.12.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва Київської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, освіта вища, раніше не судимого, не інвалід, працюючого ФОП " ОСОБА_3 ", ІПН НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_3 24 грудня 2021 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним транспортним засобом, марки «BMW 535XІ», номерний знак НОМЕР_2 та рухаючись ним по автодорозі Львів-Київ у межах села Малехів, Львівської області, у напрямку до міста Львова, грубо порушуючи вимоги чинних Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р. зі змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.2 - в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; п.п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 1.10 (в частині визначення термінів "дорожні умови», «дорожня обстановка») дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан, дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом; п. 2.3 «б» бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.3.«д» не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь- якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не урахував дорожні умови та дорожню обстановку, стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, такими своїми діями втратив керованість транспортного засобу, як наслідок, без причин технічного характеру, пересік осьову подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 дод. 2 ПДР України, в районі 4 км. автодороги «Львів- Київ» у межах села Малехів, Львівського району Львівської області виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із транспортним засобом, марки «КІА РІО», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , яка рухалася у зустрічному напрямку по вказаній автодорозі із міста Львова у напрямку до міста Дубляни, Львівського району Львівської області.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху України, водій автомобіля, марки «КІА РІО» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, а саме: забійну рану на передній поверхні лівого колінного суглобу, пігментна пляма (слід бувшого садна) на передній поверхні правого колінного суглобу, закритий перелом нижнього полюса лівого наколінника, розтяг передньої хрестоподібної зв`язки, забій латерального виростка лівої великогомілкової кістки, пошкодження заднього рогу медіального меніска, розтяг широкого м`язу лівого стегна, гемартроз лівого колінного суглобу, гематома лівої молочної залози, забій м`яких тканин та садна обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 29/22 від 07.02.2022 р. відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження по ознаці довготривалого розладу здоров`я, а пасажири ОСОБА_8 та ОСОБА_10 отримали легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров"я.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Як учасник дорожнього руху, ОСОБА_3 порушив діючі правила дорожнього руху, а саме:

- п.п. 1.2 - в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;
- п.п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
-п. 1.10 (в частині визначення термінів "дорожні умови», «дорожня обстановка»):
дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан,
дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;
- п. 2.3 «б» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 2.3.«д» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
-п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь- якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження та допитом потерпілої ОСОБА_8 .

Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи.

Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченим, ні іншими учасниками.

Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також розяснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, після розяснення йому суті обвинувачення підтвердив вищевказані обставини у вчиненні кримінального правопорушення, свою вину визнав повністю і пояснив, що він 24 грудня 2021 року керуючи транспортним засобом марки «BMW 535XІ» та рухаючись ним по автодорозі Львів-Київ у межах села Малехів, Львівського ОТГ Львівської області, у напрямку до міста Львова виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із транспортним засобом, марки «КІА РІО», яким керувала потерпіла. Вважає, що дане ДТП сталось у зв"язку з вибоїною на дорозі, через яку він не впорався з керуванням, що призвело до настання ДТП. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати. Щодо цивільного позову зазначив, що такий визнає частково. Погоджується відшкодувати потерпілій ОСОБА_8 та її неповнолітнім дітям 100 000,00 грн. моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 24.12.2021 року вона керувала транспортним засобом, марки «КІА РІО» в якому перебували також її неповнолітні діти. Різко їй на смугу зустрічного руху виїхав автомобіль під керуванням обвинуваченого і ДТП уникнути не вдалося та відбулося зіткнення під час якого вона зазнала тілесних ушкоджень разом із дітьми. Просить суд задоволити її цивільний позов в повному обсязі. Щодо покарання обвинуваченого покладається на думку прокурора.
Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв"язку, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв"язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об"єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Вина підсудного ОСОБА_3 полягає в тому, що він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження і тому суд такі його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України.
Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченого у скоєнні предявленого йому кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України за вчинення якого судиться ОСОБА_3 згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_3 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також бере до уваги особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, раніше не судимий.

Обставини, які помякшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченого судом не встановлено.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років..

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід обрати в межах санкції статті за якою він судиться у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім цього, суд, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризуються позитивно, раніше не судився, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, а також враховуючи відсутність обтяжуючих обставин.

В даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_8 в своїх інтересах, а також в інтересах її неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди. Просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в її користь 300 000,00 грн. моральної шкоди та по 100 000,00 грн. в її користь моральної шкоди в інтересах дітей.

В обґрунтування позову потерпіла посилається на те, внаслідок даної ДТП вона та її діти отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до лікарні. Вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 24 грудня 2021 року по 04 січня 2022 року. Зазначила, що за час перебування в лікарні (протягом 10 днів) вона зазнала моральних та душевних страждань, внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 в переддень її дня народження, вона була позбавлена можливості відсвяткувати своє свято в колі рідних та близьких. Окрім цього, новорічні свята вона змушена була святкувати в приміщення лікарні, що спровокувало в неї психічні страждання, відчуття несправедливості, самотності та, як наслідок, депресію. Її лікування було дуже тривалим та психотравмуючим, оскільки після перебування на стаціонарному лікуванні з 24 грудня 2022 року по 04 січня 2022 року, вона була змушена проходити курс амбулаторного лікування, який тривав до 01 квітня 2022 року, тобто фактично вона була непрацездатною більше трьох місяців. Щодня вона терпіла болі, мусила проходити інтенсивний курс терапії, часто відвідувати лікаря-хірурга, робити різного роду процедури, та приймати безліч ліків для відновлення свого здоров`я. Середні іншого, під час її лікування на території України розпочалася повномасштабна війна, через що вона була розгублена, відчувала неспокій і тривогу через те, що фактично не могла належним чином пересуватися і в разі потреби забезпечити безпеку своїм малолітнім дітям. Наголосила, що станом на сьогодні, вона повністю не одужала, її постійно турбує біль в нозі, їй важко підніматися по сходах, вона не може вести активний спосіб життя, їй протипоказаний спорт та вона повинна щомісяця обстежуватись у лікаря, проводити діагностики та реабілітацію.
ЇЇ діти - ОСОБА_10 та ОСОБА_8 зазнали непоправних моральних та життєвих страждань, які супроводжуватимуть їх протягом усього життя.
Так, протягом місяця дитина - ОСОБА_10 була змушена дотримуватися суворого ліжкового режиму, відтак була позбавлена дитячих радощів, зимових прогулянок та звичних зимових розваг. Окрім цього, протягом 10 днів ОСОБА_11 перебувала у лікарні, її весь час супроводжував неприємний біль, дівчинка була морально подавлена, кожного дня була змушена приймати ліки та проходити обстеження. Згідно висновку судово -медичного експерта № 30/22 від 02.02.2022 року отримані внаслідок ДТП ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я.
Окрім цього, в ДТП, що сталася з вини обвинуваченого ОСОБА_3 постраждав дванадцятирічний ОСОБА_8 , який був госпіталізований до нейрохірургічного відділення КНП «Міської дитячої клінічної лікарні м. Львова» у стані середньої важкості та зі скаргами на біль голови, шиї та грудної клітки.В лікарні Остапу було встановлено діагноз: ЗСМТ, струс головного мозку та забій шийно-грудного відділу хребта. За наслідками отриманих травм син був змушений протягом тривалого часу носити комірець «Шанца», який фіксував його шию і не дозволяв рухатися у повноцінний спосіб. Остап був змушений провести усі шкільні канікули вдома, носити комірець, який обмежував його у звичній діяльності, викликав дискомфорт та, як наслідок, депресію. Малолітній ОСОБА_8 був позбавлений нормального дитячого життя, змушений перенести важкий біль, пристосуватися до незвичних для себе умов життя.
Згідно висновку судово -медичного експерта № 30/22 від 02.02.2022 року отримані внаслідок ДТП ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я.
На момент ДТП ОСОБА_8 та ОСОБА_10 перебували на задньому сидінні, в спеціальному кріслі для дітей, фіксованому спеціальним ременями, і попри це, отримали значні тілесні ушкодження та змушені були проходити тривалий курс лікування та реабілітації. Відтак, вважає, що розумним та справедливим буде стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 , - 300 000 грн., а на користь малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_8 по 100 000 грн. моральної шкоди, за заподіянні їм страждання.
Заслухавши пояснення учасників щодо цивільного позову, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 Кримінального процесуального кодексу України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 129 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як встановив суд і описано вище, внаслідок кримінального правопорушення діями обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_8 та її дітям ОСОБА_10 та ОСОБА_8 завдано моральної шкоди.

Потерпіла зазначає, що внаслідок вчиненого відносно неї кримінального правопорушення вона зазнала моральної шкоди, яка виражена у фізичному болю та стражданнях у зв`язку із ушкодженням здоров`я, її душевних стражданнях та стражданнях її сім`ї, яку в сукупності оцінює в 500 000,00 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно виписного епікризу із медичної карти №14351 ОСОБА_10 , була госпіталізована 24.12.2021 року до реанімаційного відділення, та в подальшому після стабілізації її стану перебувала в нейрохірургічному відділені.
Згідно висновку експерта № 30/22 від 02.02.2022 року такі ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я.
ОСОБА_10 було діагностовано поєднану травму, ЗЧМТ, струс головного мозку, тупу травму живота, субкапсульний розрив селезінки. В подальшому, після проведення повторних оглядів, в тому числі УЗД, їй було діагностовано контузію селезінки.
Внаслідок отриманих травм, дитина змушена систематично навідувати хірурга, невролога та сімейного лікаря.
Згідно виписного епікризу із медичної карти №14352 ОСОБА_8 був госпіталізований 24.12.2021 року до нейрохірургічного відділення.
ОСОБА_8 було діагностовано ЗЧМТ, струс головного мозку, забій шийно-грудного відділу хребта, що згідно висновку експерта № 31/22 від 02.02.2022 року відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я.
Тобто, з вищенаведеного вбачається, що діти потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_10 та ОСОБА_8 отримали травми під час ДТП, яке сталось внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 , а тому в користь їх матері підлягає до стягнення в їх інтересах моральна шкода із обвинуваченого.
Однак, суд враховує наступне.
Згідно п.п. 4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд, оцінюючи позовні вимоги потерпілої, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заподіяна потерпілій та її дітям моральна шкода знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди потерпілій та її дітям, суд враховує форму вини обвинуваченого, те що ДТП спричинило їм душевні страждання, стрес, протиправна поведінка обвинуваченого завдала моральних страждань та відчуття дискомфорту через отримані травми, погіршення стану здоров`я та необхідність проходження курсу лікування.

Однак, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що розмір заявлених вимог не відповідає характеру моральної шкоди спричиненої потерпілій та її дітям, а тому суд дійшов висновку, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, підлягає до часткового задоволення.

В даному кримінальному провадженні запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України необхідно скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29.12.2021 року.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (пятдесят одну тисячу) гривень 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 7722,90 грн., а саме за проведення:

- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/1809-ІТ від 04.03.2022 року в розмірі 1716,20 грн.;
- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/1812-ІТ від 04.03.2022 року в розмірі 1716,20 грн.;
- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/1813-ІТ від 04.03.2022 року в розмірі 2574,30 грн.;
- судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/114-22/1849-ІТ від 20.04.2022 року в розмірі 1716,20 грн.
Речові докази:

- автомобіль марки "BMW 535XI", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7 - повернути ОСОБА_3 ;

- автомобіль марки "КІА РІО", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зберігається за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7 - повернути ОСОБА_8 .

Арешти на майно накладені ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29.12.2021 р. - скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва Київської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого ФОП " ОСОБА_3 ", ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 31.05.2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) моральної шкоди в розмірі 150 000 (сто пятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва Київської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого ФОП " ОСОБА_3 ", ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 31.05.2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), як законного представника малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - моральну шкоду в розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва Київської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого ФОП " ОСОБА_3 ", ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 31.05.2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), як законного представника малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - моральну шкоду в розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог цивільного позову ОСОБА_8 - відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1