Справа № 132/2900/21
Ухвала
Іменем України

"23" травня 2022 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка клопотання власника транспортного засобу ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2021 року у кримінальному провадженні за № 0000339, внесеному в ЄРДР 26.06.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

за участі власника майна ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

На адресу суду через систему «Електронний суд» 13.05.2022 надійшло повторне клопотання ОСОБА_3 , власника автомобіля «Volvo S70», д.н.з. НОМЕР_1 , про скасування арешту на вищевказаний автомобіль, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2021 в рамках кримінального провадження №0000339 від 26.06.2021 і який було вилучено з місця події 26.06.2021 та в подальшому поміщений на спецмайданчик ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Ботанічна, 17 м. Вінниця.

Клопотання обґрунтоване тим, що в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо майна на яке накладено арешт було проведено комплексну судово-автотехнічну, транспортно-трасологічну експертизу ( висновок експерта Вінницького НДЕКЦ ОСОБА_7 від 06.08.2021 №СЕ-19/102-21/11363-ІТ) та судову експертизу технічного стану транспортних засобів (висновок експерта Вінницького НДЕКЦ ОСОБА_8 від 04.08.2021 №СЕ-19/102-21/9773-ІТ).

Згідно з зазначеними висновками несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість його автомобіля до початку розвитку події ДТП, не виявлено. Крім того, визначено, що невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ-2108 ОСОБА_4 вимогам п. 12.1 ПДР з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

З огляду на вищенаведене власник транспортного засобу вважає, що перелік здійснених експертних заходів щодо його автомобіля «Volvo S70», д.н.з. НОМЕР_1 є вичерпним та, разом із показаннями свідків, дає чітке розуміння механізму та причин ДТП. Клопотання сторони захисту обвинуваченого щодо здійснення додаткової експертизи заявник рахує свідомим затягуванням розгляду справи, оскільки вона так і не була здійснена з моменту першого клопотання про неї, а саме від 20.09.2021.

Враховуючи вищенаведене та обмежені законодавчі строки щодо подання заяви про відшкодування збитків до страхової компанії, ОСОБА_3 вважає, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити із наведених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечив в задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_6 заперечив в задоволенні клопотання, вважає його передчасним, оскільки сторона захисту в ході судового розгляду заявила клопотання про призначення у кримінальному провадженні додаткової трасологічної експертизи за участю причетних до ДТП транспортних засобів, в тому числі й автомобіля «Volvo», так як на досудовому розслідуванні органами слідства було безпідставно відмовлено у задоволенні таких клопотань.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_9 , законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , мати ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, заперечували у задоволенні клопотання ОСОБА_3 . Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього копії документів та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області постановленою в судовому засіданні 27.09.2021 було відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні аналогічного його клопотанні про скасування арешту на транспортний засіб, яке було заявлено з тих же самих підстав, що і клопотання яке є предметом розгляду суду у даному судовому засіданні.

Не зважаючи на вказане, кожне клопотання у кримінальному провадженні має бути розглянуте у встановленому ст. 350 КПК України порядку.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд приймає до уваги, що процедура скасування арешту майна врегульована положеннями, зокрема, ч. 1 ст. 174 КПК України, відповідно до якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, особа, яка звертається з клопотанням про скасування арешту майна має довести, що відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтовуючи ухвалу суду від 27.09.2021 про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, суд вказав на те, що підстави, на які посилався ініціатор клопотання ОСОБА_3 і, на його думку, свідчили про необхідність скасування арешту, не вказували на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводили, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки за встановлених обставин, застосований захід забезпечення кримінального провадження відповідає його завданням та меті, а також звернув увагу на те, що відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Таким чином, суд уважав, що клопотання власника транспортного засобу ОСОБА_3 про скасування арешту було передчасним та буде вирішене під час судового розгляду після дослідження доказів у справі, зокрема, після дослідження висновків вказаних у клопотанні експертиз.

Станом на 23.05.2022 суд не перейшов до стадії дослідження письмових доказів.

Суд відхиляє твердження ОСОБА_3 про те, що, враховуючи обмежені законодавчі строки щодо подання заяви про відшкодування збитків до страхової компанії, а тому у разі не скасування арешту транспортного засобу існує ризик відмови останньому страховиком у здійсненні страхового відшкодування, з огляду на таке.

Статтею 37 Закону України від 01.07.2004 №1961-VІ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон від 01.07.2004 №1961-VІ) передбачені підстави відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Зокрема, згідно п. 37.1.4 цієї статті такою підставою є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, доводи ОСОБА_3 не кореспондуються з положеннями статей 33, 35 Закону від 01.07.2004 №1961-VІ, якими врегульовано дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

Так, відповідно пунктів 33.1, 33.1.4 ст. 33 Закону від 01.07.2004 №1961-VІ у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально, а згідно п. 35.1 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Тобто, наявність заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту причетного до ДТП транспортного засобу належного заявнику ОСОБА_3 не є перешкодою для виконання ним приписів, передбачених ст.ст. 33, 35 Закону від 01.07.2004 №1961-VІ.

Зважаючи на те, що ухвалою суду від 27.09.2021 було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2021 року у кримінальному провадженні за №0000339 внесеному в ЄРДР 26.06.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України , а клопотання ОСОБА_3 , яке є предметом розгляду у даному судовому засіданні, заявлено з одних і тих же самих підстав, що є підставою для відмови у його задоволенні відповідно до приписів ч. 1 ст. 350 КПК України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що на даному етапі судового слідства, клопотання власника транспортного засобу ОСОБА_3 про скасування арешту є передчасним, інших підстав, крім тих, які були предметом розгляду, заявником не наведено і судом не встановлено, а тому таке клопотання буде вирішене під час судового розгляду після дослідження доказів у справі, зокрема, після дослідження висновків вказаних у клопотанні експертиз.

Керуючись статтями 131, 174, 350, 369, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання власника транспортного засобу ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2021 року у кримінальному провадженні за № 0000339, внесеному в ЄРДР 26.06.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.05.2022 року.

Суддя ОСОБА_1