Справа № 455/1343/21
Провадження № 1-кп/455/91/2022
ВИРОК
Іменем України
23 червня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 21.05.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, судимості немає, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,
за участю:
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 ;
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 20.05.2021 року, приблизно о 06:00 годині, знаходячись в лісовому масиві, поблизу с.Терло Самбірського району Львівської області, а саме в кварталі №15, обході №10 Хирівського лісництва Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» (далі - ДЛГП «Галсільліс»), маючи умисел на незаконну порубку лісу, порушуючи встановлений порядок проведення рубки деревини, незаконно, без відповідного на це дозволу, з використанням бензопили, зрізав два дерева породи «Ялиця», загальною кубомасою 3,01 м куб., чим спричинив шкоду інтересам Хирівської ОТГ на суму 26883,59 гривні.
В подальшому, вказану незаконно здобуту деревину ОСОБА_3 розрізав на 8 колод та маючи на меті перевезти, з місця вчинення незаконної порубки до власного будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , завантажив вказану деревину на причіп трактора Т-16 без номерних знаків та рухаючись по сільській дорозі був виявлений працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Допитаний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні у вчиненні незаконної порубки дерев визнав повністю, суду пояснив, що в травні 2021 року він вирушив в ліс, біля с.Терло Самбірського району Львівської області, де зрізав для власних потреб дві ялини. Після чого порізав дерева на 8 кусків та погрузив на свій трактор. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі: Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області визнав повністю.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні просила суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів. Щодо цивільного позову, то такий просила задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у ньому. При призначенні покарання обвинуваченому просила його суворо не карати.
З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.246 КК України як вчинення незаконної порубки дерев.
Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вказане кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який з місця проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягався.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не знаходить.

Аналізуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.
А тому, при таких обставинах, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, і відповідно до ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням, з покладення на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.
Прокурором в кримінальному провадженні №0000145 в інтересах держави в особі Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області подано цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області завдану шкоду в розмірі 26883,59 гривні.
Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до висновку, що позов цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст.129 КПК України).
При цьому, суд керується відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду.
Так, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).
Враховуючи те, що під час судового розгляду кримінального провадження було доведено протиправні винні дії обвинуваченого, наслідки цих дій у вигляді завданої шкоди державі в особі Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області та причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та наслідками, те, що обвинувачений добровільно завдану шкоду не відшкодував, тому суд дійшов висновку, що пред`явлений позов є підставним і підлягає до задоволення повністю.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Накладені ухвалами слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 24.05.2021 року арешти на майно відповідно до ст.174 КПК України слід скасувати.
Судові витрати у справі за проведення судово-економічної експертизи від 06.08.2021 року в розмірі 5491,84 гривню, слід стягнути з обвинуваченого в користь держави.
Керуючись ст.ст. 368 - 371, 373 - 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов прокурора в кримінальному провадженні №0000145 в інтересах держави в особі Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області- задоволити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь держави в особі Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області, юридична адреса: м.Хирів. вул.В.Стуса, №24, Самбірського району Львівської області, поштовий індекс 82060, р/р UA0013913, , МФО899998, одержувач Хирівська територіальна громада Львівської області, банк Казначейство України) завдану шкоду в розмірі 26883 (двадцять шість тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 59 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів для проведення комплексної судово-економічної експертизи в сумі 5491 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна) гривня 84 копійки в користь держави.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 24.05.2021 року на лісопродукцію, а саме: 8 колод породи «Ялиця», довжинами від 3м до 5 м, загальним об`ємом 2,69 м3.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 24.05.2021 року на трактор марки «Т-16», без номерних знаків та причеп, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, користувачем та власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .
Речові докази:
- лісопродукцію, а саме: 8 колод породи «Ялиця», довжинами від 3м. до 5 м., загальним об`ємом 2,69 м3, які були вилучені під час проведення огляду місця події від 20.05.2021 року у кримінальному проваджені №0000145 та знаходяться на зберіганні за адресою: с.Терло, вул.Центральна, №137А, Львівської області, арешт-майданчик ДП «Старосамбірське ЛМГ», - повернути Старосамбірському дочірньому лісогосподарському підприємству обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс»;
- трактор, марки «Т-16», без номерних знаків та причеп, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, користувачем та власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який був вилучений під час проведення огляду місця події від 20.05.2021 року у кримінальному проваджені №0000145 та зберігається за адресою: АДРЕСА_1 - конфіскувати в дохід держави.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1