ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисників обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_8
законних представників
обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_10
представника потерпілої ОСОБА_11
розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000504 від 09.11.2020 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 09 червня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Горбово Герцаївського району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, із базовою загальною середньою освітою, студента 3 курсу Чернівецького юридичного коледжу НУ «Одеська юридична академія», раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України,-

УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 09 червня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135 та ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.70 КК України у виді 6 років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишено обраний у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_6 встановлено обчислювати з моменту затримання 09 листопада 2020 року.
____________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 714/101/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_12
Провадження №11-кп/822/267/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертиз на загальну суму 3432 грн. 45 коп.
Вирішено долю заходів забезпечення кримінального провадження та речових доказів.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_6 та захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати вирок та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Зазначають, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не дотримався вимог закону та ухвалив обвинувальний вирок на підставі недопустимих доказів та при наявності підстав для виправдання та закриття провадження у справі.
Вказують, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Стверджують, що суд першої інстанції належним чином не перевірив обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення та не надав відповідну оцінку усім доказам по даному кримінальному провадженню.
Вказують, що на момент внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України правоохоронними органами не було встановлено особу та автомобіль, на якому вчинено злочин, з показань заявників про злочин ( ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ) інших свідків, такої інформації до співробітників поліції не надходило.
Зазначають, що судом першої інстанції не досліджено рапорт чергового про реєстрацію повідомлення від 09.11.2020 року, з якого вбачається, що надійшло повідомлення від ОСОБА_13 , яка повідомила про вчинення ДТП невідомою особою на невідомому автомобілі, а пізніше повідомила, що невідомий водій на автомобілі «Тойота Кемрі» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору здійснив наїзд на ОСОБА_15 .
Зазначають, що судом безпідставно відмовлено у виклику та допиті в якості свідка ОСОБА_14 , який повідомив, що наїзд на ОСОБА_15 здійснив автомобіль білого кольору.
Стверджують, що протокол огляду місця події ДТП від 09.11.2020 року з доданими до нього схемою та фототаблицею є недопустимим доказом, оскільки вони оформлені всупереч вимогам КПК України та містять неповну і суперечливу інформацію.
Вказують, що судом першої інстанції залишено поза увагою показання свідків по справі, як вказували про те, що між потерпілим ОСОБА_15 та свідками ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 наявний конфлікт з ОСОБА_6 , що стало й підставою для оговорення ними останнього.
Таким чином, захист вважає, що показання свідків обвинувачення є недопустимим доказом та по суті єдиним доказом обвинувачення та, як наслідок недопустимими є і слідчі експерименти, проведені із вказаними свідками.
Також, вказують, що суд першої інстанції необґрунтовано послався на висновки судово-медичних експертиз, як на доказ підтвердження обвинувачення, оскільки дані висновки не відповідають висунутому обвинуваченню та є прямим доказом невинуватості ОСОБА_6 та його непричетності до наїзду на потерпілого ОСОБА_15 .
Звертають увагу, що з досліджених у судовому засіданні протоколів огляду відеозапису з камер відеоспостереження не зафіксовано рух автомобіля «Мерседес Бенц» 09.11.2020 року.
Таким чином вважають, що жодні із досліджених судом експертних висновків та відеофайлів не містить беззаперечних відомостей про вчинення ОСОБА_6 даної ДТП та наїзду на потерпілого, як і не містять інші об`єктивні докази, тому є розумний сумнів, щодо наявності в діях ОСОБА_6 складу інкримінованих йому злочинів.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду, 09 листопада 2020 року приблизно о 01 год. 23 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані комбінованого алкогольного та наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Mercedes Е 320 СDІ», номерний знак НОМЕР_2 (Республіки Болгарія), без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії рухався в темну пору доби по вул.Замфіра в с.Горбова Герцаївського району Чернівецької області, зі сторони центру села в напрямку вул.Мазиль. Зупинившись неподалік будинку № 20 вищевказаної вулиці, водій ОСОБА_6 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не переконавшись перед початком руху, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух керованим транспортним засобом в напрямку вул.Мазиль, в момент, коли ОСОБА_15 , тримався рукою за ручку водійських дверей. В результаті цього останній впав на дорожнє покриття, обличчям до верху, після чого автомобіль марки «Mercedes Е 320 СDІ», номерний знак НОМЕР_2 (Республіки Болгарія), під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_6 , здійснив наїзд заднім лівим колесом через голову пішохода ОСОБА_15 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності до висновку СМЕ № 844 від 02.12.2020 року спричинено смерть, яка настала від відкритого зламу кісток склепіння та основи черепа з руйнуванням речовини головного мозку.
Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв у результаті порушення та невиконання вимог п.п.10.1, який перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п.1.5, 2.1 (а), 2.3 (б, д), 2.9 (а), які сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_15 .
Крім цього, 09.11.2020 року приблизно о 01 год. 23 хв., неповнолітній водій автомобіля марки «Mercedes E 320 CDI» ОСОБА_6 , безпосередньо після скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце за адресою: вул.Замфіра, 20, с.Горбова Герцаївського району Чернівецької області, завідомо знаючи, що такими своїми діями він поставив пішохода ОСОБА_15 в небезпечний для життя стан, залишивши останнього на місці події в безпорадному стані, позбавленого можливості вжити заходів до самозбереження, не переконався чи потребує він допомоги, не викликав бригаду швидкої медичної допомоги, а залишив його у небезпеці, після чого з місця події зник.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.135 КК України, а саме завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для житті стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу та сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 , його захисники та законні представники підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисників та просила залишити без змін вирок районного суду.
Потерпіла не з`явилася в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час і дату апеляційного розгляду, а тому колегія суддів на підставі ч.4 ст.405 КПК України, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без участі потерпілої.

Представник потерпілої заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисників.

Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказаних вимог при ухваленні вироку дотримано у повній мірі.
Суд першої інстанції повно, об`єктивно дослідив обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України, дав їм правильну юридичну оцінку. Обвинувачення, визнане судом доведеним щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, суд обґрунтував сукупністю належних та допустимих доказів.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи та клопотання захисту щодо необхідності повторного дослідження письмових доказів, зазначених в клопотанні, повторного допиту свідків сторони обвинувачення та виклику для допиту в якості свідка ОСОБА_14 .

Відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

Тобто, обов`язковою умовою для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, встановлених під час кримінального провадження судом першої інстанції, є неповнота їх дослідження або наявність певних порушень при їх дослідженні.

Колегією суддів встановлено та стороною захисту підтверджено, що судом першої інстанції були досліджені всі письмові докази та допитано всіх свідків сторони обвинувачення, зазначених у клопотанні. Вказаних осіб було приведено до присяги та попереджено про кримінальну відповідальність і детально допитано, у тому числі, і стороною захисту у судових засіданнях суду першої інстанції, їхні показання були безпосередньо отримані районним судом.

Щодо свідка ОСОБА_14 колегія суддів зауважує, що свідок ОСОБА_14 районним судом не викликалися, оскільки сторона захисту у судовому засіданні суду першої інстанції не заявляла клопотання про допит вказаного свідка, що підтверджується матеріалами фіксування судового засідання.

Таким чином, захисники безпідставно подали клопотання про виклик зазначених свідків в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Що стосується повторного дослідження письмових доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження, то перелічені захисниками документи були предметом безпосереднього дослідження суду першої інстанції за участю сторін, та їм надана відповідна правова оцінка у вироку.

Таким чином, незгода сторони захисту з оцінкою заявлених в апеляційній скарзі доказів не є підставою для їх повторного дослідження. Вказану правову позицію висловлює і Верховний Суд у своїй постанові від 22 січня 2020 року у справі №713/559/19.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину свою не визнав та надав покази, що в ніч з 08 на 09 листопада 2020 року він керував автомобілем марки «Мерседес» чорного кольору. Можливість керування вказаним автомобілем іншими особами виключив. Алкогольні напої не вживав. Психотропні речовини вживав за декілька днів до ДТП. До нього зателефонував знайомий ОСОБА_18 , який приїхав із-за кордону та запросив його до себе в гості поспілкуватися. В той час він був на АЗС «Драйв Маркет» с.Радгоспівка Герцаївського району. Він поїхав до ОСОБА_19 , мешканця с.Горбова Герцаївського району, де він перебував з 01:05 год до 02:00 год. Приїхав він до ОСОБА_19 на автомобілі марки «Мерседес» чорного кольору. Коли він їхав додому, його зупинив потерпілий ОСОБА_15 , запропонувавши йому вияснити стосунки, на що він відмовився, і той кинув в його автомобіль пляшку горілки. Після чого він поїхав додому до своїх знайомих. Вказав, що померлий ОСОБА_15 був на нього злий, так як їхня сім`я не дозволяла йому зустрічатися із ОСОБА_20 . В подальшому він не бачив потерпілого ОСОБА_15 . Приїхавши додому від своїх знайомих, він побачив біля будинку поліцейських на автомобілі. Він зайшов в будинок, сильно був наляканий такою ситуацією та чоловік її сестри налив йому стакан горілки, яку він випив. Потім працівники поліції попросили його вийти та сісти в їхній автомобіль. В судовому засіданні заперечив факт перебування на місці вчинення ДТП. Окрім того, ОСОБА_6 вказував, що мав навички керування транспортними засобами та на нього накладались адміністративні стягнення за порушення ПДР.

Шурубару ОСОБА_21 в той день він не бачив, не говорив із нею, має з нею хороші стосунки, так як вони були парою. Не мав ніяких конфліктів із потерпілим ОСОБА_15 , а потерпілу ОСОБА_13 не знав. Вказував, що до ДТП він не мав конфліктних відносин із потерпілою ОСОБА_13 та свідком ОСОБА_17 , тому підстав їм його оговорювати немає.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 вину на визнав, вказав, що не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтримав показання, надані в суді першої інстанції.

Однак, всупереч доводам обвинуваченого, висновок про винуватість ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК, ч.1 ст.135 КК України підтверджується сукупністю доказів, що були досліджені судом першої інстанції та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності.
Так, в суді першої інстанції свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та неповнолітня свідок ОСОБА_22 вказали , що того дня ОСОБА_6 рухався на автомобілі марки «Мерседес» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , болгарської реєстрації. ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_23 та попросив вийти її на дорогу, на АДРЕСА_3 . Після того, як вона вийшла, за нею вслід вийшли ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та перебували на відстані 10-15 м. Автомобіль «Мерседес» під`їхав та, обійшовши його спереду, ОСОБА_24 відчинила передні праві пасажирські двері та побачила, що за кермом перебував ОСОБА_6 . Через декілька секунд потерпілий ОСОБА_15 підбіг до водійських дверей даного автомобіля та, вхопивши за ручку, хотів їх відчинити, але ОСОБА_6 різко розпочав свій рух вперед, при цьому вильнув рулем вліво та вправо. В цей час потерпілий ОСОБА_15 , не відпускаючи ручки дверей, зробивши декілька кроків вперед під час руху автомобіля, впав на дорожнє покриття та його заднім лівим колесом переїхав вищевказаний автомобіль.
Доводи сторони захисту про те, що на момент внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, правоохоронними органами не було встановлено особу та автомобіль, на якому вчинено злочин, колегія суддів оцінює критично.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що першочергово у ЄРДР були внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, де у викладі обставин було зазначено, що невстановлений водій, керуючи невстановленим транспортним засобом допустив наїзд на пішохода ОСОБА_15 , після чого з місця події зник.
Однак, в подальшому по мірі встановлення відомостей слідчо-оперативною групою на місці події вчинення злочину дані відомості було відредаговано з дотриманням вимог Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року та зазначено, що неповнолітній водій ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння керуючи автомобілем марки «Mercedes E320 CDI» номерний знак НОМЕР_2 здійснив наїзд на ОСОБА_15 .
Колегія суддів звертає увагу, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не є доказом у кримінальному провадженні, в розумінні ст.84 КПК України. Він фактично є лише свідченням того, що за певним фактом розпочате кримінальне провадження.
Твердження захисту, про те, що судом першої інстанції не було надано оцінки рапорту старшого інспектора чергового Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області та не взято до уваги відомості, зазначені у ньому, зокрема, що
при здійсненні віддзвону черговим, заявниця ОСОБА_13 повідомила, що невідомий водій на автомобілі «Тойота Кемрі» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору здійснив наїзд на ОСОБА_15 є безпідставними.
У вказаному рапорті зазначається попередня інформація, яка у подальшому потребує перевірки , шляхом проведення комплексу слідчих дій.
У даному рапорті зазначено, що заявниця повідомила про ДТП в емоційному та схвильованому стані, тому це могло вплинути на її об`єктивне сприйняття обставин.
Крім того, дане твердження спростовуються показаннями вищевказаних свідків-очевидців події, які районним судом були попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань та вказали, що ОСОБА_6 на момент вчинення ДТП керував автомобілем «Мерседес Бенц» чорного кольору.
Доводи захисту про те, що судом не взято до уваги повідомлення ОСОБА_14 , яке зафіксоване в рапорті чергового інспектора, апеляційний суд також оцінює критично.
З рапорту встановлено, що заявник ОСОБА_14 повідомив про те, що автомобіль білого кольору здійснив наїзд на ОСОБА_15 , якому приблизно 26 років. Події не бачив, тому більше інформації надати не може.
Дане повідомлення викликає сумнів в колегії суддів щодо його доказової сили, оскільки заявник ОСОБА_14 не бачив безпосередньо подію вчинення злочину, та воно не може слугувати прямим доказом невинуватості ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.
Твердження захисту про те, що ОСОБА_14 є свідком обвинувачення і не був залучений для допиту стороною обвинувачення колегія, суддів відхиляє, оскільки прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності щодо збирання на подачі доказів, в тому числі залученні свідків для допиту.
Посилання апелянтів на те, що судом не взято до уваги і не надано оцінки показам свідків по справі про те, що між потерпілим ОСОБА_15 , свідками ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 наявний тривалий конфлікт з ОСОБА_6 , що стало підставою для оговорення ними останнього, апеляційний суд оцінює критично, оскільки вони суперечать показанням самого обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_6 в суді першої інстанції вказав, що має хороші стосунки з ОСОБА_25 , з ОСОБА_26 не мав ніяких конфліктів, а з ОСОБА_27 не був знайомий. Вказав, що підстав оговорювати його у свідків немає. Наявність конфлікту також і не підтвердили вказані свідки.
Крім того, вина ОСОБА_6 , у вчинених злочинах підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та протоколом огляду місця події від 09 листопада 2020 року.
З протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що слідчим оглянуто о 03:20 05:00 год. ділянку дороги в центрі с.Горбова Герцаївського району Чернівецької області, а саме частину вулиці Замфіра, неподалік електроопори № 4/12. Відповідно до даного протоколу, стан дорожнього покриття асфальтобетонне, на момент огляду сухе та чисте, вуличне освітлення в ділянці ДТП відсутнє, транспортні засоби на місці ДТП відсутні, є ознаки руху транспортного засобу зі сторони центру с.Горбово в напрямку вул.Мазиль. Із план-схеми, доданої до протоколу ОМП, вбачається, що слідчим зафіксовано подряпини на дорожньому покритті (т.1 а.п.34-57).
Відповідно до протоколу огляду місця події, на місці пригоди було оглянуто труп ОСОБА_15 (т.1 а.п.58-64).
Доводи захисту про визнання протоколу огляду місця події недопустимим доказом не знаходять свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Згідно ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий , прокурор проводять огляд місцевості.
Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор може запросити спеціалістів.
При огляді, слідчий, прокурор або за їх дорученням спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми , виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей , виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.
Колегією суддів встановлено, що протоколи огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та огляду місця події складено у відповідності до вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Доводи захисту про відсутність спеціаліста криміналіста для вилучення слідів і фотофіксації та свідків очевидців спростовуються, оскільки вищевказана норма не передбачає обов`язкової участі спеціаліста та свідків. Вказані дії, щодо вилучення слідів, фотофіксацію, складання схеми проводились слідчим в порядку, передбаченому КПК України. Фототаблиці засвідчена підписом інспектора слідства, який їх виготовив.
Безпідставними є посилання захисту, про те, що наявні в матеріалах кримінального провадження фото та відеозапис наслідків місця ДТП проводились без масштабної фотофіксації слідів та речових доказів і тому є неналежними та недостатніми вихідними даними для проведення експертизи з метою встановлення механізму та причин дорожньо-транспортної пригоди. Фототаблиці, додані до протоколу ОМП узгоджуються з вимогами КПК України, підстав вважати даний доказ недопустимим колегією суддів не встановлено та стороною захисту не наведено.
Колегія суддів звертає увагу, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності і сам обирає спосіб і метод проведення фотографування в залежності від обставин.
Безпідставність затримання обвинуваченого ОСОБА_6 , про яку вказує сторона захисту спростовується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09.11.2020 року, відповідно до якого, підставою затримання ОСОБА_6 стало те, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, сукупність очевидних ознак на тілі, одязі та місці події, вказали, що саме ОСОБА_6 вчинив даний злочин (т.1 а.п.124-126).
Щодо доводів захисту про те, що транспортний засіб «Тойота Кемрі» білого кольору визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню та надано тимчасовий доступ до нього, колегія суддів зазначає, що дані дії були проведені для забезпечення повного і всебічного досудового розслідування, а саме для того, щоб встановити, чи даний автомобіль міг бути причетний до вказаної події, оскільки потерпіла та свідки вказували, що напередодні вчинення ДТП ОСОБА_6 , керував транспортним засобом «Тойота Кемрі» білого кольору.
В подальшому, в ході досудового розслідування було встановлено, що ДТП було скоєно саме автомобілем марки «Merсedes T 320 CDI» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_6 .
Даний факт підтверджується протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09.11.2020 року автомобіля марки «Мерседес-Бенц Е0320», д.н.з. НОМЕР_2 з описом речей, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, та фототаблицею, відповідно до яких з вказаного транспортного засобу із задньої лівої частини його вилучено мікрооб`єкти, а також на нижній частині заднього бампера, а саме біля заднього лівого колеса наявна потертість довжиною 14 см на 12 см шириною, на лівому порозі(накладці) ближче до лівого колеса наявна потертість довжиною 14 см на 8 см ширини, за нею ближче до водійських дверей наявна потертість довжиною 5 см на 7 см ширини (т.1 а.п.250-269).
Висновки експертів №844 від 02.12.2020 року, №002 від 13.01.2021 року та №168-мк від 09.12.2020 року узгоджується з іншими доками та підтверджують, що смерть ОСОБА_15 настала від зламу кісток склепіння та основи черепа з руйнуванням речовини головного мозку, найбільш ймовірно, що потерпілий перебував у горизонтальному положенні обернутим передньою частиною тіла до верху, а первинний контакт відбувся з нижньо-боковою лівою частиною автомобіля та лівою стороною голови з послідуючим переїздом через неї заднім лівим колесом.
Доводи захисту, про те, що у висновку експерта не встановлені тілесні ушкодження від падіння з положення стоячи, як вказано у висунутому обвинуваченні, спростовуються вищевказаним висновком №844 від 02.12.2020 року, де зазначено, що завдані потерпілому тілесні ушкодження виникли незадовго до настання смерті, в короткий проміжок часу від дії тупих твердих предметів або ударів об такі, цілком ймовірно за умов дорожньо-транспортної пригоди у вигляді переїзду транспортним засобом. Розмежування всіх тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості є недоцільним у зв`язку з тим, що вони виникли внаслідок одного травмопатологічного процесу.
Твердження сторони захисту про те, що на автомобілі «Мерседес-Бенц» у разі наїзду на потерпілого мали залишитись сліди крові та тканини потерпілого, відстань та тертя коліс об дорожнє покриття не може стерти із протектора шин та гуми біологічні сліди, так як хімічний склад крові людини вступає в хімічну реакцію з гумою та лакофарбовим покриттям авто, колегія суддів залишає поза увагою, оскільки захисник не є експертом в даній галузі і не може надавати такі висновки.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 одразу після вчинення ДТП з місця події зник та проїхав значну відстань, тому внаслідок тертя коліс транспортного засобу біологічних зразків потерпілого могло не залишитись. Відсутність пошкоджень на транспортному засобі пояснюється механізмом вчинення ДТП контакт транспортного засобу відбувся заднім лівим колесом по голові потерпілого.
Протоколами огляду відеозаписів з камер спостереження АЗС «Драйв Макс», магазинів «Еліт Маркет», «Дана Маркет» та «У соседа», зафіксовано рух автомобіля марки « Mersedes-Benz Е 320» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 0 01 год. 20 год. 09.11.2020 року зі сторони с. Маморниця Вама в сторону вул. Замфіра с. Горбово, де о 01 год 23 хв. і трапилась ДТП, що спростовує покази обвинуваченого ОСОБА_6 , які він надав в суді першої інстанції про те, що з 01:05 по 02:00 09.11.2020 року він перебував у с. Горбово Герцаївського району у Згирчі К.
Доводи захисту в судових дебатах про те, що суд порушив право законних представників на захист, позбавивши їх можливості задавати питання під час перехресного допиту, колегія суддів не приймає та вважає необґрунтованими, оскільки обвинувачений користувався послугами захисників, які в повній мірі забезпечили його право на захист під час допиту свідків.
Крім того під час судового розгляду ні захисниками, ні законними представниками не заявлялось про такі порушення.
Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, за результатами судового розгляду повно, всебічно, об`єктивно і неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, з точки зору належності, допустимості та достовірності оцінив кожний доказ та дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України.
Проаналізувавши кожен із доводів апеляційної скарги обвинуваченого та захисників колегія суддів не встановила підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 .
Колегією суддів встановлено, що обвинувачений є неповнолітнім, неодруженим раніше не судимим, проживає разом з батьками, матеріально-побутові умови проживання задовільні. За місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання посередньо. Притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема за порушення правил дорожнього руху та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.п.92). Згідно даних ЄДР МВС України посвідчення водія йому не видавалось (т.1 а.п. 83).
Згідно довідки КНП «Герцаївська ЦРЛ» від 30.11.2020 року за № 987 ОСОБА_6 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок комбінованого вживання наркотичних речовин амфетамін і алкоголь, у лікаря психіатра на диспансерному обліку не перебуває (т.1 а.п.96).
Відповідно до довідки ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» від 24.12.2020 року за № 1608, ОСОБА_6 зареєстрований у вказаній установі 17.03.2020 року з діагнозом гостра інтоксикація психостимуляторами, 09.11.2020 року зареєстрований з діагнозом: гостра інтоксикація психостимуляторами і алкоголем (т.1 а.к.п.100).
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 50 від 15.12.2020 року ОСОБА_6 ознак психічного захворювання на виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.к.п.77-78).
Окрім того, згідно інформації Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області від 03.12.2020 року за № 7712/123/51/05/01-2020 ОСОБА_6 перебуває на профілактичному обліку у секторі ювенальної превенції (т.1 а.к.п.90).
Також, згідно інформації ССД Герцаївської РДА від 04.12.2020 року за № 278 ОСОБА_6 з 21.07.2020 року перебуває на обліку у службі у зв`язку із конфліктом із законом (т.1 а.к.п.92).
Покарання, призначене ОСОБА_6 , відповідає вимогам ст.65 КК України, судом враховано тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання вчинення злочину неповнолітньою особою та обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Остаточне покарання, призначене судом, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегією суддів не виявлено, а тому апеляційна скарга обвинуваченого та захисників задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 09 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

29.09.2022 року
(дата засвідчення копії)