09 вересня 2022 року
Справа № 932/5052/22
Провадження №1-кс/932/2576/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій сфері Південного регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, стрільць - регулювальник, 1-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу комендантської роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», раніше не судимого,-

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадження Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій сфері Південного регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001563, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 02.09.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 при невстановлених слідством обставинах, у невстановлений час та місці, маючи умисел на незаконне носіння, придбання та зберігання з метою збуту вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 р., також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998 р., та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 р., діючи умисно, шляхом придбання у невстановленої у ході досудового розслідування особи та спосіб, незаконно придбав вогнепальну зброю, а саме: автомат, який згідно висновку експерта №СЕ-19/104-22/27126-БЛ є 5,45-мм автоматом Калашникова АК-74М №8083527. Автомат придатний до стрільби. Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги ст.39 ЗУ «Про Національну поліцію», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998 р., «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 р.

22.08.2022 більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , висловив намір на збут автомата АК-74М ОСОБА_7 , за грошову винагороду, на що останній погодився. Після чого, ОСОБА_6 призначив ОСОБА_7 зустріч 05.09.2022 о 17.00 год., на АЗС «Окко», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Каштанова 4к, при цьому переніс до транспортного засобу марки «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 , де продовжив зберігати вогнепальну зброю з метою подальшого збуту до 05.09.2022 року.

Далі, ОСОБА_6 05.09.2022 року приблизно о 17:00 год., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, знаходячись разом з ОСОБА_7 , в салоні автомобіля «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 біля адміністративної будівлі «Інтерпайп», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Каштанова буд. 35, перебуваючи на приїжджій частині, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу вогнепальної зброї, отримав від ОСОБА_7 , грошові кошти у розмірі 1.700 доларів США, що станом на 05.09.2022 відповідно до курсу НБУ еквівалентно 62,166 гривень 52 копійок, після отримання відповідних грошових коштів ОСОБА_6 , передав ОСОБА_7 автомат, який згідно висновку експерта №СЕ-19/104-22/27126-БЛ є бойовою нарізною вогнепальною зброєю, 5,45-мм автоматом Калашникова АК-74М № НОМЕР_3 , виготовлений промисловим способом, придатний до стрільби.

05.09.2022 в період часу з 18:59 по 19:58 слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено обшук транспортного засобу марки «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено автомат, який згідно висновку експерта №СЕ-19/104-22/27126-БЛ є бойовою нарізною вогнепальною зброєю, 5,45-мм автоматом Калашникова АК-74М № НОМЕР_3 , виготовлений промисловим способом, придатний до стрільби.

05.09.2022 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України, поміщено до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

06.09.2022 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України
В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених пп. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду,розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Також, останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час органами досудового розслідування злочинну діяльність підозрюваного ОСОБА_6 викрито не в повній мірі, повідомлено про підозру не за всіма фактами скоєного кримінального правопорушення, оскільки здійснюється збір доказів, що також свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у т.ч. предмети кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, знаряддя їх скоєння.

Також вважають, що підозрюваний ОСОБА_6 може допомогти особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто (джерела придбання останнім та покупців вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв, вибухових речовин) ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, що, як наслідок, потягне за собою можливість отримання підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_6 більш м`якого покарання.

А також, ОСОБА_6 може вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що також підтверджується репутацію самого підозрюваного ОСОБА_6 , який, являючись військовослужбовцем, має «широкий» доступ до будь-якого виду зброї (у т.ч. отриманої в бою від загарбників), якою, ще не раз може розпорядитися у злочинній діяльності.

В зв?язку з вищевикладеним просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави, розмір котрої з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_6 та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, повинен складати 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 520 000 грн.

В судовому засіданні прокурор, заявлене клопотання підтримав в повному обсязі, навів обставини зазначені в клопотанні просив його задовольнити.

Захисник , адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення заявленого клопотання, пояснюючи, що стороною обвинувачення не доведено належним чином жодного ризику, передбаченого ст.. 177 КПК України, крім того зазначив, що сума застави зазначена в клопотанні на котрій наполягає прокурор є непід`ємною для підозрюваного, оскільки по перше на його забезпеченні перебуває двоє дітей та дружина котра не працює, а в зв?язку з відкритим кримінальним провадженням, ОСОБА_6 взагалі перестане отримувати будь який прибуток. Просив відмовити в задоволені клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засідання просив відмовити в задоволені заявленого клопотання, повністю підтримавши виступ свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали додані до клопотання вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протокол огляду грошових коштів та передачею їх, від 05.09.2022 року, протоколом обшуку від 05.09.2022, висновком експерта від 06.09.2022 за № СЕ-19/104-22/27126-БЛ, протоколами допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 від 11.07.2022, речовими доказами, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 06.09.2022, та іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Оцінюючі здобуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності для висновку про причетність особи до інкримінованого злочину, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_6 міг вчинити це кримінальне правопорушення, а відтак підозра є обґрунтованою.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання особи є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя набуває висновку про їх доведеність стороною обвинувачення.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Також, слідчий суддя вважає наявним ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: на теперішній час органами досудового розслідування злочинну діяльність підозрюваного ОСОБА_6 викрито не в повній мірі, повідомлено про підозру не за всіма фактами скоєного кримінального правопорушення, оскільки здійснюється збір доказів, що також свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у т.ч. предмети кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, знаряддя їх скоєння.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слід зазначити наступне. На сьогоднішній час органами досудового розслідування встановлюються повне коло осіб причетних до даного кримінального правопорушення. Отже, ОСОБА_6 може допомогти особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто (джерела придбання останнім та покупців вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв, вибухових речовин) ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, що, як наслідок, потягне за собою можливість отримання підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_6 більш м`якого покарання.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слід зазначити, що ОСОБА_6 , являючись військовослужбовцем, має «широкий» доступ до будь-якого виду зброї (у т.ч. отриманої в бою від загарбників), якою, враховуючи аморальні якості його характеру, ще не раз може розпорядитися у злочинній діяльності.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя набуває висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи - захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 не перешкоджають триманню останнього під вартою.

Тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою у даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх наглядачів, населення наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження. який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «Поваги до свободи особистості», що знайшло своє відображення в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя зазначає, що відповідно доданих протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину фактично затриманий 05.09.2022 року, а отже строк дії запобіжного заходу відраховується саме з 05.09.2022.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Стороною обвинувачення, в клопотанні зазначається, що зважаючи на тяжкість, специфіку, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, є необхідним визначити розмір застави у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, тобто такий, що перевищує 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Та вони зазначають, що розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, повинен складати 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 520 000 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

КПК України імперативно визначив межі розміру застави, яка може бути призначена в залежності від кваліфікації і тяжкості кримінального правопорушення. Так, за загальним правилом за нетяжкі злочини розмір застави становить від 1 до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , за тяжкі злочини від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних громадян,, а за особливо тяжкі злочини від 80 до 300 прожиткових мінімумів для працездатних громадян.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України лише у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже вихід за межі цих розмірів застави можливий лише як виключний випадок,

Розмір застави більший ніж визначено у пунктах 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України може бути визначений слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, які передбачено у КПК України. При цьому суд, приймаючи рішення про розмір застави, на одному важелі терезів має покласти достатню міру гарантування виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а на інший неможливість завідомої непомірності застави для особи.

У випадку ігнорування факту завідомої непомірності застави для особи судом спотворюється сутність запобіжного заходу, яка призводить до безальтернативності тримання під вартою, через реальну неможливість внесення особою застави і може свідчити про елементи тиску на неї з боку сторони обвинувачення для досягнення результату протилежного від легального об`єктивного встановлення істини змагальними процесуальними засобами.

Так, у відповідності до положень ст. 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану, іншими словами, з огляду на особу підозрюваного впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку його неявки до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі. Проте поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру.

Сторона обвинувачення зазначає, що сума в 520 000 грн. є помірною, виходячи з того, що підозрюваний є військовослужбовцем Збройних Сил України, і як такий отримує з 23.03.2022 окрім звичайного щомісячного грошового забезпечення доплату в розмірі 30 000 грн. щомісяця, а за час перебування у зоні бойових дій доплату з розрахунку 100 000 грн. на місяць.

При цьому жодного документу на підтвердження суми грошового щомісячного утримання слідчому судді не надано.

Крім того, слідчий суддя, враховує при обранні запобіжного заходу у вигляді застави та визначенні розміру останньої, серед яких:

спосіб життя в цьому випадку судді аналізують, наприклад періодичність перетину кордону, чи має підозрюваний соціальні зв`язки поза межами країни тощо;

сім`я та особи на утриманні. Для призначення застави суд обов`язково повинен врахувати наявність на утриманні непрацездатних осіб або дітей. Адже при визначенні непосильного розміру застави постраждає не тільки підозрюваний, а й інші особи, які матеріально залежать від нього. Застава не може мати наслідком обмеження прав чи страждання членів родини та близьких для особи людей.

наявність або відсутність у підозрюваного постійного місця роботи або законних джерел доходу (розмір офіційної заробітної плати, надходження від дивідендів, депозити в банках тощо);

житло судді враховують, чи наявне в підозрюваного власне житло або житло, яке ним законно орендується.

Враховуючи всі обставини справи, той факт, що на утриманні ОСОБА_6 перебуває двоє неповнолітніх дітей, непрацююча дружина, а також той факт, що на сьогоднішній час останній не буде отримувати жодного грошового забезпечення, задля більш менш стабільного майнового положення осіб , що перебувають на його утриманні, слідчий суддя вважає занеобхідне визначити розмір застави вище встанволеного законодавством, але менше ніж вимагає сторона обвинувачення.

Застава в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 260 000 грн. 00 коп. ( двісті шістдесят тисяч грн. 00 коп.), буде посильною для підозрюваного та буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками та потерпілою за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_12 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з одночасним визначенням розміру застави.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_4 , підозрюваному ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для розслідування кримінального провадження № 0001563 від 02.09.2022, на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 05 вересня 2022 по 03 листопада 2022.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 03.11.2022 року о 19 год. 58 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Одночасно обрати ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 260 000 грн. 00 коп. ( двісті шістдесят тисяч грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1