Справа № 149/814/22
Провадження №11-сс/801/290/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 26 квітня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000040 від 13 серпня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника про скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2. ст. 197-1 КК України,
Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
25 квітня 2022 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшласкарга захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2. ст. 197-1 КК України, складеного 23 лютого 2022 року слідчим СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_9 та погодженого прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000040 від 13 серпня 2021 року. У скарзі захисник просить скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 , складене 23 лютого 2022 року, та зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному проваджені вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час зміни раніше повідомленої підозри, правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 .

Прийняте рішення мотивоване тим, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з урахуванням положень ст.17 КПК не входить до предмета судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх достатності та допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий. На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття обґрунтована підозра як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення ( п. 175 Рішення від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватися слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру. Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру захисник вважає те, що повідомлення ОСОБА_8 про зміну раніше повідомленої підозри відбулося у відсутність достатніх доказів для зміни раніше повідомленої підозри, тоді як питання винуватості підозрюваного слідчою суддею вирішуватися не може. Судом встановлено, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_8 23 лютого 2022 року підозра (змінена) відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить відкрити апеляційне провадження щодо оскарження ухвали слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 квітня 2022 року та скасувати ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 квітня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час зміни раніше повідомленої підозри, правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в ухвалі слідчий суддя не зазначає чи були наявні достатні докази для повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та чи були порушенні вимоги частини першої статті 2, частини першої та другої статті 9, частини першої статті 215 КПК України при повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри. Вказує, що у скарзі не ставилось питання обґрунтованості підозри. Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри оскаржувалось в зв`язку з відсутністю наявності достатніх доказів для повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, що є порушенням пункту третього частини першої статті 276 КПК України.

Захисник стверджує, що слідчий суддя підміняє підставу оскарження повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, з якою звернувся захисник до слідчого судді, - відсутність наявності достатніх доказів для повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України), іншими підставами: обґрунтованості підозри; неналежності та допустимості доказів; невинуватості підозрюваного. У скарзі на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри зазначалось про відсутність взагалі будь-яких доказів самовільного зайняття ОСОБА_8 земельної ділянки в охоронних зонах.

Вказана обставина не спростована під час розгляду скарги стороною обвинувачення. Слідчий суддя аналізуючи положення статей 277 та 278 КПК України, які регламентують вимоги до письмового повідомлення про підозру та прядку його вручення, приходить до висновку, який не відповідає обставинам справи, про наявність достатніх доказів для повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, у зв`язку з чим не вбачає порушень вимог статті 276 КПК України.

У той же час, в ухвалі слідчого судді відсутні посилання на докази, які є достатніми для повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 у самовільному зайняття земельної ділянки в охоронних зонах. Одночасно, не відповідає висновок слідчого суді, викладений в ухвалі, про відповідність повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри вимогам статті 277 КПК України, фактичним обставинам справи.

Також звертає увагу на те, що така суттєва обставина кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 197-1 КК України, як наявність охоронної зони її розміри, межі, режим користування, ким та коли була встановлена охорона зона, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри не містить.

Таким чином, відсутність кваліфікуючої ознаки передбачає кваліфікацію діяння за ч. 1 ст. 197-1 КК України, яке, відповідно до частини другої статті 12 КК України, є кримінальним проступком, тому захисник вважає, що досудове розслідування повинно було здійснюватися у формі дізнання.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи захисника та прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Виходячи із вимог ст.404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Постановляючи судове рішення за результатами розгляду скарги захисника підозрюваного слідчий суддя першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних норм закону.

Відмовляючи у задоволені скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, слідчий суддя виходив з того, що на стадії досудового розслідування, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя може оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих. При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри, з врахуванням положень ст.17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування, зокрема, при розгляді скарги, відповідно до зазначеної норми закону, слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри, в рамках розгляду зазначеної скарги, неможливий.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 від 23 лютого 2022 року за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України, містить всі необхідні відомості, складене належним суб`єктом та вручено з дотриманням порядку, визначеним кримінально-процесуальним законом.
Апеляційний суд відхиляє доводи захисту про те, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки не містить такої суттєвої обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, як наявність охоронної зони її розміри, межі, режим користування, ким та коли була встановлена охорона зона, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри не містить.
Як вбачається із змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, підозрюваному інкримінують зайняття земельної ділянки площею 33,2688 га, що перебуває у власності держави в особі Вінницької обласної державної адміністрації та переданої в постійне користування Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» для розміщення експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 27.04.2012, серія ЯЯ№ 019903, яка в силу ст.112 Земельного Кодексу України являється охоронною зоною, що встановлюється уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля.
Доводи сторони захисту про те, що відсутність кваліфікуючої ознаки наявність охоронної зони передбачає кваліфікацію діяння за ч.1 ст. 197-1 КК України, яке відповідно до частини другої статті 12 КК України, є кримінальним проступком, тому досудове розслідування повинно було здійснюватись у формі дізнання, не підлягають задоволенню, оскільки при розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя не вирішує питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильність його кваліфікації та винуватості особи в його вчиненні, які вирішуються судом на стадії судового провадження, оскільки потребують ретельної перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду кримінального провадження по суті та при прийнятті остаточного рішення по справі.

До того ж, нормами КПК України саме на сторону обвинувачення покладено обов`язок повідомлення особі про підозру та доказування обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України, саме вона під час здійснення досудового розслідування, уповноважена надавати правову оцінку діянню особи та кваліфікувати її дії за відповідними статтями (частинами статтей) Кримінального кодексу України.
Посилання в апеляційній скарзі захисника підозрюваного на складений акт обстеження земельної ділянки від 21 вересня 2021 року №1714-ДК/637/АО/10/01/-21 та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 21 вересня 2021 року №1714- ДК/1322/АП/09/01/-21 (копії актів надані слідчому судді та знаходяться у матеріалах справи) у яких не вказано, що частина самовільно зайнятої земельної ділянки знаходиться в охоронній зоні, та кадастровий план земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:0729 від 27 вересня 2021 року (копія кадастрового плану надана слідчому судді та знаходиться у матеріалах справи) у якому вказано, що обмежень щодо використання земельної ділянки не виявлено, не є слушними, оскільки ні слідчий суддя, ні апеляційна інстанція на даній стадії не вирішує питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного і не з`ясовує обставини вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
На даній стадії кримінального провадження правова кваліфікація дій особи є попередньою і під час судового розгляду, за умови доведеності або недоведеності ознак кримінального правопорушення, в тому числі і наявність кваліфікуючих ознак, саме суд під час винесення судового рішення по суті обвинувачення надає остаточну правову кваліфікацію діям особи.

Крім того, під час дачі пояснень у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_6 повідомила, що наразі стадія досудового розслідування завершена і до суду направлено обвинувальний акт з додатками, призначено підготовче судове засідання про, що надала суду витяг з ЄРДР, копію супровідного листа про направлення для розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені за № 0000040 від 13 серпня 2021 рокудо Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області та судовий виклик на 24 травня 2022 року до вказаного суду.

Як вбачається з наданих прокурором документів, у даному кримінальному провадженні 26 квітня 2022 року прокурором направлено обвинувальний акт для розгляду до суду. Про вказані обставини колегії суддів стало відомо після надання прокурором відповідних відомостей під час судового засідання 18 травня 2022 року.
Водночас, адвокатом ОСОБА_7 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 квітня 2022 року подано через систему ««Електронний суд» 01.05.2022, яку зареєстровано 02.05.2022, тобто після завершення досудового розслідування. Під час дачі пояснень у судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник пояснив, що він скористався правом на оскарження ухвали слідчого судді, передбаченим п.3 ч.2 ст.395 КПК України, яке передбачає, що скарга подається протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак колегія суддів не може погодитися із цим з наступних підстав.
Статтею 3 КПК України визначено терміни, які вжито в цьому Кодексі. Так, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 3 КПК України кримінальним провадженням визнається досудове розслідування та судове провадження.
Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 КПК України досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, окрім іншого, направленням до суду обвинувального акту.
Положення пункту 24 частини 1 статті 3 КПК України визначають, що судовим провадженням визнається кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Отже, з аналізу вказаних положень КПК України можна дійти висновку про впорядкованість кримінального провадження, його стадійність, що в свою чергу, обумовлює встановлений порядок вчинення процесуальних дій на кожній стадії.
Зокрема, нормами глави 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» визначено як перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскарженні «під час досудового розслідування» (стаття 303 КПК України), так і перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені «під час досудового розслідування», зокрема ухвал про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру (стаття 309 КПК України).
Використання в цій главі КПК України словосполучення «під час досудового розслідування» дає підстави стверджувати про те, що вказані дії, в тому числі апеляційне оскарження ухвал слідчого судді, може здійснюватися виключно на стадії досудового розслідування, тобто до направлення обвинувального акту до суду.
Передбачені процесуальними нормами обмежені строки досудового розслідування обумовлюють необхідність термінового вирішення питань під час досудового розслідування, у зв`язку з чим КПК України встановлює скорочені строки розгляду заяв та скарг на даній стадії, в тому числі апеляційних скарг на ухвали слідчого судді.
Зазначене зумовлене необхідністю оперативного здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні саме на стадії досудового розслідування, виходячи з засад цієї стадії провадження. Закінчення ж цієї стадії завершує здійснення функції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, яка реалізується слідчими суддями та судами апеляційної інстанції в порядку оскарження ухвал слідчих суддів, з чим відповідно відпадає необхідність в оперативності такого судового контролю.
У разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в том числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.
Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.
Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.
Вказане дає підстави для висновку, що статтею 309 КПК України обмежено апеляційний перегляд ухвал слідчого судді такою умовами як, вид ухвали слідчого судді та стадією кримінального провадження (під час досудового розслідування).
Отже розгляд і вирішення питань, передбачених главою 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», як і перегляд судових рішень, прийнятих за результатами такого розгляду, можуть відбуватися лише під час досудового розслідування, і мають бути припиненими із закінченням стадії досудового розслідування, оскільки невиконання цих вимог може призвести до порушення принципу правової визначеності через вирішення тотожного питання різними судами однієї інстанційності в тому ж кримінальному провадженні.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що станом на час проведення судового засідання 18 травня 2022 року стадія досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 13 серпня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, закінчена.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини закінчення досудового розслідування на час апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області залишити без змін.
Керуючись ст.ст.303, 304, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу судді Хмільницького міськрайонного суду від 26 квітня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000040 від 13 серпня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника про скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2. ст. 197-1 КК України залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3