ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4987/22
провадження № 1-кс/753/907/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" травня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця України, українця, з середньою освітою, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України,
в с т а н о в и в :
слідчий СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів майнового характеру, останній раз 29 березня 2022 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий, умисний, корисливий, злочин проти власності за наступних обставин. Так, ОСОБА_5 , 11 травня 2022 року, близько 22 год 30 хв, перебував за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, поблизу житлового будинку № 166, та в цей час у останнього виник злочинний умисел на повторне, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), та обрав об`єктом свого злочинного посягання майно, що перебувало у власності потерпілої - ОСОБА_8 та знаходилось при останній. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_5 продовжуючи знаходитися за вказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_8 та штовхнув останню в спину від чого вона впала на землю. В подальшому ОСОБА_5 , в той час як потерпіла ОСОБА_8 перебувала на землі, вирвав з рук останньої жіночу сумку, яка матеріальної цінності не становить, в якій знаходилися: картка Альфа-Банк, грошові кошти в розмірі 11000 грн., дві в`язки ключiв, які матеріальної цінності не становлять, мобільний телефон марки «HUAWEI Y5» 2019, RAM 2 GB, вартістю 2500 грн, всередині якого знаходилась сiм-картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером телефону НОМЕР_1 , гаманець, в якому знаходились грошові кошти в загальному розмірі 2000 грн. Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, при цьому завдавши матеріального збитку ОСОБА_8 на загальну суму 15500 грн.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 знає про тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у даному злочині, обізнаний в мiрi покарання та усвідомлює, що за даний злочин передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10-ти років, а також останній не має міцних соціальних зв`язків, що спонукатиме його до переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчинити інший злочин, даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та засобів для власного забезпечення, у зв`язку з цим останній продовжуватиме свій злочинний шлях для отримання власної вигоди, також тим, що останній судимий 29 березня 2022 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки, однак навіть ці обставини не здійснили вплив на припинення девіантної, антисоціальної поведінки останнього.

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки останні є неповнолітніми. Свідки у цьому ж кримінальному провадженні надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них.

При цьому, більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема: запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній повторно вчинив умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що така міра обмеження особистої свободи буде абсолютно не дієвою, зважаючи на обставини вчинення злочину та встановлені і обґрунтовані у даному клопотанні ризики, а також потрібно взяти до уваги те, що останній не надав підтвердження свого місця проживання не тільки в м. Києві, а також у останнього відсутні засоби зв`язку, що унеможливить належне забезпечення його виклику до слідчого, прокурора та/або суду. Також останній зазначив місце проживання в с. Дрімайлівка Куликівського р-ну Чернігівської обл., однак жодних підтверджуючих документів не було надано про місце проживання, а також у разі обрання до нього даного запобіжного заходу, у слідчого та прокурора буде відсутня можливість за контролем виконання даного запобіжного у зв`язку з тим, що місце його застосування буде в іншій адміністративно територіальній одиниці.

Крім того, підозрюваний не надав будь-яких підтверджуючих документів про незадовільний стан здоров`я, який би виключав i унеможливлював його перебування під вартою.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу вказане клопотання передано слідчому судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

У судове засідання з`явився прокурор, підозрюваний та захисник ОСОБА_9 .
У судовому засіданні захисником ОСОБА_9 було подано скаргу в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного затримання ОСОБА_5 .

Ухвалою Дарницього районного суду м. Києва скаргу захисника ОСОБА_9 задоволено частково, визнано незаконним затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке відбулося 26 травня 2022 року на підставі протоколу затримання особи. та звільнено його з-під варти в залі суду.

Адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні зазначив, що відповідно до доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги це доручення діє протягом строку затримання та/або тримання такої особи під вартою, а отже на разі дія доручення закінчилась.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав, що просить забезпечити йому безоплатного захисника.
Ухвалою від 30 травня 2022 року слідчий суддя постановив забезпечити захист ОСОБА_5 шляхом призначення захисника з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві, для проведення окремої процесуальної дії. Виконання ухвали доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві та оголошено перерву в судовому засіданні до 17 год. 30 хв. 30 травня 2022 року.
До суду прибув новий захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання слідчого, вказуючи на його необґрунтованість. Зазначив, що його підзахисний не знав, що відкрито заволодіває майном потерпілої, оскільки вважав, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не бачить його дій. На думку адвоката відсутні ризики зазначені в клопотанні, підозрюваний не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як сам приніс телефон до відділу поліції, він має міцні соціальні зв`язки проживає з сім`єю понад 6 років без реєстрації шлюбу та має двох малолітніх дітей. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 у нічний час доби з 22 год. до 8 год. наступної доби.

ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши долучені до клопотання копії матеріалів кримінального провадження № 0001293, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

27 травня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

З долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження № 000193 вбачається, що наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України кримінального правопорушення підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколом допиту свідків, протоколами пред`явлення до пізнання, протоколом допиту потерпілого, протоколом огляду місця події, протоколом затримання ОСОБА_5 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України. Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність відомостей про постійне місця роботи, проживання, може бути перепоною для його перебування у територіальній близькості від місця розташування органу досудового розслідування та явки на виклик органу досудового розслідування чи суду. Крім того, такий ризик наявний з огляду на тяжкість покарання у разі доведення вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення існує, оскільки, крім обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке могло приносити йому прибуток, слідчим зазначено, а стороною захисту не спростовано, про відсутність офіційного законного джерела доходу, яке б давало йому можливість підтримувати достатній рівень життя та останній був судимий 29 березня 2022 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

Ризик незаконно впливати на свідків, існує, оскільки їхні показання частково дублюються із обставинами, встановленими досудовим розслідуванням, й ці особи можуть змінити їхні показання під впливом ОСОБА_5 .

Враховуючи зміст статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 186 КК України, є тяжким злочином.

Тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом серед усіх запобіжних заходів, передбачених Кодексом. Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі незаконно впливати на потерпілого та свідків; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті; слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (частина друга).

Крім наявності вказаних ризиків, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Визначивши такі критерії застосування слідчим суддею до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законодавець дотримав міжнародних стандартів щодо тримання під вартою, збалансував необхідність у забезпеченні ефективного здійснення кримінального провадження та права особи, щодо якої воно відкрито, на свободу та особисту недоторканність і передбачив тримання такої особи під вартою виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

При цьому, у пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнійчук проти України» наголошено, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади; обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання на додаток до наявності обґрунтованої підозри.

Обираючи вид запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України ризиків, оцінює в сукупності наведені у частині першій статті 178 КПК України обставини: вагомість доказів причетності ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, відсутність відомостей про постійне місце роботи та джерело доходу та вважає, що доводи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Встановлені обставини вказують на існування суспільної потреби у застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією ОСОБА_5 від суспільства, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам. В тому числі домашній арешт не буде дієвим запобіжним заходом, який унеможливить вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, зокрема корисливих, оскільки будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням вироком суду 29 березня 2022 року він через два місяці вчинив новий корисливий злочин. Крім того, слідчому судді не надано доказів про адресу його постійного довготривалого місця проживання, посилання підозрюваного що він проживає у Чернігівській області у незареєстрованому шлюбі з дружиною і двома дітьми жодними доказами не підтверджено.

Відповідно до частини статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , встановлені досудовим розслідуванням обставини, слідчий суддя вважає, що визначення найнижчої межі застави для тяжкого злочину не співвідноситиметься із характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , найвищої межі не відповідатиме рівню доходів підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що для ОСОБА_5 розмір застави, який має на меті достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не має бути завідомо непомірним для нього, є тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 74 430 грн.

Керуючись ст. 110, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :
клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 15 год 50 хв 26 травня 2022 року.
Визначити ОСОБА_5 , заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74430 гривень.
У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, ОСОБА_5 , підлягає звільненню з-під варти.
З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_5 зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення
Дія ухвали закінчується 24 липня 2022 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1