Провадження 1-кс/127/6668/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000404 внесеного до ЄРДР 24.07.2021, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, громадянин України, українець, з вищою освітою, одружений, має на утримання трьох дітей, працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000404 від 24 липня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що між Хижинецькою сільською радою Сокиринецької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, в особі голови ОСОБА_7 та ТОВ «МЕГАБУДПРОЕКТ», в особі його директора ОСОБА_4 , за наслідками проведених закупівель через систему електронних торгів «ProZorro», укладено Договір про закупівлю робіт № 110 від 19.09.2017, Договір підряду № 93 від 13.06.2018 та Договір підряду № 205 від 20.12.2018, предметом яких є зобов`язання проведення робіт, щодо «Реконструкції будівлі сільського клубу під адміністративне приміщення Хижинецької сільської ради Сокиринецької ОТГ по вул. І. Богуна, 59Б в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області».

Згідно з умовами вказаних Договорів Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання здати закінчені роботи в порядку і строк, встановлений цим Договором та державними будівельними нормами і правилами України, а Замовник зобов`язується прийняти закінчені роботи і оплатити їх.

В ході виконання договорів щодо виконання робіт по об`єкту «Реконструкція будівлі сільського клубу під адміністративне приміщення Хижинецької сільської ради Сокиринецької ОТГ по вул. І. Богуна, 59Б в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області», у директора ТОВ «МЕГАБУДПРОЕКТ» ОСОБА_4 виник корисливий умисел на незаконне заволодіння бюджетними коштами, шляхом зловживання службовим становищем, підробки офіційних документів, зокрема шляхом внесення недостовірних даних (неправдивих відомостей) до актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, довідок про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3, із внесенням до них завідомо неправдивих відомостей щодо обсягів, об`ємів та вартості проведених робіт.

З цією метою, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що Управлінням Державної казначейської служби у Вінницькому районі Вінницької області здійснюється оплата по актах виконаних робіт форми КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 лише після підписання останніх уповноваженою службовою особою Замовника - Хижинецької сільської ради Сокиринецької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, достовірно знаючи про те, що повноваження щодо перевірки правильності обсягів та якості виконаних робіт по вищевказаному об`єкту покладено на інженера технічного нагляду ВКФ «Комета» ЛТД ТОВ ОСОБА_8 , останній, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці залучив ОСОБА_8 в якості пособника з метою сприяння реалізації свого незаконного умислу по заволодінню бюджетними коштами шляхом усунення ним перешкод.

Так, ОСОБА_9 , досягнувши з ОСОБА_8 усної домовленості щодо спільного вчинення злочину, перебуваючи за місцем здійснення фактичної діяльності ТОВ «МЕГАБУДПРОЕКТ за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, з метою заволодіння бюджетними коштами виділених на реконструкцію будівлі сільського клубу під адміністративне приміщення Хижинецької сільської ради Сокиринецької ОТГ по вул. І. Богуна, 59Б в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаючи, що акт приймання виконаних будівельних робіт типової форми КБ-2 в є офіційним документом, форма якого затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04 грудня 2009 року № 554 «Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві», в порушення п. 8 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІУ (із змінами) та п. 2.14 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, відповідно до яких відповідальність за своєчасне і якісне складання первинних документів (до яких відносяться і акт прийняття виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідка про їх вартість форми КБ-3), за достовірність наведених в них даних несуть особи, які склали і підписали ці документи, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах склав офіційні документи - акти приймання виконаних будівельних робіт (акт №2 за квітень 2018 року, акт № 2 за травень 2018 року, акт №2 за червень 2018 року, Акт № 2 за вересень 2018 року, Акт № б/н за жовтень 2018 року, Акт № б/н за листопад 2018 року, Акт № б/н за листопад 2018 року, Акт № б/н за грудень 2018 року Акту № 1 за грудень 2018 року), до яких вніс завідомо неправдиві відомості щодо обсягів виконаних робіт, які фактично завищені, виконанні не в повному обсязі або не були виконані.

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи діяти з корисливих мотивів, достовірно знаючи про те, що вищезазначені роботи були виконані ним з порушеннями, а обсяг вказаних робіт не відповідає відомостям, що внесені ним до документів первинного обліку форми КБ-2в - актів приймання виконаних будівельних робіт в результаті їх завищення, завершуючи процедуру складання завідомо неправдивих офіційних документів, підписав вищевказані акти приймання виконаних будівельних робіт та проставив відбиток печатки очолюваного ним товариства, тим самим надавши йому всіх необхідних реквізитів і статусу офіційних, тобто таких, що містять зафіксовану інформацію, яка підтверджує факти, що спричиняють наслідки правового характеру, тим самим підробив офіційні документи первинного обліку форми КБ- 2в.

У свою чергу, ОСОБА_8 , будучи службовою особою інженером технічного нагляду ВКФ «Комета» ЛТД ТОВ та особою, яка відповідальна за здійснення технічного нагляду за реконструкцією будівлі сільського клубу під адміністративне приміщення Хижинецької сільської ради Сокиринецької ОТГ по вул. І. Богуна, 59Б в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області, зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з директором ТОВ «МЕГАБУДПРОЕКТ» ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, вчинив пособництво у незаконному заволодінні останнім бюджетних коштів, а саме підписав вищевказані акти приймання виконаних будівельних робіт та поставив відтиск печатки «Інженер технічного нагляду», достовірно знаючи, що вказані документи є підробленими.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на отримання грошових коштів, достовірно знаючи про те, що роботи з реконструкції будівлі сільського клубу були виконані ним з порушеннями, а обсяг вказаних робіт не відповідає відомостям, що внесені ним до документу первинного обліку форми № КБ-2в - актів приймання виконаних будівельних робіт, після підписання ним та ОСОБА_8 вищевказаних актів приймання виконаних будівельних робіт в які внесено завідомо неправдиві відомості, з метою отримання права на розрахунок за роботи, які фактично не виконувались, та з метою заволодіння бюджетними грошовими коштами, склав та вніс завідомо неправдиві відомості щодо вартості виконаних робіт та придбаних матеріалів до офіційних документів довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат типової форми КБ-3 до вказаних вище актів, які підписав та проставив відбиток печатки очолюваного ним товариства, тим самим підробив офіційні документи первинного обліку форми КБ-3. В подальшому, ОСОБА_4 , з метою заволодіння бюджетними грошовими коштами, передав голові Хижинецької сільської ради Сокиринецької ОТГ Вінницького району Вінницької області ОСОБА_7 раніше підроблені ним акти приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт з недостовірними відомостями щодо обсягу та вартості проведених ним робіт з поточного ремонту сільського клубу, чим тим самим видав завідомо неправдиві офіційні документи.

За наслідками поданих офіційних документів, Управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькому районі Вінницької області, що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, 7, на підставі поданих Хижинецькою сільською радою актів приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт, із рахунку Хижинецької сільської ради Сокиринецької ОТГ Вінницького району Вінницької області перераховано грошові кошти на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАБУДПРОЕКТ», за обсяги робіт по реконструкції приміщення сільського клубу, які фактично були завищенні, не виконані або не виконанні в повному обсязі.

Згідно висновків експерта № СЕ-19/102-21/11369-БТ від 23.02.2022 та № СЕ-19/102-22/4069-БТ від 02.05.2022 об`єми та вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту «Реконструкція будівлі сільського клубу під адміністративне приміщення Хижинецької сільської ради Сокиринецької ОТГ по вул. І. Богуна, 59Б в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області», обсяги та вартість не відповідають фактично виконаним об`ємам на об`єкті, тобто виконані не в повному обсязі, загальна сума невідповідності обсягів та вартості виконаних будівельних робіт із врахуванням матеріалів та інших витрат, прибутків, податків, які нараховуються на прямі витрати по вищенаведених Актах становить 189 298,43 грн.

В ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 26 липня 2022 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та службове підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб .

Вина підозрюваного ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, що стали підставою для оголошення останньому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, а саме:

заявою старости Сокиринецького старостинського округу ОСОБА_10 ;

висновком експерта №СЕ-19/102-21/11369-БТ від 23.02.2022;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

висновком експерта №СЕ-19/102-22/4069-БТ від 02.05.2022;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

протоколом огляду місця події від 11.06.2022;

протоколом допиту представника юридичної особи ОСОБА_10 ;

висновком судової товарознавчої експертизи №4620/4621/22-21;

протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності;

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненими кримінальними правопорушеннями, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань, кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

1) переховування підозрюваного від органу досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки місце проживання ОСОБА_4 не відоме, за повідомленим ним останнім місцем проживання: квартира АДРЕСА_3 відсутній, про що останній не повідомив. Окрім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому від суду;

Більше того, звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення корупційного злочину КК України не передбачено. Водночас одні з кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 (ч.3 ст. 191 КК України), відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційними, а тому покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та від суду.

2) незаконного впливу підозрюваного на потерпілу сторону та свідків кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Так, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії щодо потерпілої сторони чи свідків, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Водночас, підозрюваний ОСОБА_4 на даний час працює на посаді директора ВКФ «Комета» ЛТД ТОВ, а тому, зловживачи своїм службовим становищем, має реальну можливість здійснити вплив на потерпілу сторону та свідків, з метою подальшого уникнення кримінальної відповідальності;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки останній вчинив 9 епізодів злочинної діяльності, на даний час працює на посаді директора ВКФ «Комета» ЛТД ТОВ, яке надає послуги в сфері будівництва житлових і нежитлових будівель, сфері технічного нагляду за проведенням будівництва будівель, а тому, перебуваючи на волі він може продовжити свою злочину діяльність шляхом зловживання своїм службовим становищем з метою незаконного збагачення, вчиняти нові кримінальні правопорушення, що підтверджується характерами кримінальних правопорушень, які інкримінуються стороною обвинувачення.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчинених злочинів та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

2) особиста порука, оскільки в ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

Окрім того, у випадку їх застосування, з огляду на наявні ризики та особу підозрюваного, відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання ним процесуальних обов`язків.

3) домашній арешт, враховуючи що він не проживає за місцем свого проживання: квартира АДРЕСА_3 та складність контролю за виконанням підозрюваного покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу, так як не запобігає доступу підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому його етапі.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, що стало підставою для повідомлення 26.07.2022 останньому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, особу підозрюваного, зокрема його вік і стан здоров`я, матеріальний стан, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, обставини вчинення кримінальних правопорушень, те, що він вчинив 9 епізодів злочинної діяльності шляхом зловживання своїм службовим становищем та за попередньою змовою групою осіб, вину свою у вчинені злочинів не визнає, завдані збитки в розмірі 189 298, 43 грн. не відшкодував, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме позбавлення волі на строк до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам та не забезпечать належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до обвинуваченого найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до пункту 4, частини 2, статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, відносно ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він являється раніше не судимою особою, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Згідно ч. 3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, з урахуванням завданого розміру шкоди внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, міри покарання, яка може бути застосована до підозрюваного в разі доведеності його вини та наявністю ризиків, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (208 000 гривень) відповідає меті застосування запобіжного заходу. Саме такий розмір застави, на думку сторони обвинувачення, слугуватиме достатнім стимулюючим фактором, який підозрюваний та/або заставодавець боявся б втратити у разі невиконання покладених процесуальних обов`язків.

За наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, у зв`язку із чим просив слідчого суддю застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку прокурором не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні трьох дітей, працює, позитивно характеризується, на всі виклики слідчого з`являвся.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як встановлено під час розгляду клопотання, кримінальне правопорушення зареєстровано до ЄРДР 24.07.2021, тому слідством на теперішній час зібрано усі необхідні докази та проведено необхідні слідчі дії для прийняття процесуального рішення за результатами досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вищенаведені обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 не зможе негативно вплинути на хід слідства, а тому до останнього може бути застосований більш м`який запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність застосування тримання під вартою до підозрюваного фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, який є тяжким. Проте, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для застосування тримання під вартою.

Доводи клопотання слідчого за погодженням із прокурором в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, не має негативних характеристик, має міцні соціальні зв`язки та не представляє собою будь якої соціальної небезпеки. В судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний жодним чином не переховувався від органів досудового розслідування, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні трьох дітей, працює, позитивно характеризується.

З обставин, наведених в клопотанні органу досудового розслідування слідує, і зазначене встановлено в ході судового розгляду, що ризики не виправдовують застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

З огляду на вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, соціальні зв`язки, з урахуванням відсутності належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не доведеності належним чином наявності таких ризиків прокурором під час розгляду справи, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігти вказаним ризикам.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя не встановив підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки з урахуванням обставин справи, в даному конкретному випадку підстав для застосування такого запобіжного заходу не має, а тому необхідним та достатнім запобіжним заходом буде запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням процесуальних обов`язків визначених ст. 194 КПК України. При цьому, саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків визначених частиною 5 ст. 194 КПК України та в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000404 внесеного до ЄРДР 24.07.2021, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , обов`язки визначені ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання закордонний паспорт (паспорти) та інші документи, які дають право виїзду за кордон.

Строк покладених на підозрюваного обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, тобто на 55 (п`ятдесят п`ять) днів, тобто до 26 вересня 2022 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, зазначених у даній ухвалі, до останнього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 , здійснює слідчий, який провадить досудове розслідування кримінального провадження № 0000404, а якщо справа перебуває у провадженні суду прокурор.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя