Провадження № 1-кп/592/148/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми матеріали кримінального провадження № 0000184, відомості за якими 29.09.2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 29.09.2017 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 06.05.2010 року до 26.06.2017 року. Відповідно до переліку видів господарської діяльності першої та другої групи згідно КВЕД 009:2010 він займався роздрібною торгівлею спортивним інвентарем у спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля іншими невживаними товарами у спеціалізованих магазинах; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах; оптова торгівля іншими товарами господарського призначення. Відповідно до ст. 18 КК України він був службовою особою, оскільки він виконував організаційно-розпорядчі обов`язки у зв`язку з постійним обійманням посади фізичної особи-підприємця. В грудні 2016 року ФОП ОСОБА_4 стало відомо про наміри державного навчального закладу Сумське ВПУ будівництва та автотранспорту придбати боксерський ринг. Так, 12.12.2016 між ФОП ОСОБА_4 та державним навчальним закладом Сумське ВПУ будівництва та автотранспорту , в особі заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_6 , було укладено договір купівлі-продажу № 109 від 12.12.2016 року про передання у власність виробів спортивних (код ДК 021:2015:37431000-8 Боксерські ринги ДК 016:2010: 32.30.1 Вироби спортивні) на загальну суму 41738 грн. 00 коп. . Згідно видаткової накладної № 0065 від 12.12.2016 року ФОП ОСОБА_4 нібито передав боксерський ринг 5 x 5 матеріально відповідальній особі державного навчального закладу ОСОБА_7 , але фактично боксерський ринг до закладу поставлено не було, і ФОП ОСОБА_4 не мав наміру його замовляти та поставляти до закладу, при цьому, згідно вказаної накладної, органами казначейства, на рахунок ФОП ОСОБА_4 були перераховані 15.12.2016 грошові кошти на загальну суму 41738 грн. 00 коп. . Отриманими бюджетними грошовими коштами на загальну суму 41738 грн. 00 коп. ФОП ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. Таким чином, своїми умисними діями, що полягали у привласненні грошових коштів державного навчального закладу Сумське ВПУ будівництва та автотранспорту на загальну суму 41738,00 грн. за боксерський ринг, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 191 КК України, тобто привласнення чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем.

23.06.2022 року обвинувачений ОСОБА_4 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України, в якому він зазначив про те, що на розгляді у Ковпаківському районному суді м. Суми перебуває кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Згідно з обвинувальним актом він обвинувачується у привласненні грошових коштів державного навчального закладу Сумське ВПУ будівництва та автотранспорту на загальну суму 41738,00 грн. за боксерський ринг. Так виходячи із його змісту, 12.12.2016 року між ним та державним навчальним закладом Сумське ВПУ будівництва та автотранспорту було укладено договір купівлі-продажу № 109 від 12.12.2016 року про передання у власність виробів спортивних на загальну суму 41738 грн. . Згідно видаткової накладної № 0065 від 12.12.2016 року він нібито передав боксерський ринг 5 x 5 матеріально відповідальній особі державного навчального закладу ОСОБА_7 , але фактично боксерський ринг до закладу не поставив. Незважаючи на це, згідно вказаної накладної органами казначейства 15.12.2016 року на його рахунок були перераховані грошові кошти на загальну суму 41738 грн. , якими він розпорядився на власний розсуд. За таких обставин, йому було висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 191 КК України, за яке передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Таким чином, згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України, інкримінований йому злочин є нетяжким, оскільки не передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину. Згідно з обвинувальним актом, грошові кошти на загальну суму 41738 грн. були перераховані йому 15.12.2016 року, після чого він отримав можливість розпорядитися ними як своїми власними. Отже інкримінований йому злочин вчинений саме 15.12.2016 року. За таких обставин визначений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України п`ятирічний строк для притягнення його до кримінальної відповідальності сплив 15.12.2021 року, а вирок за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 2 ст. 191 КК України судом на даний час не ухвалений. Враховуючи викладене, наразі існують усі законні підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Він наголошує на тому, що свою вину в інкримінованому йому злочині, він не визнає у повному обсязі. В той же час, розуміючи усі правові наслідки звільнення особи від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав та погоджуючись на них, він бажає скористатись правом та заявити відповідне клопотання. На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 286 КПК України, він просив суд невідкладно розглянути дане клопотання та звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України (вхідний № 11572 від 23.06.2022 року) (т. 3 а. п. 245) .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити у повному обсязі, звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 191 КК України, на підставі ст. 49 КК України, та закрити кримінальне провадження № 0000184 від 29.09.2017 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 191 КК України, на підставі ст. 49 КК України, та не заперечував проти закриття кримінального провадження № 0000184 від 29.09.2017 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 при вирішенні даного клопотання покладалася на розсуд суду.

Вислухавши клопотання та думку обвинуваченого ОСОБА_4 , думку обвинуваченої ОСОБА_5 , думку прокурора, дослідивши долучені до кримінального провадження документи та копії документів, суд дійшов наступного висновку.

Суд першої інстанції районний у місті суд, який має право постановити ухвалу про закриття кримінального провадження.

Кожен має право, щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього в найкоротший строк було закрите.

При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

Особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Ч. 2 ст. 191 КК України передбачена кримінальна відповідальність за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, - яке карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Із змісту п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 12 від 23.12.2005 року вбачається, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до КПК України таке звільнення є обов`язковим.

Враховуючи те, що з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нетяжкого злочину та до дня набрання вироком законної сили минуло більш як 5 (п`ять) років, оскільки до закінчення зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строків він не вчинив новий нетяжкий, тяжкий або особливо тяжкий злочин, враховуючи те, що звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом, беручи до уваги те, що за наявності передбачених ст. 49 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим,зважаючи на те, що ст. 49 КК України передбачає імперативне та безумовне звільнення особи від кримінальної відповідальності, відтак суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

При постановлені даної ухвали судом були враховані правові висновки, викладені в ухвалі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі № 665/2387/14-к, провадження № 51-240км18, із змісту якої вбачається, що для правильного обчислення строків давності необхідно визначити момент початку строку і його закінчення. Таким початком строку є вчинення особою злочину, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи (http://reyestr.court.gov.ua/Review/74266309, http://reyestr.court.gov.ua/Review/74262204) .

При постановленні даної ухвали суд врахував правову позицію, висловлену в постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19, згідно якій звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язком, а не правом суду (http://reyestr.court.gov.ua/Review/85836398) .

При постановленні даної ухвали суд врахував правову позицію, висловлену в постанові Верховного Суду від 01.06.2021 року у справі № 373/3768/13-к, провадження № 51-6336км20, згідно якій відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. З системного аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності це передбачений ст. 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності. Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання. Відповідно до положень ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у законі строки, зокрема, три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років та особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся) . Згідно з ч. 5 ст. 74 КК на підставах, передбачених ст. 49 КК України, особа також може бути звільнена судом від покарання (http://reyestr.court.gov.ua/Review/97517621) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 375, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через суд, який ухвалив судове рішення, Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Головуючий: ОСОБА_1