Справа № 214/3071/22
1-кп/214/668/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за № 0000010від 28 лютого 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Луганської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , старшого стрільця відділення охорони, старшого солдата, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:
За зміненою Верховним Судом підсудністю до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 .
В підготовчому судовому засіданні Прокурором надана угода про визнання винуватості, укладена 20.07.2022 прокурором та обвинуваченим.
Відповідно до обвинувального акту та Угоди, наказом Командування Повітряних Сил ЗС України №30-рс від 06.04.2020 ОСОБА_5 призначено на посаду старшого стрільця відділення охорони та поставлено на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із ст. ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у відповідності до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015, Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022 та до теперішнього часу, почав діяти воєнний стан в Україні.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, старший солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі-Статут), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Однак, старший солдат ОСОБА_5 ,достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, 24 лютого 2022 року старший солдат ОСОБА_5 ,вирішив тимчасово ухилитись від військової служби та самовільно залишити пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , мотивуючи свої дії особистими обставинами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Реалізуючи свій умисел, старший солдат ОСОБА_5 ,в умовах воєнного стану, в порушення статутних вимог, 24 лютого 2022 року, самовільно залишив місце служби, а саме пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 .

В період з 24 лютого 2022 року по 20 квітня 2022 року, старший солдат

ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Херсоні, без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, старший солдат ОСОБА_5 документів, підтверджуючих поважність та законність відсутності на військової службі, до військової частини НОМЕР_1 не надав.

В подальшому, 20 квітня 2022 року старший солдат ОСОБА_5 прибув до пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України-самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) місця служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Сторони Угоди, розуміють наслідки укладання Угоди, права та обов`язки передбачені ст.473, 476 КПК України.
За умовами Угоди про визнання винуватості сторони погодили покарання із застосуванням ст.ст.53, 69 КК України,а саме призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 85000 (вісім п`ять тисяч) гривень.
Прокурор підтримав укладену з обвинуваченим угоду та просив її затвердити. Вказав на те, що цілком розуміє обмеження щодо оскарження вироку, в разі затвердження Угоди. Крім того, вважав, що є підстави для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 5000 неоподаткованих мінімумів громадян, а саме 85000 гривень, оскільки обвинувачений визнав провину, щиро покаявся, сприяв розкриттю злочину.

Також прокурор вказав, що справа підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу, підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди. Дійсно вчинив правопорушення при обставинах зазначених у обвинувальному акті, щиро розкаюється у скоєному. Він має можливість виконати вирок суду в разі затвердження угоди. Зараз проходить за контрактом війську службу, має бажання далі боронити країну від ворога. Окрім того просив розстрочити суму штрафу у зв`язку з тим що має на вихованні малолітню дитину, до ведення військового стану мав невеликий дохід за місцем служби.

Захисник підтримав укладену обвинуваченим угоду та просив її затвердити, угода укладалась в його присутності, в інтересах його підзахисного, також просив розстрочити суму штрафу з мотивів викладених обвинуваченим.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди за таких обставин.

Судом встановлено, що справа підсудна за зміненою територіальною підсудністю за Розпорядженням Голови Верховного Суду Саксаганському районному суду м.Кривого Рогу. У підготовчому судовому засіданні не встановлено підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.
При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє: права, передбачені абзацом 1 та 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.

За таких підстав суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинив злочин передбачений ст. 407 ч.5 КК України.
При призначені покарання визначеного угодою від 20.07.2022 суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України є осудним. Суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є учасником бойових дій.

Відповідно до ст.12 КК України правопорушення передбаченого ст. 407 ч.5 КК України відносить до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Обставинами, згідно ч.1 та 2 ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, посткримінальну поведінку, бажання боронити державу від агресора.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.

Згідно ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, вмотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання більш м`якого виду основного покарання .

Беручи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, та, надавши оцінку усім обставинам кримінального провадження, враховуючи позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проходження служби, відсутність тяжких наслідків від кримінального правопорушення, твердження обвинуваченого про те, що він усвідомив свою вину у скоєному, про що жалкує, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами в угоді покарання не суперечить вимогам чинного законодавства, та дає суду підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв відповідно до за ст. 12 КК України тяжкий злочин, і запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень, призначивши йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч.5 ст.407 КК України та на підставі 58 КК України, вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу у розмірі 5 000 неоподаткованих мінімумів громадян у розмірі 85000 грн.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, а саме те, що останній має на утриманні неповнілітню дитину, а розмір штрафу значний, суд, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, вважає необхідним призначити штраф розстрочивши його виплату рівними частками на 10 місяців.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим в присутності захисника, повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч.2 ст. 50 КК України мета кримінального покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні. Заходи забезпечення судового провадженння не приймались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду від 20.07.2022 року укладену прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості обвинуваченим по кримінальному провадженні 0000010від 28 лютого 2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20.07.2022 року покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді покаранняу виді штрафу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 85000 (вісім п`ять тисяч) гривень, із розстрочкою виплати штрафу рівними частинами строком на 10 місяців, тобто по 8500 грн щомісяця.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з урахуванням обмежень передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити право на звернення з клопотанням про помилування та право на ознайомлення з Журналом судового засідання та подачі на нього своїх зауважень.

Суддя ОСОБА_1