КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/1450/2022 Доповідач ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 4 місяців обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 1 року 4 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 79, ч. 1, 2 ст. 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо вона протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 19 вересня 2020 року приблизно о 12 годині 40 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо» по пр. Маяковського, 43/2 в м. Києві, переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиць із товарами упаковки риби «Сьомга Премія», вагою 300 г кожна, вартістю 231,20 грн. за одну упаковку; одну упаковку риби «Форель Премія», вагою 300 г, вартістю 231,20 грн.; одну упаковку сиру «Ryki Рицкий Едам», вагою 200 г, вартістю 26,38 грн., а всього товарів на загальну суму 719,98 грн., що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», які сховала до сумки, яку тримала при собі. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 пройшла через касову зону не оплативши товар, тим самим намагалася умисно, таємно викрасти чуже майно, однак довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитись викраденим майном не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки за межами розрахункових кас була затримана працівниками охорони магазину.
Окрім того, ОСОБА_7 05.10.2020 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо» по вул. Лаврухіна, 4 в м. Києві, переслідуючи корисливий мотив, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиць із товарами чуже майно, а саме: одну палку ковбаси салямі «Італійська «Глобіно», вагою 0,350 г, вартістю 112,00 грн.; одну палку ковбасу салямі «Італійська «Глобіно», вагою 0,348 г, вартістю 111,36 грн.; половину палки ковбаси салямі «Італійська «Глобіно», вагою 0,166 г, вартістю 51,05 грн.; одну палку ковбаси сиров`яленої «Алан» Єврейська», вагою 0,358 г, вартістю 138,43 грн.; одну палку ковбаси сиров`яленої «Алан Єврейська», вагою 0,369 г, вартістю 142,68 грн.; одну упаковку сиру «Комо» Горіховий», вагою 0,176 г, вартістю 41,36 грн.; цукерки «Баунті», вагою 0,106 г, вартістю 18,56 грн.; цукерки «Снікерс міні», вагою 0,184 г, вартістю 32,24 грн.; крем нічний «Лореаль Париж», одна упаковка вартістю 231,20 грн., крем денний «Лореаль Париж», одна упаковка, вартістю 331,20 грн., а всього товарів на загальну суму 1239,46 грн, що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», які сховала до сумки, яку тримала при собі. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 пройшла через касову зону не оплативши товар, тим самим намагалася умисно, повторно, таємно викрасти чуже майно, однак довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитись викраденим майном не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки за межами розрахункових кас була затримана працівниками охорони магазину.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченої, просить вирок Деснянського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком на 2 роки та покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст.76 КК України.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що ОСОБА_7 має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України до обвинуваченої не могло бути застосовано покарання у виді обмеження волі. В той же час суд першої інстанції незаконно призначив покарання ОСОБА_7 саме у виді обмеження волі, чим грубо порушив вимоги закону України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачену ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.
В апеляційній скарзі прокурора не оспорюються встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК Україниа тому відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційною інстанцією вирок суду в цій частині не перевіряється.
Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_7 , колегія суддів вважає обґрунтованими.

У вироку суду першої інстанції зазначено, що при призначенні ОСОБА_7 покарання суд у виді обмеження волі, серед іншого, врахував наявність у обвинуваченої двох малолітніх дітей віком до чотирнадцяти років: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Водночас, поза увагою суду першої інстанції залишились вимоги ч. 3 ст. 61 КК України, згідно з якою обмеження волі не можу бути застосовано до жінок, які мають дітей, віком до чотирнадцяти років.
Отже, до обвинуваченої ОСОБА_7 , яка має двох дітей, віком до чотирнадцяти років не могло бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи обставини провадження та дані про особу обвинуваченої, на які послався у вироку суд першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку що за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_7 можна призначити покарання у виді штрафу.

Проте, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, зважаючи на вчинення аналогічного кримінального правопорушення повторно протягом нетривалого часу, що свідчить про небажання обвинуваченої ставати на шлях виправлення.

При цьому, колегія суддів, керуючись вимогами ст. 65 КК України, вважає, що необхідним і достатнім для обвинуваченої ОСОБА_7 буде покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 підлягає до скасування з постановленням апеляційною інстанцією свого вироку.

При призначенні ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч. 1 ст. 70 КК України колегія суддів вважає за доцільне застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Колегія суддів, враховуючи наявність у обвинуваченої дитини, віком до 7 років, та обставини, на які послався у вироку суд першої інстанції, вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 79 КК України.

При цьому колегія суддів не вбачає підстав для призначення ОСОБА_7 іспитового строку у більшому розмірі, ніж призначив суд першої інстанції як про це просив прокурор в апеляційній скарзі, оскільки прокурор не навів переконливих доводів щодо необхідності збільшення тривалості іспитового строку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалити новий вирок, яким вирок Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченою, яка утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4