КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_5 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001005,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 , кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 31.07.2019 року за №0001005 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, закрите на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України.
Своє рішення суд мотивував тим, що досудове розслідування зупинялось декілька разів, востаннє постановою прокурора від 11.12.2019 та було відновлено на підставі постанови прокурора від 21.01.2020; строк досудового розслідування закінчився 27.01.2020 і усі наступні процесуальні дії у кримінальному провадженні були здійснені поза межами строку досудового розслідування; 01.12.2020 прокурором затверджено обвинувальний акт та направлено до суду.
Не погодившись із вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року скасувати у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального законодавства України; обвинувальний акт з додатками повернути до суду першої інстанції,

мотивуючи тим, що суд першої інстанції проігнорував заперечення прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2020 року, якою скасовано постанову слідчого від 18.11.2019 про зупинення досудового розслідування.
З огляду на те, що таке рішення слідчого судді окремому оскарженню не підлягає, суд першої інстанції повинен був розглянути у підготовчому судовому засіданні заперечення прокурора на дане рішення, яке, на переконання прокурора, є необгунтованим.
За результатами розгляду даного заперечення суд першої інстанції повинен був прийняти рішення, що суд не зробив і, як наслідок, зазначене рішення слідчого судді вплинуло на обчислення строків досудового розслідування, і відповідно на закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .
Суд передчасно дійшов висновку про наявність підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження; на переконання прокурора, суд першої інстанції у відповідності до положень ч.3 ст.309 КПК України, мав право переглянути ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року у справі №757/4678/20-к, тобто здійснити судовий контроль її законності.

Постанова про зупинення досудового розслідування від 18 листопада 2019 року є законною, адже відповідно до вказаних доказів слідчий та співробітники оперативного підрозділу неодноразово прибували за місцем проживання ОСОБА_7 де останнього не було. При цьому, покази свідка підтверджують те, що ОСОБА_7 на роботі не перебував.
Суд першої інстанції проігнорував доводи прокурора та надані докази, не витребував з Печерського районного суду м. Києва справу №757/4678/20-к та не прийняв рішення за результатом розгляду заперечень прокурора.

Також, судом першої інстанції порушено вимоги ст. 291 КПК України, відповідно до якої надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється, однак суд витребував у прокурора всі матеріали кримінального провадження, чим вийшов за межі своїх повноважень.
Заслухавши доповідь судді, прокурорів, які просили задовольнити апеляційну скаргу, захисника і обвинуваченого, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК України).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин, а суд в межах визначених повноважень здійснює відповідний контроль за дотриманням цих строків.

Законом України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року частину першу статті 284 КПК України було доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК України, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).

В інтерпретації ж до чинного КПК України цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК України починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною 5 ст. 219 КПК України передбачено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (частина 5 статті 219 КПК України). Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею.
Частина 4 статті 219 КПК України встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5статті 294 КПКстрок досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до статті 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду. Тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

У вказаному кримінальному провадженні судом першої інстанції встановлено, що 16.08.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Постановою прокурора від 15.10.2019 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 16.11.2019.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2019 строк досудового розслідування продовжено до чотирьох місяців, тобто до 16.12.2019.
Постановою слідчого від 14.11.2019 за погодженням із військовим прокурором досудове розслідування було зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України і постановою прокурора від 15.11.2019 відновлено.
Постановою слідчого від 18.11.2019 за погодженням із прокурором досудове розслідування знову було зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України і постановою прокурора від 11.12.2019 відновлено.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2020 року вищевказану постанову слідчого від 18.11.2019 про зупинення досудового розслідування скасовано. Вказане рішення набрало законної сили.
За змістом ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені ст. 219 КПК.
Крім того, постановою прокурора від 11.12.2019 досудове розслідування зупинялося та було відновлено на підставі постанови прокурора від 21.01.2020. Згідно ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включається у строки, передбачені цією статтею.

З огляду на викладене, строк досудового розслідування закінчився 27.01.2020, а прокурор затвердив обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та направив його до суду 01.12.2020, тобто поза межами строку.
Таким чином, доводи прокурора про те, що органом досудового розслідування жодних порушень строків досудового розслідування, зазначених у ст. 219 КПК України, не допущено, - необґрунтовані, позаяк суд першої інстанції правомірно на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Щодо неприйняття судом першої інстанції рішення за запереченнями прокурора на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 03.03.2020 слід зазначити наступне.
Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.
Законодавець у Главі 26 передбачив оскарження рішення, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, зокрема ст. 303 КПК України містить вичерпний перелік, які саме рішення, дії, бездіяльність можуть бути оскарженні до слідчого судді.
Параграф 2 передбачає оскарження ухвали слідчого судді під час досудового розслідування, зокрема ст. 309 КПК України містить вичерпний перелік таких ухвал слідчого суддів.
Підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання, суд не вправі оцінювати процесуальні дії (бездіяльність) та рішення органу досудового розслідування, оскільки відповідно до ст. 314 - 316 КПК України з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого провадження, такі обставини можуть бути досліджені під час судового розгляду.
У даному випадку суд першої інстанції на виконання ухвали суду апеляційної інстанції від 02.06.2021 витребував ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року, розглянув доводи прокурора щодо законності даного рішення, про що зазначив у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене твердження прокурора про те, що суд першої інстанції допустив істотне порушення КПК України, оскільки не прийняв рішення за його запереченнями на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2020 року, є неспроможними з огляду на те, що Законодавець не передбачає розгляду у суді першої інстанції у підготовчому судовому засіданні заперечень на рішення слідчого судді, які не підлягають оскарженню в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 є законною, обґрунтованою та вмотивованою і відсутні законні підстави для її скасування, а відтак апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 , - без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ______________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/1681/2022
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1