ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 636/3278/19 Номер провадження 11-кп/814/2030/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000337 апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 25 липня 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Харків, українці, громадянці України, з середньою освітою, зареєстрованої та тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимій,
обвинуваченій за п. 6, п. 11, п.12 ч.2 ст. 115 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 22.09.2022 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується за п. 6, п. 11, п.12 ч.2 ст. 115 КК України, в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 , вчинене з корисливих мотивів, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, а саме у тому, що вона 13, 14 березня 2019 року будучи організатором вчинення кримінального правопорушення ініціювала вчинення кримінального правопорушення та визначила майбутню жертву, підшукала співучасників та залучила останніх в якості виконавців вчинення злочину, взяла участь у підготовці кримінального правопоршення шляхом передачі виконавцям інформації про майновий стан потерпілого, взяла участь у вчинення кримінального правопорушення шляхом забезпечення співучасникам безперешкодного доступу до потерпілого, а ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як виконавці вчинення злочину, розробили план реалізації та взяла участь у вчиненні кримінального правопорушення щодо ОСОБА_9 .
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних засобів не зможе запобігти ризикам.

На ухвалу суду обвинувачена подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та обрати їй більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона не переховувалася від досудового розслідування та суду, має двох дітей, які потребують її догляду, вона має постійне місце проживання і міцні соціальні зв`язки, є учасником бойових дій, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Також вказала, що поза увагою суду залишилося те, що вона перебуває під вартою тривалий час, з 17.03.2019.

Звертає увагу, що свідки в судовому засіданні були допитані, докази вивчені, а тому вважає, що ризики, вказані прокурором не існують.

Крім цього заперечила свою вину у вчиненні кримінального правопорушення.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000337 за обвинуваченням ОСОБА_8 за п. 6, п. 11, п.12 ч.2 ст. 115 КК України. В судовому засіданні 25 липня 2022 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 22.09.2022 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість злочину, інкримінованого ОСОБА_8 , а саме особливо тяжкого, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, даних про особу обвинуваченої, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, суд правильно врахував те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися. При цьому, суд обґрунтовано послався на можливе покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, оскільки відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Щодо доводів обвинуваченої, про те, що свідки допитані та докази досліджені, необхідно зазначити, що суд вправі до ухвалення остаточного рішення у справі додатково викликати потерпілих чи свідків для надання показань, повторно досліджувати докази, з метою об`єктивного встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, окрім того, судовий розгляд в даному провадженні розпочато спочатку.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи обвинуваченої про те, що вона має постійне місце проживання та дітей колегія суддів враховує, проте вказані обставини не зменшують наявність ризиків у кримінальному провадженні.

Тобто, обвинувачена та її захисник не навели переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Більше того, обвинувачена заперечує свою причетність до вчинення злочину та може перешкоджати встановленню об`єктивних обставин провадження.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 25 липня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4