Справа № 369/3567/22
Провадження №1-кс/369/597/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.05.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000109 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2022, року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Сектором дізнання відділення поліції №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області розслідується кримінальне провадження за №0000109 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 04.02.2022 до ЧЧ ВП №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про те, що 01.02.2022 невідома особа шляхом підроблення документів незаконно, тобто без відома та участі власника ОСОБА_5 , перереєструвала автомобіль марки «AUDIA7», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 був зареєстрований на ОСОБА_5 .

Допитаний потерпілий ОСОБА_5 показав, що 28.12.2022 він придбав автомобіль марки «AUDIA7», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , того ж дня уклав договір лізингу ОСОБА_6 , після чого передав останньому у користування вказане авто, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також комплект ключів. Жодних дій щодо перереєстрації даного автомобіля він не робив, нікого не уповноважував, будь яких документів не підписував.

В подальшому встановлено, що 31.01.2022 невідома особа шляхом подачі підроблених документів, а також шляхом підробки підпису від імені ОСОБА_5 уклала договір комісії № 6200/22/1/022209 від 31.01.2022, між нібито ОСОБА_5 та ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» , юридична адреса м. Київ, вул. Наталії Ужвій, 10, кв. 304, згідно якого ТОВ брав на себе зобов`язання за комісійну плату здійснити продаж автомобіля марки «AUDIA7», д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_5 .

На підставі вказаного договору, ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» ((у відповідності до положень постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998 Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, через ТСЦ №8046)) здійснено продаж автомобіля марки «AUDIA7», д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , шляхом укладення договору купівлі продажу СГ № 6200/22/022209 від 01.02.2022 з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який того ж дня реалізував вказане авто (договір купівлі продажу укладений в ТСЦ № 8045/2022/3080752) на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході моніторингу судової практики встановлено, що ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» не вперше є учасником сумнівних правочинів, які укладають на підставі підроблених документів та предметом яких є транспортні засоби. Зокрема, мають місце непоодникі випадки в яких ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» укладає договори комісії з невідомими особами, які здійснюють підробку підписів від імені справжніх власників транспортних засобів. Вказані транспортні засоби за участю ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД», в подальшому декілька разів реалізовуються на підставних осіб, що є учасниками злочинної схеми, але разом з тим, відповідно до положення цивільного законодавства, можуть бути визнані добросовісними володільцями автомобілів, що робиться штучно з метою створення ускладнень для повернення автомобілів їх законним володільцям.

У відповідності до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, сторонами кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно чинного Кримінального процесуального законодавства України тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження, а тому вони мають обґрунтувати необхідність застосування заходів його забезпечення.

В обґрунтування клопотання про необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження орган досудового розслідування наводить наступні підстави вчинено кримінальне правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, відомості, на які йдеться посилання в клопотанні, можуть бути доказами в кримінальному провадження, та з метою подальшого визначення міри покарання, існує вірогідність їх знищення.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказаний автомобіль марки «AUDIA7», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , необхідно накласти арешт для запобігання можливості його відчуження, розпорядження та/або користування пошкодження, псування, зникнення, приховування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

16.02.2022 за клопотання прокурора, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду (справа № 369/2321/22) накладено арешт на автомобіль марки AUDI, модель А7, червоного кольору, 2013 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_4 , який 01.02.2022 зареєстрований (договір купівлі продажу укладений в ТСЦ № 8045/2022/3080752) на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною відчуження та розпоряджання.

22.02.2022 під час огляду за адресою м. Київ, вул. Андрущенко, 6-В, було виявлено та вилучено автомобіль марки AUDI, модель А7, червоного кольору, 2013 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_4 .

Постановою від 14.02.2022 автомобіль марки «AUDIA7», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000109, від 05.02.2022.

04.05.2022 в рамках вказаного кримінального провадження надійшло клопотання представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про повернення вилученого майна з тих підстав, що відсутня заборона на користування вказаним автомобілем.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У відповідності з абзацом 2 ч.10 ст.170 КПК не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи те, що майно а саме автомобіль марки AUDI, модель А7, червоного кольору, 2013 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , має значення речового доказу, а також беручи до уваги що будуть створені можливості для його відчуження, пошкодження, приховування, з урахуванням підстав ризиків невжиття заходів забезпечення кримінального провадження та доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
Окрім того, у зв`язку з тим, що вказане майно було перереєстровано за іншим власником, є підстави вважати, що в подальшому воно знову буде відчуджене на користь третіх осіб.
Враховуючи викладене прокурор просив суд накласти арешт на автомобіль марки AUDI, модель А7, червоного кольору, 2013 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_4 , який 01.02.2022 зареєстрований (договір купівлі продажу укладений в ТСЦ № 8045/2022/3080752) на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися даним автомобілем.
У судове засідання прокурор не з`явився.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з матеріалів клопотання ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.02.2022 року було задоволено клопотання та накладено арешт на автомобіль марки AUDI, модель А7, червоного кольору, 2013 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_4 , який 01.02.2022 зареєстрований (договір купівлі продажу укладений в ТСЦ № 8045/2022/3080752) на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заборонено відчужувати, розпоряджатися рухомим майном, а саме: автомобілем марки AUDI, модель А7, червоного кольору, 2013 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_4 .
Постановою т.в.о. дізнавача СД ВП №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_10 від 14.02.2022 року автомобіль AUDI, модель А7, червоного кольору, 2013 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 визнано речовим доказом.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає за можливе накласти заборону користуватися автомобілем марки AUDI, модель А7, червоного кольору, 2013 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , оскільки даний автомобіль є речовим доказам у вищевказаному кримінальному провадженні та існують ризи пошкодження, псування, втрати або знищення даного автомобіля.
В частині накладення арешту на вищевказаний автомобіль та заборони відчужувати, розпоряджатися даним автомобілем слідчий суддя відмовить, оскільки ухвалою слідчого судді було вирішено дане питання та дана ухвала набрала законної сили і не була оскаржена в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000109 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2022, року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити частково.
Заборонити користуватися автомобілем марки AUDI, модель А7, червоного кольору, 2013 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_4 .
В інший частині відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1