КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/228/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2022 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, у режимі відеоконференції, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 , вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2022 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, із вищою освітою, безробітного, не одруженого, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , не судимого

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки.

Ухвалено цивільний позов задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 30 000 грн., у відшкодування майнової шкоди 393 148 грн. 70 коп.

Ухвалено стягнути з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» на користь потерпілого ОСОБА_8 128 000 грн. страхового відшкодування.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави судові витрати на залучення експертів у розмірі 24 517 грн. 50 коп.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 визнаний винуватим і засуджений за вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинені при наступних обставинах.

ОСОБА_10 , 16 вересня 2020 року, приблизно о 09 годині 21 хвилині, порушуючи вимоги п. 12.4 ПДР України, керуючи автомобілем BMW 316 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в світлу пору доби по вулиці Волкова, зі сторони вулиці Комарова, в напрямку вулиці Героїв України міста Кропивницького, під час руху грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д) ПДР України, проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкості руху, щоб постійно контролювати напрямок руху транспортного засобу, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем. Маючи намір на виконання маневру обгону автомобіля BMW 328i реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався попереду в попутному напрямку, не переконався у відсутності транспортних засобів на смузі зустрічного руху, тим самим грубо порушив п. 10.1 та 14.2 (в) ПДР України, змінив напрямок руху керованого транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, в зв`язку з чим допустив зіткнення з автомобілем Hyundai Tucson реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 який рухався в зустрічному напрямку. Після вказаного зіткнення, в момент відділення від автомобілів та Hyundai Tucson комплектуючих деталей кузову, які мали хаотичне розкидання, ними відбувся контакт з автомобілем марки Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався у попутному напрямку із автомобілем Hyundai Tucson, позаду та велосипедистом ОСОБА_13 , який рухався у попутному напрямку із автомобілем Hyundai Tucson, попереду.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди: - велосипедист ОСОБА_13 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: а) поєднаної травми: лінійного перелому лобної кістки справа; уламкового лінійного перелому правої тім`яної та скроневої кісток з розповсюдженням на товщину кістки з переходом на основу черепа в вигляді середньої черепної ямки та пірамідку скроневої кістки; перелому тіла та крила основної кістки справа, плоскінної субдуральної гематоми тім`яно-скроневої ділянки справа, підапоневротичної гематоми правої тім`яної ділянки; забою головного мозку 1 виду правої скроневої долі; рани правої тім`яної ділянки: розриву барабанної перетинки справа; б) закритого перелому лонної кістки справа з розповсюдженням на суглобову западину з задовільним стоянням уламків; забійно-рваної рани м`яких тканин правого ліктьового та колінного суглобу; саден лівої кисті, правої гомілки по задньо-боковій поверхні грудної клітини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 969 від 02.11.2020 року відносять до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову, а саме стягнення з нього на користь потерпілого ОСОБА_8 майнової та моральної шкоди, призначити новий розгляд цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Суд прийшов до хибного формального висновку, що, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Tucson», згідно із висновком експерта складає 772690 грн. 87 коп., що більше ніж ринкова вартість автомобіля, визначена експертом на рівні 521148,70 грн., то відшкодуванню підлягає саме ринкова вартість автомобіля.
Відшкодування ринкової вартості автомобіля відбувається у випадку, коли транспортний засіб позивача є фізично знищеним.
У даному випадку відшкодуванню підлягала різниця між вартістю транспортного засобу до (ринкова вартість автомобіля) та після ДТП (вартість придатних залишків).
Згідно з даними офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України станом на 10.03.2022, легковий автомобіль з державним номером НОМЕР_3 має діючий страховий поліс №АТ60322, страхова компанія ПрАТ «УПСК», строком дії до 10.06.2021, таким чином, ОСОБА_8 автомобіль було повторно застраховано вже після ДТП й після ремонту останнього.
Тобто, ОСОБА_8 після ДТП не погодився з визнанням автомобіля фізично знищеним, залишив його собі та відремонтував належний йому транспортний засіб.
Судом першої інстанції не було досліджено вказану обставину, на вирішення судового експерта не було поставлено питання щодо вартості придатних залишків, не було досліджено питання реально понесених позивачем збитків на відновлення транспортного засобу.
Крім того, вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції в якості причини моральних страждань серед іншого зазначив додаткові зусилля для проведення ремонту автомобіля, що суперечить своєму ж висновку, покладеному в основу вирішення питання про відшкодування матеріальної шкоди: не може йтись про додаткові зусилля, якщо відшкодовується реальна вартість «фактично знищеного» автомобіля.
Обвинувачений зазначає, що потерпілий (цивільний позивач) за вироком суду не лише отримав повну вартість автомобіля, а й залишив в себе в дійсності відремонтований автомобіль. Тобто, не лише отримав відшкодування матеріальної шкоди, а й додаткову фінансову вигоду.
Також, обвинувачений вказує, що, вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції обмежився виключно доводами потерпілого (цивільного позивача), не дослідивши дійсних обставин справи: не надано належної оцінки, що автомобіль позивача було передано останньому на зберігання 19 жовтня 2020 року і відремонтовано незабаром, - без автомобіля позивач знаходився менше двох місяців; злочин, за який його засуджено, є необережним, вину він визнав повністю; не враховано його майновий стан - на момент ДТП й натепер він не працює за трудовим договором, не є суб`єктом підприємницької діяльності, не має сталого заробітку, тому виконання оскаржуваного судового рішення є непосильним фінансовим тягарем; залишено поза увагою, що в результаті ДТП він зазнав середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, тривалий час провів в лікарні, вимушений був витратити значні грошові кошти на лікування.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку у дебатах адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на підтримку поданої останнім апеляційної скарги у межах наведених доводів, який зауважив, що сторона захисту просить не призначати новий судовий розгляд цивільного позову, а залишити цивільний позов без розгляду, думку прокурора, потерпілого та представника потерпілого, які заперечили апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Учасниками судового провадження, в тому числі обвинуваченим, не оскаржена доведеність винуватості у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація дій.

За цих обставин, колегія суддів не вдається до оцінки доказів у кримінальному провадженні та обставин кримінального правопорушення, вважаючи, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження, доведена, кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України правильна.

Оскільки учасниками судового провадження не оскаржена й правильність призначення міри покарання (виду та розміру), колегія суддів вважає, що покарання призначене із дотримання вимог ст. ст. 50, 65-67 КК України, із дотриманням загальних принципів призначення покарання, є достатнім та необхідним для виправлення і перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення нових злочинів.
Застосування положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання не оскаржується.
В апеляційній скарзі оскаржено вирішення судом питання цивільного позову.
Поняття цивільного позову та його вирішення регламентовані ст. ст. 128-129 КПК України.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, до початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_8 подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 .
У цивільному позові ставилась вимога стягнення з обвинуваченого у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди 642 690 гривень 87 копійок, у відшкодування завданої моральної шкоди 50 000 гривень.
Цивільний позивач послався на висновок експерта № 189 від 20.10.2020 року Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, згідно із яким вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю становить 772 690 гривень 87 копійок.
Суд першої інстанції цивільний позов розглянув, задовольнив його частково, пославшись на положення постанови Верховного Суду у цивільній справі № 461/10942/15, згідно із якими у разі коли пошкоджений транспорт не може бути відновлений або вартість відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу.
Також суд послався на висновок експерта № 189 від 20.10.2020 року Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, згідно із яким ринкова вартість автомобіля потерпілого становить 521 148 гривень 70 копійок, і вказана сума, за вирахуванням 128 000 гривень, що підлягають стягненню зі страхової компанії як страхове відшкодування, підлягає стягненню з обвинуваченого.
Разом із тим, як встановлено, судом не надано належної оцінки тому, що потерпілим не визнано автомобіль фізично знищеним, проведено відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, після ремонту автомобіль повторно застрахований.
У вироку судом першої інстанції лиш зазначено, що суду не надано будь-які документи на підтвердження понесених цивільним позивачем витрат на здійснення відновлювального ремонту автомобіля.
Тож, судом фактично не встановлено чи майно було знищене, чи пошкоджене, не встановлено дійсної вартості понесених витрат на відновлювальний ремонт, а лише покладено в основу вироку висновок експерта щодо оціночної вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю та ринкової вартості автомобіля.
Відповідно до висновку експерта вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля, однак, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля, що підтверджувалась би документально, у дійсності може суттєво відрізнятись від встановленої висновком експерта, в тому числі може бути менше ринкової вартості автомобіля.
Слід зауважити, що не встановлення дійсної вартості понесених витрат на відновлювальний ремонт суттєво впливає на питання розгляду цивільного позову, оскільки від цього залежить механізм стягнення майнової шкоди та розмір стягнення.
Тобто, за відсутності доказів щодо понесених витрат на відновлювальний ремонт автомобіля та їх належного дослідження та оцінювання, суд позбавлений можливості правильно і справедливо вирішити питання цивільного позову у даному кримінальному провадженні.
Тож, колегія суддів, за означених підстав, прийшла до висновку про залишення цивільного позову без розгляду, змінивши оскаржуваний вирок суду в частині вирішення цивільного позову.
Разом із тим, колегією суддів наголошується, - відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_10 змінити в частині вирішення цивільного позову.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишити без розгляду.

В іншій частині вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_10 залишити без змін.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4