справа №176/2009/22
провадження №1-кп/176/158/22
В И Р О К
Іменем України

13 жовтня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Жовті Води, на підставі обвинувального акту, що надійшов з угодою про примирення від 28 вересня 2022 року, кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України,із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого неповнолітніх (малолітніх) дітей, не маючого інвалідності, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2022 року за №0000121,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 18 вересня 2022 року приблизно о 16 год. 00 хв., точного часу не встановлено, знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В зазначений час, у вказаному місці перебував ОСОБА_6 , який мав при собі грошові кошти в сумі 500 гривень однією купюрою.

Під час спілкування з останнім в обвинуваченого виник злочинний умисел на заволодіння його грошовими коштами, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 ,діючи умисно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливу мету, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_6 , звернувся до останнього з проханням обміняти його купюру під приводом того, що її не приймають, не маючи наміру його повертати у майбутньому, оскільки взамін передав сувенірну купюру аналогічного номіналу.
Потерпілий, сприймаючи ОСОБА_4 як добропорядного громадянина та довіряючи йому, добровільно передав останньому купюру номіналом 500 гривень, які незадовго до того отримав у банкоматі та, отримавши взамін сувенірну купюру номіналом 500 гривень, поклав її до свого гаманця, не дивлячись, що саме йому передав ОСОБА_4 .

Заволодівши вищевказаним майном, обвинувачений залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 заподіяв матеріальний збиток ОСОБА_6 в сумі 500 гривень.

28 вересня 2022 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим (на час укладання підозрюваним) ОСОБА_4 укладена угода про примирення, що надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

Згідно даної угоди, обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинно бути застосовано до останнього.

Відповідно зазначеної угоди, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення.

При цьому, сторони узгодили, що до ОСОБА_4 має бути застосовано покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

За змістом ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частина 1 статті 475 КПК України передбачає, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, що, згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений зазначив, що цілком розуміє суть та характер обвинувачення пред`явленого йому, в повному обсязі визнає себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті. При цьому, визнав фактичні обставини кримінального провадження встановлені на досудовому слідстві. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, передбачені в тому числі ч. 4 ст. 474 КПК України. Також зауважив, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Вказав, що може відбути той вид і розмір покарання, що узгоджено угодою, повністю розуміючи його. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Може відбути узгоджений вид і розмір покарання. При цьому, не являється особою, щодо якої не можуть бути призначені громадські роботи згідно ч.3 ст. 56 КК України, тобто не є особою з інвалідністю І, ІІ групи, вагітною жінкою, військовослужбовцем строкової служби, особою, яка досягла пенсійного віку.

Потерпілий під час підготовчого судового засідання зазначив, що також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначенні п. 2 ч.1 ст. 473 КПК України, і просив затвердити угоду про примирення від 28 вересня 2022 року, призначивши ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Судом, також, роз`яснено потерпілому наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, передбачені зазначеною нормою закону. При цьому, суд переконався, що укладання її було добровільним також зі сторони потерпілого.

Прокурор зазначила, що при укладанні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, у зв`язку із чим не заперечує проти її затвердження і призначення обвинуваченому узгодженої міру та вид покарання. Зауважила на розумінні обмежень при оскарженні відповідного вироку. Також зазначила, що наслідки укладання і затвердження угоди усвідомлює.

У підготовчому засіданні суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, обвинувачений цілком розуміє свої права, в тому числі і право на судовий розгляд, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, що роз`яснені судом. Під час підготовчого судового засідання обвинувачений зазначав, що вчинення злочину ним відбувалось саме за таких обставин, як зазначено в обвинувальному акті.

Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Обвинувачений та потерпілий погоджуються на застосування узгодженого виду та міри покарання. Прокурор також не заперечує, проти призначення узгодженого покарання.

При цьому, судом береться до уваги, що обвинувачений на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності не має, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання являється вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Узгоджені вид та міра покарання відповідають характеру і тяжкості обвинувачення, тобто загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

За вказаних обставин, а також, оскільки умови угоди не порушують права, інтереси свободи інших осіб, відповідають інтересам суспільства, відсутні підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним, наявність підстав для визнання винуватості, можливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань, суд не вбачає підстав для відмови у затвердженні угоди судом.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної 28 вересня 2022 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим (на час укладання підозрюваним) ОСОБА_4 .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 371, 374, 468, 469, 473-475, 484-496 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 28 вересня 2022 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2022 року за №0000121, укладенуміж потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим (на час укладання підозрюваним) ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.

У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Речовий доказ, а саме купюру номіналом 500 гривен із написами «Сувенір» та «Не являється платіжним засобом», що зберігається при матеріалах кримінального провадження, надалі зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК до Дніпровского апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК, у разі невиконання угоди про примирення прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення його до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_7