Справа № 502/636/22
Провадження № 1-кп/946/465/22
УХВАЛА
про повернення обвинувального акта прокурору

21 червня 2022 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представник потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

перекладач ОСОБА_10 ,

провівши в залі суду у місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001114, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Арташат, Вірменії, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 23 грудня 2009 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст. 187, 69 КК України до 2 років позбавлення волі; 21 грудня 2020 року Болграджським районним судом Одеської області за ч. 5 ст. 185 , 69 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки;
та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Республіки Узбекістан, громадянин Російської Федерації, освіта середня, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 4 ст. 187 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 07 червня 2022 року, ухвалою від 10 червня 2022 року було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст. 314 315 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та представники потерпілого висловили думки про можливість призначення судового розгляду.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що в обвинувальному акті не вказана сума матеріальної шкоди, що суперечить положенням ст. 291 КПК України.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку, що він на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України на підставі наступного.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 2 КПК України визначено, що одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим, у тому числі, у ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121 та ч. 4 ст. 187 КК України.

Але, в порушення п.7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Крім того, розмір шкоди є кваліфікуючою обставиною складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а тому не наведення такого розміру приводить до неповноти викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, що є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КК України. При цьому суд враховує, що в обвинувальному акті немає вказівки ні на розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, ні на відсутність такої шкоди, ні на не встановлення розміру такої шкоди.

Тому суд дійшов висновку, що не зазначення в обвинувальному акті відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, призводить до неможливості розгляду кримінального провадження по суті, а тому обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору, як такий, що не відповідає вимогам п. 2, 5 ч. 2 ст. 291 КПК, для усунення вищевказаних недоліків.

Вказані недоліки обвинувального акту можуть бути усунуті на стадії підготовчого провадження тільки шляхом повернення обвинувального акта відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки на стадії підготовчого провадження відповідно до Глави 27 КПК України суд має виключний перелік повноважень, передбачених цією главою, і виправляти недоліки обвинувального акту на цій стадії шляхом встановлення відповідних відомостей не передбачено.

В підготовчому судовому засіданні з розгляду обвинувального акту у відповідному кримінальному провадженні обвинуваченими не було заявлено клопотання про здійснення колегіального розгляду відповідного кримінального провадження.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 також звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виді тримання під вартою строком на 60 діб, строк дії якого спливає 08 липня 2022 року, посилаючись на ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому послалися на те, що наявність ризиків прокурор не довів.

Ухвалами слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 листопада квітня 2021 року відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого в подальшому продовжувався у встановленому законом порядку та спливає 08 липня 2022 року. При цьому слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків того, що обвинувачувані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене прокурором клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

За змістом ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ч. 3 ст. 315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання їх винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вони обвинувачуються, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років; вік та стан здоров`я обвинувачених ( для ОСОБА_4 : 43 роки, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою; для ОСОБА_5 : 38 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, те що вони не має утриманців, не мають постійного місця роботи. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються, то вони можуть ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України стосовно обох обвинувачених.

Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК України, не допитані свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, з урахуванням вказаних положень національного кримінального процесуального законодавства, факт допиту свідків під час досудового розслідування не може бути підставою для висновку, що на стадії судового провадження цей ризик не може бути актуальним. Більше того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також того, що їм відомі відомості про свідків, вони, перебуваючи на свободі, можуть застосувати спроби незаконно вплинути на них шляхом умовлянь та погроз з метою схилити їх до зміни своїх показань під час судового розгляду. Тому суд також погоджується з тим, що продовжує існувати і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинувачених.

Також, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачені притягуються до відповідальності за вчинення декількох злочинів, а тому суд вважає доведеним ризик можливості обвинуваченими вчинити інше кримінальне правопорушення. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотаннях, дають достатні підстави вважати, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, до 19 серпня 2022 року.

В силу положень ч. 3 ст. 183 та ст. 199 КПК України, а також враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 372150грн., який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими своїх обов`язків, передбачених КПК України. Підстав для висновку, що визначення розміру застави може не запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України судом не встановлено.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 199, 314-315, 370-372 КПК, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 4 ст. 187 КК України, повернути прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

Ухвала в цій частині може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 4 ст. 185 КК України строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на строк до 19 серпня 2022 року.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 19 серпня 2022 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 372150 (триста сімдесят дві тисячі сто п`ятдесят) гривень (150 х 2481грн = 372150грн).

Обвинувачені або заставодавці мають право у будь який момент внести заставу.

Обвинувачені звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора;

2) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду або прокурора;

3) повідомляти суд чи прокурора про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченим наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також направити до Державної Установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повідомити учасникам кримінального провадження, що Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області застосовуються Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28 лютого 2020 року, та з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1