Справа № 202/2592/22
Провадження № 1-кп/202/279/2022
УХВАЛА
Іменем України

14 червня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000408 від 19.03.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, має вищу освіту, маючий на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено.
Всі учасники судового провадження висловили думку про можливість призначення судового розгляду, який провести у відкритому судовому засіданні.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за час перебування під вартою ризики не зменшились, а тому застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заявив про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке мотивоване зменшенням ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника.

Потерпіла ОСОБА_6 , в письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, наголошує на тому, що під час розгляду клопотання та прийняття рішення, суд ураховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнають судового переслідування.

Підставами обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого він обвинувачуються, яке відносяться до категорії тяжкого. Також суд ураховує, що обвинувачений перебуваючи на волі, може безперешкодно переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності при цьому вчиняти нові злочини.

Таким чином, суд, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про: доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, та передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК переховування від суду, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, згідно ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Отже, застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку суду, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 днів.

Відтак, суд приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно до ч. 4 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні : щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд вважає недоцільним визначати йому розмір застави.

Будь-яких інших клопотань, не надійшло.

За таких обставин суд вважає підготовку до судового розгляду закінченою.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 316, 331, 350 КПК України, суд, -

Постановив :

Призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.06.2022 року на 11 год. 10 хв. в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12.08.2022 року, включно.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу, свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення.

Ухвала, в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Головуючий: ОСОБА_7