Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3353/22
Провадження № 1-кс/711/1043/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні № 0000210, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно

в с т а н о в и в:

Прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням внесеним в кримінальному провадженні № 0000210 від 21.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу, з 2015 року по теперішній час, група невстановлених осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із нотаріусами та державними реєстраторами, діючи на території Черкаської області, шахрайським шляхом здійснюють заволодіння чужим майном, а саме житловими квартирами та іншим володінням особи, шляхом внесення завідомо недостовірних відомостей про власників нерухомого майна, або спадкоємців за законом до правовстановлюючих документів, які у подальшому їх використовують при подачі до державних органів, з метою реалізації на завідомо підшукану особу, тим самим здійснюють вибуття нерухомого майна із власності громадян та територіальної громади м. Черкаси, чим завдають матеріальних збитків у великих розмірах.

В ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000210 від 21.07.2020 року до КП «Черкаське об`єднане бюро технічної інвентаризації» скеровано офіційний запит про надання інформації щодо того, чи видавалась довідка № 3697 о від 04.06.2020 на ім`я ОСОБА_4 на буд. АДРЕСА_1 . Отриманою відповіддю від КП «ЧООБТІ» встановлено, що довідка № 3697 о від 04.06.2020 на ім`я ОСОБА_4 на буд. АДРЕСА_1 не видавалась, проте за наявною в матеріалах інвентаризаційної справи інформацією КП «ЧООБТІ» видавалась довідка № 3697 о від 24.06.2016 на ім`я ОСОБА_5 про те, що станом на 01.01.20133 домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано в ЧООБТІ за ОСОБА_6 , документом, що підтверджує право власності є свідоцтво про право на спадщину, посвідчене першою Черкаською нотаріальною конторою 14.09.1974 р№2-9120.

Встановлено, що в невстановлений в ході досудового розслідування час в невстановлених осіб виник корисливий умисел на заволодіння житловим будинком АДРЕСА_1 . Так, імовірно маючи корупційні зв`язки в КП «ЧООБТІ» підробили довідку КП «ЧООБТІ» про те, що домоволодіння АДРЕСА_1 за реєстровано у ЧООБТІ за ОСОБА_4 , документами, що підтверджують право власності є договір купівлі-продажу від 06.06.2008, при цьому не вказано ні номер договору купівлі-продажу, ні ким він був посвідчений та між ким укладений.

В подальшому, невстановлені особи подали підроблену довідку КП «ЧООБТІ» № 3697 о від 04.06.2020 до ВК Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області та 09.06.2020 державний реєстратор ВК Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області ОСОБА_7 вносить відомості про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме реєструє право приватної власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , підставою для державної реєстрації є договір купівлі продажу житлового будинку, серія та номер: 3179, виданий 06.06.2008, видавник приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_8 .

15.06.2020 приватним нотаріусом ОСОБА_9 посвідчено акт приймання передачі майна до статутного капіталу ТОВ «СІТІ ТРЕЙД 2020», за яким ОСОБА_4 передає житловий будинок АДРЕСА_1 до статутного капіталу ТОВ «СІТІ ТРЕЙД 2020» (), про що державний реєстратор ВК Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області ОСОБА_7 18.06.2020 вносить відповідні відомості.

20.08.2020 між ТОВ «СІТІ ТРЕЙД 2020» в особі директора ОСОБА_10 (продавець) та ОСОБА_11 і ОСОБА_12 (покупці) укладено договір купівлі продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , який посвідчено державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 .

В подальшому, 17.05.2021 на підставі рішення № 8-57 від 29.07.2021 Черкаської міської ради про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , державний реєстратор ОСОБА_14 відкрила розділ та зареєструвала право спільної сумісної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га (кадастровий номер :04:045:0078) за ОСОБА_11 та ОСОБА_12

03.11.2021 державним реєстратором ОСОБА_15 закрито розділ права власності на будинок АДРЕСА_1 , підставою є знищення об`єкта нерухомого майна.

В подальшому, 22.11.2021 державним реєстратором ОСОБА_16 посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1000 га (кадастровий номер :04:045:0078) між ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (продавці) та ПП «НАДІЯ» в особі ОСОБА_17 (покупець).

Приймаючи викладене у органу досудового розслідування є вагомі підстави вважати, що невстановлені в ході досудового розслідування особи, реалізуючи умисел спрямований на шахрайство, тобто на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, незаконним шляхом зареєстрували право власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , на підставі завідомо підроблених невстановленими особами документів, яка немає жодного відношення до даного житлового будинку з метою подальшої реалізації, шляхом продажу та в подальшому провівши ряд нотаріальних дій, пов`язаних з передачею нерухомого майно у власність інших осіб, реалізували земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га (кадастровий номер :04:045:0078), шляхом продажу .

22.07.2022 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :04:045:0078.

Відповідно відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, власником земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :04:045:0078 є: ПП «НАДІЯ», .

А тому, просить накласти арешт на майно, а саме земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :04:045:0078, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), із забороною відчуження, з метою її збереження, як речового доказу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.
В судове засідання представник власника земельної ділянки ПП «Надія» не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.
Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За ч. 1 ст. 173 КПК слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК.

Варто зауважити, що однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Оцінюючи доводи та аргументи, викладені у клопотанні прокурора, слід звернути увагу на те, що останнім не надано об`єктивних доказів того, що теперішній власник земельної ділянки з кадастровим номером :04:045:0078, на яку прокурор просить накласти арешт, є недобросовісним набувачем таких прав. У свою чергу власне і сама земельна ділянка, як майно, в контексті положень ст. 98 КПК України, в даному випадку не відповідає ознакам речових доказів.

При цьому, слідчий суддя враховує, що земельна ділянка, площею 0,1000 га, кадастровий номер :04:045:0078, на яку прокурор просить накласти арешт, первісно була передана громадянам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на підставі рішення Черкаської міської ради №8-57 від 29.07.2021 року, а в подальшому останніми була відчужена ПП «Надія» на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.2021 року, законність яких ніким не оспорюється і вони на даний час є чинними.

А тому, з урахуванням вищевикладеного, доказів, якими обґрунтовується дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 3, 91, 92, 107, 113, 131, 132, 167, 170-172, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду на протязі п`яти днів з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали проголошений 04.08.2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1