1Справа № 335/6031/20 1-кс/335/2162/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 09.12.2019, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 09.12.2019, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 20.08.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також інше підроблення службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень (цивільний позов), виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, а саме: на квартиру розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49.47 кв.м., яка належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 .
У судове засідання слідчий ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання без його участі, та просив клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Встановлено, що СУ ГУНП у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000199 від 09.12.2019, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

20.08.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), які кваліфікуються як пособництво у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України, а також інше підроблення службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (п.4).
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Частиною 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Слідчий, у своєму клопотанні посилається на те, що з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) необхідно накласти арешт на квартиру, яка належить підозрюваному ОСОБА_4 , але, слідчим у клопотанні не зазначено того, що в рамках даного кримінального провадження заявлено цивільний позов та матеріали додані до клопотання також не містять цих відомостей.
Метою арешту майна є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Виходячи з аналізу вказаних вимог кримінально-процесуального законодавства України, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим, в порушення вищевказаних вимог законодавства, не доведено наявність шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки відсутній цивільний позов, що виключає можливість вирішувати питання про арешт майна, з метою забезпечення цивільного позову.
Отже, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення вказаного клопотання про арешт майна, оскільки доводи, наведені у клопотанні є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не відповідають критеріям розумності та співмірності застосування арешту майна, що свідчить про недотримання вимог встановлених КПК України щодо необхідності такого арешту, передбачених ст.170 КПК України, підстав та мети накладення арешту, що відповідно до ч.1 ст.173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1