Справа № 369/3513/22
Провадження №1-кс/369/575/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001456 від 03.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 07.04.2022 року, у денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на прохання ОСОБА_7 , увійшов в приміщення станції технічного огляду автомобілів (далі СТО), що розташована по АДРЕСА_1 для фіксації шляхом фотографування стану вказаного приміщення та майна, яке в ньому зберігалось і належало ОСОБА_7 .

Під час перебування ОСОБА_5 в середині приміщення СТО, у нього виник умисел на вчинення крадіжки будь-якого чужого майна.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи в умовах воєнного стану, який введено на території України указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 строком на 30 діб та який продовжено до 24.04.2022 включно указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», ОСОБА_5 з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб, таємно викрав із приміщення СТО гідравлічний домкрат марки «Auto Assistance», вартістю 1500 гривень та авто-магнітолу марки «IDVR IN 7010B», вартістю 600 гривень.

З метою доведення до кінця своїх протиправних дій, які були спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 у руках виніс вказане викрадене майно за територію СТО та переніс його до будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2100 гривень.

03.05.2022 о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України.

03.05.2022 о 18 годині 49 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, тобто повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину. Крім того, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 12.04.2022;

- протоколом огляду місця події від 12.04.2022;

- речовими доказами, які були вилучені час огляду від 12.04.2022;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.04.2022;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.05.2022;

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 03.05.2022;

- іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, при визначенні обґрунтованості підозри необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, а саме у рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» та «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою.

Також, розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність ОСОБА_5 до вчинення ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризикам, передбаченим п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, підозрюваний схильний до повтороного вчинення кримінального правопорушення, що обгрунтовується відсутністю у ОСОБА_5 постійного джерела доходів та відповідно засобів для існування, зокрема придбання продуктів харчування, одягу, ліків, що стало однією з причин вчинення ним крадіжки майна у ОСОБА_7 і в подальшому може бути підгрунтям для повторних крадіжок майна громадян.

Отже, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 , у разі незастосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, будуть не достатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст.179, 180, 181, 182 КПК України вони не позбавляють в повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Тому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілки Макарівського району Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на ТОВ «Лето Травел» на посаді ваговика, офіційно не одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 днів.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Підозрюваний та захисник проти вимог клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Також слідчим та прокурором належним чином не обґрунтовано жодного ризику які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1,3,5 статті 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваногоОСОБА_5 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, наявністю у нього місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001456 від 03.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілки Макарівського району Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на ТОВ «Лето Травел» на посаді ваговика, офіційно не одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) діб, тобто до 01 липня 2022 року (включно).
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 59 діб до 01 липня 2022 року (включно) наступні обов`язки:
- не відлучатися з місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. ранку наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді до суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному провадженні;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 05.05.2022 року о 15:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1