єдиний унікальний номер справи 546/460/22
номер провадження 1-кп/546/54/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року місто Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавська область у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка Полтавської області обвинувальний акт, затверджений 20.07.2022 у кримінальному провадженні, яке внесене 29.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потічок Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, працюючого трактористом у ФГ «Янтар», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
29.06.2022 близько 09 год 00 хв ОСОБА_4 курував трактором «Belarus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ФГ «Янтар» (, юридична адреса: с. Озера Кобеляцького району, Полтавського району, Полтавської області), та рухався через блокпост на ділянці автодороги «Решетилівка-Царичанка-Дніпро» на території Решетилівської територіальної громади, де його зупинили працівники поліції з метою вжиття превентивних заходів на виявлення підозрілих осіб та осіб, причетних до колабораційної діяльності.

У цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа з метою підтвердження свого права керування трактором, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , виданого згідно його змісту, 27.10.2014 ДІСГ в Рівненській області у Демидівському районі на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Потічок Решетилівського району Полтавської області, в якому зазначено, що ОСОБА_4 має право на керування машинами категорії «А1», «А2».

Реалізуючи свій намір, спрямований на використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 під час перевірки у нього документів надав працівникам поліції на ознайомлення завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане згідно змісту 27.10.2014 ДІСГ в Рівненській області у Демидівському районі на ім`я ОСОБА_4 , бланк якого з вихідними типографічними даними «КОФ Зам. 1096 2013 р. IV кв.» не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу. Відповідно даних інформаційної системи на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 не видавалось.

2.Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

ОСОБА_4 визнається винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

3.Докази на підтвердження доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує, не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування та висновки експерта. Пояснив, що 29.06.2022 курував трактором «Belarus» на блокпост на автошляху «Решетилівка-Дніпро» був зупинений працівники поліції, на їх вимогу надав посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , яке є підробленим. Він усвідомлює, що отримав його без проходження навчання та здачі іспитів. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

4.Призначення покарання
Дані про особу обвинуваченого.
ОСОБА_4 працює трактористом у ФГ "Янтар", має міцні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому судом не було встановлено обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України.

Застосовне законодавство.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Мотиви призначення покарання
Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості у суспільства.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорій кримінальних проступків, відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Відсутність наслідки вчинення кримінального проступку, оскільки шкода фактично не завдана. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого.

Прокурор у судовому засіданні просила суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також прокурор просила урахувати, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та позитивну характеристику ОСОБА_4 .

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Наведені висновки дають суду підстави для призначення покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати на проведення експертизи відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_4 в дохід держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати на проведення судової технічної експертизи № СЕ-19/117-22/8375-ДД від 07.07.2022 у розмірі 1699 грн 02 коп. - підлягають стягненню з ОСОБА_4 в дохід держави.

Речовий доказ посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , виданого, згідно із змісту 27.10.2014 ДІСГ в Рівненській області у Демидівському районі на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку його зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1