Справа № 489/2224/22
Номер провадження 1-кп/489/772/22
ВИРОК
Іменем України

13 вересня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000740, стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, працюючого докером в ТОВ «НІКМОРСЕРВІС», з повною середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
встановив:
ОСОБА_3 в невстановлений в ході досудового розслідування день та час, за невстановлених слідством обставин, діючи умисно, незаконно придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи обріз, виготовлений способом саморобної переробки одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ІЖ-17», НОМЕР_1 , 16 калібру, шляхом заміни прикладу на пістолетне руків`я, укорочуванням ствола до залишкової довжини 230 мм, заміною екстрактора, гаку для кріплення цівки та самої цівки, придатного до проведення пострілів, який є вогнепальною зброєю та став незаконно зберігати його до 14 год. 16 хв. 08.07.2022, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, тобто без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання та зберігання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), без передбаченого законом дозволу.
Між ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , та прокурором ОСОБА_4 11.08.2022 було укладено угоду про визнання винуватості.
За змістом вказаної угоди, ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щиро розкаявся, не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.
Сторонами угоди узгоджено ОСОБА_3 таке покарання: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, три роки позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Крім того, сторони угоди дійшли згоди про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта.
Прокурор просив затвердити угоду.
ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю та беззастережно, просив суд про затвердження угоди; зазначив, що цілком розуміє вимоги угоди, його рішення є добровільним та не прийнято під примусом чи обіцянок.
Захисник адвокат ОСОБА_5 зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю розуміє вимоги угоди та наслідки, угода відповідає вимогам КПК і може бути затверджена; з урахуванням особи ОСОБА_3 просила встановити мінімальний строк випробування.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.
Суд з`ясував обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.
Суд установив, що обвинувачений цілком розуміє положення ст. 474 КПК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє узгоджене покарання за вчинення кримінальних правопорушень та погоджується на його призначення.
Згідно зі ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Ураховуючи вищевикладене, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, а також з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, працює, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання негативних характеристик не має, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутності обставин, що обтяжують покарання, з дотриманням принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, яка є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.
Визначаючи тривалість іспитового строку, протягом якого засуджена особа повинна довести своє виправлення, суд ураховує тяжкість кримінальних правопорушень, а також особу обвинуваченого та вважає доцільним визначити мінімальну тривалість іспитового строку, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта має бути стягнуто з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази має бути знищено.
Суд не вбачає підстав для застосування ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, ст.ст.373 - 374, 376, 474, 475 КПК України, суд
ухвалив:
затвердити угоду про визнання винуватості від 11.08.2022, укладену між прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000740;
визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України, та призначити покарання три роки позбавлення волі;
відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком один рік;
відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1699,02 грн. (тисяча шістсот дев`яносто дев`ять грн. 02 коп.) на реєстраційний номер ГУДКСУ Миколаївської області №7675, відкритий в ГУДК у Миколаївській області МФО 826013, код ЗКПО 25574110.
Речові докази: обріз, саморобної переробки одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ІЖ-17», НОМЕР_1 , 16 калібру, шляхом заміни прикладу на пістолетне руків`я, укорочуванням ствола до залишкової довжини 230 мм, заміною екстрактора, гаку для кріплення цівки та самої цівки, придатного до проведення пострілів, який є вогнепальною зброєю, переданий до ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області за квитанцією № 153 знищити.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 4ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.
Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Ленінському районному суді м. Миколаєва. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1