Провадження № 1-кп/761/2095/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 211 001 000 040 47 від 19.10.2021, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

у с т а н о в и в :
Шевченківським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України.
Строк дії застосованого до обвинуваченого рішенням суду від 16.12.2021 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 14.02.2022, однак завершити судовий розгляд кримінального провадження до цієї дати не є можливим.

У зв`язку з цим прокурор наполягав на продовженні строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, оскільки вважав актуальними ризик переховування обвинуваченого від суду з огляду на тяжкість висунутого обвинувачення, ризик вчинення ОСОБА_4 іншого суспільно-небезпечного діяння та здійснення незаконного впливу на свідків у цьому провадженні.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його безпідставним, оскільки ОСОБА_4 наміру переховуватись чи іншим чином перешкоджати розгляду провадження не має, вину у вчиненні інкримінованих дій визнає, тому просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Суд, заслухавши думки учасників, дослідивши наявні у суду матеріали, дійшов висновку про таке.
У силу ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого двомісячного строку дії цього запобіжного заходу.
За наслідками розгляду цього питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Під час досудового розслідування відповідно до ст. 194 КПК у разі вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу має бути встановлено, чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Однак, враховуючи, що відповідно до Глави 28 КПК судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена поза розумним сумнівом вина особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті злочинних діях, оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії провадження виключається.
З наведеного витікає, що, вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Прокурор зазначив, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на переховування від суду, здійснення незаконного впливу на свідків у цьому провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.
У силу ст. 9 КПК суд під час розгляду кримінального провадження зобов`язаний керуватися рішеннями ЄСПЛ.
Як зазначив ЄСПЛ у рішенні по справі «Бекчієв проти Молдови», ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання має оцінюватись також з урахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою, у якій його переслідували в межах закону.
Отже, суд, оцінивши вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має зробити висновок щодо значного ступеню небезпеки позапроцесуальних дій цієї особи.
Тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, яке загрожує ОСОБА_4 у разі доведення його винуватості свідчить про високу ймовірність вчинення останнім дій, спрямованих на переховування від суду.
Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачений не має офіційного та стабільного джерела доходу, сталих соціальних зв`язків, сім`ї та утриманців, а також інших стримуючих факторів, тому суд вважає, що наведений вище ризик є обґрунтованим.

Також, на переконання суду, обвинувачений з метою уникнення покарання може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного впливу на свідків, з метою зміни останніми раніше наданих показань.

Враховуючи відсутність у обвинуваченого офіційного та стабільного джерела доходу, не виключено, що отримання прибутку від збуту психотропних речовин було єдиним джерелом доходу обвинуваченого, що свідчить про актуальність ризику вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження ОСОБА_4 строку дії застосованого до нього запобіжного заходу.
Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК розмір застави, суд, приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, вважає, що застава у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст.182 КПК, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд
у х в а л и в :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 09 квітня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_4 заставу у сумі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) грн.

Застава може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві (, МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, розрахунковий рахунок № UA 1012089, призначення платежу застава за (ПІБ, дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) від (дата ухвали) по справі №…, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця перебування;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1