Справа № 203/2168/22
Провадження № 1-кп/0203/631/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 17.01.2022 року, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.311, ч.2 ст.28, ч.3 ст.311 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 17.01.2022 року, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.311, ч.2 ст.28, ч.3 ст.311 КК України.
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час існують ризики, зазначені у п. п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим та безпідставним. Ризик переховування обвинувачених в умовах воєнного стану вважає нівельованим. Доказів на підтвердження наявності ризику впливу на свідків вважає недоведеним прокурором. Також заначив, що ризик того, що обвинувачені можуть вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються, також не існує, оскільки його підзахисні раніше не судимі, всі наркотичні засоби, які є предметом кримінального правопорушення, в них вилучені. Крім того, просив врахувати, що обвинувачені майже 6 місяців перебувають під вартою, мають міцні соціальні зв`язки. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, або у разі продовження попереднього запобіжного заходу обрати альтернативний запобіжний захід у виді застави та визначити такий її розмір, який не буде непомірним для обвинувачених.
Обвинувачені в судовому засіданні погодились з думкою захисника щодо клопотання прокурора.
Ознайомившись з клопотанням, думку учасників провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу.
У зв`язку з тим, що кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії, тому, враховуючи стадію судового розгляду, серйозність пред`явленого обвинувачення, існує висока вірогідність, що перебуваючи на волі обвинувачені матимуть змогу впливати на свідків шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а тому ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, на теперішній час існує.
При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким, за яке передбачено покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому, враховуючи відсутність в них міцних соціальних зв`язків, вони не одружені, осіб на утриманні не мають, про що зазначено в обвинувальному акті, є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачені можуть переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності.
При цьому, суд зауважує, що введення в Україні воєнного стану не може нівелювати встановлений судом ризик, а навпаки полегшує обвинуваченим можливість переховуватись від суду в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки військова агресія проти України суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.
Крім того, обвинувачені на момент вчинення інкримінованого злочину не були працевлаштовані, законних джерел доходів не мали, тому є підстави вважати, що вони можуть вчинити інше кримінальне правопорушення задля прибутку, що встановлює наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Наявні ризики, а саме: можливості впливати на свідків, переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення виправдовують продовження раніше обраного відносно обвинувачених запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Таким чином, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора та продовжити тримання під вартою строком на 60днів.
Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи обставини кримінального провадження, дані щодо майнового, сімейного стану обвинувачених та дані про їх особу, зважаючи на існування декількох ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України визначити їм заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 496200 і достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на них обов`язків і не буде завідомо непомірним для них.
Крім цього суд, застосовуючи до обвинувачених альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на них ряд обов`язків.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 331, 369-372 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 01 жовтня 2022 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 01 жовтня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатньої для забезпечення обвинуваченим процесуальних обов`язків - 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 496200 (чотириста дев`яноста шість тисяч двісті) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0017442, відкритий Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області () в ДКСУ, м.Київ (МФО 820172), в разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Визначити ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для забезпечення обвинуваченим процесуальних обов`язків - 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 496200 (чотириста дев`яноста шість тисяч двісті) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0017442, відкритий Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області () в ДКСУ, м.Київ (МФО 820172), в разі внесення якої звільнити ОСОБА_6 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення застави покласти на обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 наступні обов`язки:

--прибувати за кожною вимогою до суду;

--не відлучатися із місця проживання, без дозволу суду;

--повідомляти суд про зміну місця проживання.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави вважати з моменту його звільнення з-під варти.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави вважати з моменту його звільнення з-під варти.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1