Провадження №1-в/127/835/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження, режимі відеоконференції в залі суду м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області м. Ладижин, громадянина України, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово засудженого:

19.07.2007 Ладижинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

23.01.2018 Ладижинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

11.07.2018 Ладижинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 263 КК України, на підставі ст.ст.71, 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

22.09.2020 Ладижинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 263 КК України до 4 місяців арешту;

03.12.2020 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. ч. 1, 3 ст. 357 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

Встановив:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, яке мотивоване тим, що він являється особою з інвалідністю ІІІ гр., позитивно характеризується, режим утримання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, став на шлях виправлення. Відбув встановлену законом частину покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання свого підзахисного та просив його задовольнити в повному обсязі.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженого, вважає, що засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став.

Вислухавши пояснення засудженого, захисника засудженого, врахувавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до наступного.

Вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.12.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. ч. 1, 3 ст. 357 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі.

Вказаний вирок суду набрав законної сили та звернутий до виконання.

Так, згідно ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, до нього застосовувалось різні види покарань як у виді штрафу, так і у виді арешту та позбавлення волі, однак ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчиняв умисні злочини.

Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

При вирішенні питання щодо умовно - дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 судом було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.

Встановлюючи підстави застосування ст. 81 КК України, суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:

- як вбачається з останньої характеристики на засудженого від 14.12.2021, засуджений ОСОБА_4 з 31.03.2021 по 18.10.2021 відбував покарання у Державній установі «Миколаївська виправна колонія (№ 50)». За час перебування у даній установі характеризується позитивно. Заходи стягнення до засудженого не застосовувалися, мав одне заохочення. З 27.08.2019 по 31.03.2021 та з 18.10.2021 по даний час утримується в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)». За час відбування покарання в установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» засуджений характеризується посередньо, заходи стягнення і заохочення не застосовувалися;

- непрацевлаштований, доходів немав, до суспільно корисної діяльності не залучався;

- у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. По відношенню до персонала установи дотримується правомірних та ввічливих правовідносин;

- на профілактичному обліку в установі не перебуває;

- згідно проведеного 29.09.2021 працівниками ДУ «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» оцінювання ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_4 з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, встановлено середній рівень ризику.

Крім того, з матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 на протязі 2021 року неодноразово звертався до суду з різними клопотаннями, як про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання так і про заміну невідбутої частини покарання біль м`яким.

під дію ст. 101 КВК України підпадав по відбуттю 1/3 частини строку покарання 03.07.2019. Рішенням комісії установи засудженому відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, тому що не стає на шлях виправлення. Під дію ст. 82 КВК України підпадав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 03.03.2020. Рішенням комісії установи засудженому відмовлено у, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Так, ухвалами Миколаївського районного суду Львівської області від 23.06.2021 та 03.09.2021, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2021, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Також суд враховує те, що наразі в провадженні Гайсинського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання.

Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_4 положення ст. 81 КК України, - умовно - дострокове звільнення від покарання, на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.

В зв`язку з наведеним, суд робить висновок, що засуджений ОСОБА_4 фактично не став на шлях виправлення, тому враховуючи тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень та враховуючи попередні судимості, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

Ухвалив

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: