Справа № 946/2241/22
Провадження № 1-кс/946/1051/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2022 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Сектором дізнання Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000128 від 31.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Встановлено, що 30.03.2022 року до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про те, що 30.03.2022 року в ході огляду місця події на дорозі М-15 за межами м. Ізмаїл Одеської області виявлено підробку vin-code на автомобілі марки Toyota Avensis д/н НОМЕР_1 , який не відповідає номеру у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

30.03.2022 в ході огляду місця події на дорозі М-15, за межами м. Ізмаїл, навпроти підприємства «Агросем» було вилучено: автомобіль марки «Toyota Avensis», фіолетового кольору, державний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке упаковано до сейф-пакету НПУ СУ № ВУМ 1009544.

Метою арешту вилученого майна є забезпечення збереження вказаних речових доказів.

Зазначені свідоцтва про реєстрацію та державні номери зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим є необхідність у накладенні на нього арешти, як заходу забезпечення кримінального провадження, та доведення вини осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (проступок).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилученого майна.

Окрім того відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підставою арешту майна є те, що зазначені предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Отже, на теперішній час орган досудового розслідування обґрунтовано вважає, що невід`ємною процесуальною дією по вказаному кримінальному провадженню є накладення арешту на вилучені 30.03.2022 на дорозі М-15, за межами м. Ізмаїл, навпроти підприємства «Агросем» в ході огляду місця події на дорозі М-15, за межами м. Ізмаїл, навпроти підприємства «Агросем»: автомобіль марки «Toyota Avensis», державний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, псування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, який наддасть органу досудового розслідування повно, всебічно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Дізнавач та прокурор надали суду заяву та просять розглянути справу за їх відсутності.

Особа, в якої вилучили майно ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти накладення арешту на майно не заперечує.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, вважаю за необхідне задовольнити клопотання дізнавача про арешт майна задовольнити та накласти арешт на вилучені 30.03.2022 в ході огляду місця події на дорозі М-15, за межами м. Ізмаїл, навпроти підприємства «Агросем» свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке упаковано до сейф-пакету НПУ СУ № ВУМ 1009544, автомобіль марки «Toyota Avensis», державний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору та передати на зберігання на спец майданчик №11 ГУНП в Одеській області.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, -
У Х В А Л И В:

Клопотання старшого дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на вилучені 30.03.2022 року в ході огляду місця події на дорозі М-15, за межами м. Ізмаїл, навпроти підприємства «Агросем» свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке упаковано до сейф-пакету НПУ СУ № ВУМ 1009544 і автомобіль марки «Toyota Avensis», державний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору та передати на зберігання на спец майданчик №11 ГУНП в Одеській області.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1