КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1811/2022 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0002395,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0002395 від 01.04.2019 щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, повернуто прокурору Оболонської окружної прокуратури міста Києва.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що з викладених стороною обвинувачення фактичних обставин вчиненого злочину, а також формулювання обвинувачення, вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб вступили у статеві зносини з потерпілою із застосуванням насильства та використанням безпорадного стану потерпілої, тобто обвинувачення фактично викладено відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 152 КК України у редакції «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» Закону № 2295-VI від 01.06.2010, яка на момент вчинення обвинуваченими кримінального провадження не діяла.
Крім того, у висунутому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинуваченні не зазначено, у чому полягає об`єктивна сторона вчиненого ними злочину, не вказано які конкретно дії відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 152 КК вони вчинили.

Викладення обвинувачення відповідно до диспозиції ч. 3 ст.152 КК України у редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010 порушує право обвинувачених на справедливий судовий розгляд в аспекті забезпечення їм права на захист.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, прокурор ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року скасувати та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції для проведення судового розгляду, мотивуючи тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у ньому викладені ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор уважає встановленими. При цьому, на переконання прокурора, слід керуватися одразу главою 28 «Судовий розгляд» розділу ІV КПК України «судове провадження у першій інстанції».
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 4ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт, відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду, є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Наведені норми права вказують на вичерпність переліку вимог, порушення яких тягне повернення обвинувального акта за результатами підготовчого судового засідання.

Ознайомившись зі змістом обвинувального акта та доданими до нього матеріалами, колегія суддів дійшла висновку, що вінвідповідає вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону і не містить таких порушень, що унеможливлювали би призначення справи до розгляду з наведених судом першої інстанції підстав.
Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вимогам ст. 291 КПК України не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обставини, на які посилається суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт, підлягають перевірці дослідженими судом доказами на стадії судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання.
Так, наведені в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акта прокурору та додатків до нього, - не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки не узгоджується з положеннями ст. 291 КПК України.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 338 КПК України прокурор не позбавлений можливості змінити правову кваліфікацію та обсяг обвинувачення шляхом зміни обвинувачення.
Щодо посилання суду першої інстанції у рішенні на відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, - колегія суддів наголошує, що згідно ч. 5 ст. 291 КПК України прокурор викладає фактичні обставини, які вважає встановленими.
Також слід зазначити, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
При цьому судове провадження у суді першої інстанції регламентоване розділом ІV КПК України «Судове провадження у першій інстанції», а відтак доводи прокурора про те, що необхідно керуватися одразу главою 28 «Судовий розгляд» розділу ІV КПК України, - не узгоджуються із положеннями Закону.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
УхвалуДеснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суд першої інстанції.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ ________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4