Справа № 308/9976/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання. Клопотання обґрунтовано тим, що 24 липня 2022 року близько 00 години 12 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нічний час доби, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Шкода» моделі «Октавія» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 50 км/год., разом з пасажирами: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , по центральній вулиці Салдобошська в с. Стеблівка, Хустського району у напрям смт.Буштино, Тячівського району, під час руху біля будинку №132, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б»; 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, не урахував дорожню обстановку та дорожні умови, і при появі на його смузі руху перешкоди у вигляді велосипеду та лежачого громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , який впав з велосипеда на проїжджу частину дороги.

У даній дорожні обстановці водій ОСОБА_5 не застосував гальмування, для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечний маневр об`їзду перешкоди, а виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив наїзд на лежачого на дорозі громадянина ОСОБА_8 , який був обернутий ногами до транспортного засобу, що рухався.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди гр. ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер справа 2,3,4,5,6,7,8 по середньо-ключичній лінії; 3,4,5,6,7,8,9 по лопаточній ліній; зліва 4,5,6,7,8,9 по середньо-ключичній лінії, - 6,7,8,9 по лопаточній лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини непрямі за своїм характером; розриву правої та лівої легенів; розриву правої долі печінки; розриву правої нирки; крововиливу в жирову капсулу правої нирки; розриву сечового міхура; розриву крижово-клубового з`єднань зліва та справа, лонного з`єднання; переломів правої клубової кістки, правої лонної кістки; переломів кісток правого гомілково-ступневого суглобу, верхньої третини правого стегна; рваної рани правої здухвинної ділянки; саден: чола по центру, чола справа, правої щоки, спинки носа, в ділянці куприка, правого колінного суглобу по передній поверхні, лівого колінного суглобу по передній поверхні, верхньої третини правої гомілки по передній поверхні, правої стопи по тильній поверхні.

Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могло бути колесо автомобіля в результаті наїзду з послідуючим перекочуванням та волочінням тіла по твердих підлеглих покривах під час ДТП, є прижиттєвими і вкладаються в час події, яка мала місце 24.07.2022.

Тілесні ушкодження у вигляді: переломів ребер, розривів нижньої долі лівої легені та середньої долі правої легені, розриву правої долі печінки, розриву правої нирки з крововиливом у жирову капсулу, переломів правої клубової кістки, правої лонної кістки, розривів крижово-клубового з`єднань зліва та справа, лонного з`єднання, розриву сечового міхура, рваної рани правої здухвинної ділянки мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень згідно пункту 2.1.2 «Правил» і знаходяться в прямому-причинному зв`язку з настанням його смерті

При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа гр. ОСОБА_8 , 1987р.н. етиловий спирт виявлено в концентрації 4,25%о. Дана концентрація стосовно живих осіб відноситься до тяжкої ступені алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», та 12.1Правил дорожнього руку України.
Невиконання водієм ОСОБА_5 , вказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме: отриманням ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.07.2022 року та схемою до нього; судово-медичною експертизою № 93/х від 18.08.2022 року; протоколом відеозапису обставин даної ДТП від 03.08.2022 року та висновком судової автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП за № 114/08 від 15.08.2022.
09 вересня 2022 року громадянину ОСОБА_5 у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому в сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Отже, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, постійного місця роботи не має, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що: ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків так як досудове розслідування ще не закінчене.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, є достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, безперешкодно виїхати за межі України, вважаю що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з домашнім арештом, не буде достатнім для забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили таке задовольнити з наведених у ньому підстав.
У судовому засіданні підозрюваний просив застосувати до нього особисте зобов`язання або нічний домашній арешт, оскільки влаштувався на роботу та навчається на другому курсі університету.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.
Як встановлено слідчим суддею, у межах здійснення кримінального провадження №0000206 від 24.07.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів.
У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за наступних обставин.
24 липня 2022 року близько 00 години 12 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нічний час доби, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Шкода» моделі «Октавія» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 50 км/год., разом з пасажирами: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , по центральній вулиці Салдобошська в с. Стеблівка, Хустського району у напрямі смт. Буштино Тячівського району, під час руху біля будинку №132, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б»; 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001.

Зокрема, водій ОСОБА_5 , не врахувавши дорожню обстановку та умови, при появі на його смузі руху перешкоди у вигляді велосипеду та лежачого громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який впав з велосипеда на проїжджу частину дороги, допустив наїзд на останнього, при цьому не застосувавши гальмування, для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечний маневр об`їзду перешкоди.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди гр. ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер справа 2,3,4,5,6,7,8 по середньо-ключичній лінії; 3,4,5,6,7,8,9 по лопаточній ліній; зліва 4,5,6,7,8,9 по середньо-ключичній лінії, - 6,7,8,9 по лопаточній лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини непрямі за своїм характером; розриву правої та лівої легенів; розриву правої долі печінки; розриву правої нирки; крововиливу в жирову капсулу правої нирки; розриву сечового міхура; розриву крижово-клубового з`єднань зліва та справа, лонного з`єднання; переломів правої клубової кістки, правої лонної кістки; переломів кісток правого гомілково-ступневого суглобу, верхньої третини правого стегна; рваної рани правої здухвинної ділянки; саден: чола по центру, чола справа, правої щоки, спинки носа, в ділянці куприка, правого колінного суглобу по передній поверхні, лівого колінного суглобу по передній поверхні, верхньої третини правої гомілки по передній поверхні, правої стопи по тильній поверхні.

Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могло бути колесо автомобіля в результаті наїзду з послідуючим перекочуванням та волочінням тіла по твердих підлеглих покривах під час ДТП, є прижиттєвими і вкладаються в час події, яка мала місце 24.07.2022.

Тілесні ушкодження у вигляді: переломів ребер, розривів нижньої долі лівої легені та середньої долі правої легені, розриву правої долі печінки, розриву правої нирки з крововиливом у жирову капсулу, переломів правої клубової кістки, правої лонної кістки, розривів крижово-клубового з`єднань зліва та справа, лонного з`єднання, розриву сечового міхура, рваної рани правої здухвинної ділянки мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень згідно пункту 2.1.2 «Правил» і знаходяться в прямому-причинному зв`язку з настанням його смерті.

Як зазначає орган досудового розслідування, своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1. 12.3 Правил дорожнього руку України,, що призвело до настання смерті потерпілого ОСОБА_8 .
Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документами, які на даній стадії процесу є достатніми для такого висновку, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.07.2022 та схемою до нього; висновком експерта № 166 від 24.09.2021, висновком експерта № КСЕ-19/107-21/8188 від 05.11.2021, висновком експерта № СЕ-19/107-21/8797-ІТ від 11.11.2021

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що домашній арешт вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 104). Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.
Основними ризикам, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Слідчий суддя вважає доведеними існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду має місце при обставинах, за яких підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у результаті визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, може переховуватись від слідства та суду.
Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, то слідчий суддя бере до уваги той факт, що у вказаному кримінальному провадженні не проведено допит свідків, потерпілої сторони, що у свою чергу збільшує ризик ймовірного впливу підозрюваного на останніх.
Відтак слідчий вважає доведеними органом досудового розслідування наявність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд врахував наявність ризиків, передбачених пунктами п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , в тому числі особу підозрюваного, зокрема міцність соціальних зв`язків, наявність сім`ї, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність судимості. З огляду на вказане слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню, а саме: відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня з покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених ч. 6 ст.194 КПК України, без застосування електронних засобів контролю.
Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 24.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
-не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 год. 00 хв. до 06 год.00 хв. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 08 листопада 2022 року включно.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити Хустському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 14.09.2022 о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1