Провадження № 1-кп/161/107/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 12 жовтня 2022 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001493 від 15 червня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з вищою освітою, фізичної особи - підприємця, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 14.06.2021, близько 04 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у вітальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_9 іншою особою, з якою ОСОБА_6 спільно проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі (у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), діючи з прямим умислом, умисно наніс один удар долонею правої руки в ділянку лівої частини підборіддя, один удар долонею правою руки в ділянку лівого ока потерпілої ОСОБА_9 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді параорбітального синця лівого ока, синця підборіддя зліва.

Згідно висновку експерта за № 278 від 26.07.2021 тілесні ушкодження у вигляді параорбітального синця лівого ока, синця підборіддя зліва за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як таких, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш, як шість днів наказ № 6 п.2.3.2..
Після цього, ОСОБА_6 , діючи з злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків свого діяння у вигляді спричинення смерті потерпілій, хоча повинен був і міг їх передбачити, якби був більш обачливий, умисно штовхнув кулаками обох рук ОСОБА_9 у передню ділянку грудної клітки, внаслідок якого потерпіла втратила рівновагу та, з наданим прискоренням, впала і вдарилася правою потиличною ділянкою голови об тупу тверду необмежено контактуючу поверхню у вигляді ламінатного покриття підлоги.
Своїми вищевказаними необережними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця в правій потиличній ділянці, дифузно-обмеженого крововиливу на апоневрозі в правій потиличній ділянці, крововиливів під мозкові оболонки субдурального крововиливу в правій лобно-скронево-тім?яній ділянці, вогнища забою головного мозку (внутрішньо-мозкового крововиливу) в правій лобній ділянці, масивного субарахноїдального крововиливу в правій лобно-скроневій ділянці, субарахноїдального крововиливу в правій потиличній ділянці 5,0х4,0 см та на обох півкулях мозочка.
Згідно висновку експерта за № 278 від 26.07.2021 тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку із крововиливами під оболонки належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілої, а тілесні ушкодження у вигляді двох зливних синців передньої поверхні грудної клітки в проекції грудини, крововиливів в м?які тканини грудної клітки за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як таких, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш, як шість днів наказ № 6 п.2.3.2.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 своїми протиправними діями, які виразились у вбивстві, вчиненому через необережність, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та показав, що ОСОБА_9 являлася його співмешканкою. 14.06.2021 він разом з ОСОБА_9 та донькою ОСОБА_10 та другом - ОСОБА_11 , відвідали піцерію « ОСОБА_12 », що знаходиться за адресою м. Луцьк, пр. Соборності. Там вони замовили піцу, сік, десерт та слабоалкогольний напій «Настоянку Журавлину». Сік для дитини, а для себе слабоалкогольний напій «Настоянку Журавлину». По закритті піцерії, вони повернулись додому, в квартиру АДРЕСА_3 , де ОСОБА_13 з донькою лягли відпочивати, а він ще з ОСОБА_11 пішов на кухню, посиділи разом, згодом він провів ОСОБА_11 додому, сам прийшов в квартиру та ліг спати в залі. Через деякий час, між ним та ОСОБА_14 виникла словесна перепалка, яка переросла в бійку, внаслідок якої, він почав наносити ОСОБА_15 удари, штовхати, від чого ОСОБА_16 впала та вдарилася головою, очевидцем даного конфлікту була донька ОСОБА_17 ОСОБА_18 , яка почула крики та прибігла в кімнату. На запитання учасників судового провадження відповів, що внаслідок його ударів ОСОБА_15 спричинено смерть. Заперечував лише обтяжуючу обставину, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, так як вважав, що вжита ним « ОСОБА_19 », являється слабоалкогольним напоєм, та не призвела до стану алкогольного сп`яніння. Просив вибачення у потерпілих. Цивільний позов визнав, однак, щодо суми заявленої моральної шкоди, поклався на розсуд суду. Просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_9 являлася його донькою. 14 червня 2021 року він все ніяк не міг додзвонитися до доньки, так як у неї був вимкнений телефон. Наступного дня, від працівників поліції, він дізнався про обставини справи, що обвинувачений побив його доньку до смерті, внучка знаходилась у працівників поліції, а обвинувачений втік. На запитання учасників судового провадження відповів, що донька йому постійно розповідала, що обвинувачений бив її, внаслідок чого, вона неодноразово змушена була тікати з дому. Збитки йому не відшкодовано. Наполягав на найсуворішій мірі покарання, пов`язаній з позбавленням волі. Просив задовольнити заявлений ним цивільний позов.

Допитана слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області 15.06.2021 року в порядку ст. 225 КПК України в якості свідка малолітня ОСОБА_10 в присутності законного представника ОСОБА_20 та психолога ОСОБА_21 показала, що обвинувачений ОСОБА_6 являвся співмешканцем її мами ОСОБА_9 та проживав разом з ними. 14.06.2021 року у вечері, вона почула крик мами, підбігши, побачила, як ОСОБА_6 наносив мамі удари, від нанесених ударів, мама впала, лише встигла сказати їй, щоб вона викликала швидку допомогу і втратила свідомість. Тоді вона стала кликати на допомогу, прибігли сусіди, викликали швидку допомогу та працівників поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_22 суду дав показання, про те, що 14.06.2021, він виходив з квартири АДРЕСА_3 , для того, щоб прогуляти собаку, в цей час ОСОБА_16 разом з дочкою просилася у нього переночувати, так як посварилася зі своїм співмешканцем - ОСОБА_6 . Через деякий час, він повернувся до квартири, побачив що господиня квартири, ОСОБА_16 та ще двоє чоловіків сиділи та вживали алкогольні напої. А приблизно через годину до нього прийшла донька ОСОБА_17 ОСОБА_18 та повідомила, що в її мами болить голова, він пішов в аптеку, купив ліки від головного болю, а коли повернувся то ОСОБА_16 вже спала. На запитання учасників судового провадження відповів, що йому відомо, що ОСОБА_16 посварилася з обвинуваченим ОСОБА_23 , на обличчі у ОСОБА_17 були синці. Очевидцем бійки та словесної перепалки, яка сталася між ОСОБА_14 та обвинуваченим, він не був. Йому відомо лише те, що на наступний день, хтось з жінок привів ОСОБА_24 та викликали швидку допомогу, яка прибула за 10-15 хвилин.

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 також стверджується.

Протоколом огляду від 15.06.2021 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється приміщення Луцького РУП ГУНП у Волинській області (службовий кабінет № 301), в ході якого вилучено мобільний телефон ОСОБА_9 .

Протоколом огляду від 16.06.2021 року, з фототаблицями, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється поліетиленовий пакет, горловина якого скріплена біркою з підписами слідчого, в середині якого знаходився мобільний телефон ОСОБА_9 . При його огляді, встановлені фото, які зроблені 14 червня 2021 року о 11:59, 12:00 та 13:30, на даних зображеннях наявна ОСОБА_9 з видимими тілесними ушкодженнями, а саме синцями в ділянці грудної клітини, справа на підборідді, опухлість навколо правого ока, багряний синець навколо правого ока та синець у скроневій частині голови.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19 червня 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 показав та детально розповів про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Протоколом огляду від 21.06.2021 року, з фототаблицями, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється приміщення паталогомічного відділення Луцької міської клінічної лікарні, що за адресою: м. Луцьк, пр. Відродження, 13. В ході огляду було оглянуто труп ОСОБА_9 .

Протоколом огляду предмету від 22.07.2021 року, з фототаблицями, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється приміщення Луцького РУП ГУНП у Волинській області (службовий кабінет № 301), в ході якого вилучено та оглянуто мобільний телефон ОСОБА_25 на якому видно зображення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Висновком експерта № 278 від 26.07.2021 року, з якого вбачається, що тілесні ушкодження у вигляді параорбітального синця лівого ока, синця підборіддя зліва за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як таких, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш, як шість днів наказ № 6 п.2.3.2.. тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку із крововиливами під оболонки належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілої, а тілесні ушкодження у вигляді двох зливних синців передньої поверхні грудної клітки в проекції грудини, крововиливів в м?які тканини грудної клітки за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як таких, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш, як шість днів наказ № 6 п.2.3.2.
Дані докази, відповідно до ст. 85, 86 КПК України, суд вважає належними та допустимими, оскільки вони прямо та опосередковано підтверджують обставини, що підлягають доказуванню та мають значення у даному провадженні, а також отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Також, оцінюючи вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів є достатніми для прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Суд критично відноситься до тверджень обвинуваченого ОСОБА_6 про заперечення факту обтяжуючої обставини, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного, оскільки, під час вільних показань самим обвинуваченим ОСОБА_6 , в судовому засіданні від 06.10.2022 року, у відповідності до вимог ст.ст. 23, 95 КК України, було підтверджено факт вживання ним напою «Настоянки Журавлина», яка містить алкоголь в піцерії «Теревені», що знаходиться за адресою м. Луцьк, пр. Соборності.

За таких обставин, провівши всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин даного кримінального провадження, оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд поза розумним сумнівом вважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинив протиправні дії, які виразились у вбивстві, вчиненому через необережність,тому кваліфікує ці його дії за ч. 1 ст. 119 КК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд не вбачає.

До обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, не судимий, вину визнав частково, має постійне місце реєстрації та проживання, на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, однак шкода потерпілому не відшкодована, враховуючи думку потерпілого, який наполягав на найсуворішій мірі покарання, пов`язаній з позбавленням волі, ним вчинено злочин проти життя особи, зважаючи на конкретні обставини вчинення даного правопорушення, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Будь-яких підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, тобто для застосування ст.69 КК України, суд не знаходить, оскільки відсутні по справі, як зазначено у цьому законі, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Разом з цим, підстав для застосування ст. 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не знаходить.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Зокрема, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 7 040 (сім тисяч сорок) гривень 00 копійок.

Заявлена потерпілим-цивільним позивачем моральна шкода в розмірі 1000000 (один мільйон) гривень підлягає частковому задоволенню на підставі ст.1167 ЦК України. З врахуванням матеріального стану обвинуваченого, з метою можливості виконання вироку в частині відшкодування моральної шкоди, керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути зазначене відшкодування моральної шкоди в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілому та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 18 червня 2021 року скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 7 040 (сім тисяч сорок) гривень 00 копійок та моральну шкоду в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Речові докази: диск на відповіді СПДМ ГУНП у Волинській області отримано відео з нагрудних відео реєстраторів поліцейських, які 14.06.2021 близько 13 години 38 відреагували на виклик стосовно домашнього насильства по АДРЕСА_2 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Мобільний телефон HUAWEІ Imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 , який зданий на зберігання до кімнати речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області передати за належністю ОСОБА_7 .

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 18 червня 2021 року скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: