Справа № 369/5926/22
Провадження №1-кс/369/1000/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2021 року за № 0000024, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, про проведення обшуку, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року до суду звернувся старший слідчий СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 із клопотанням про проведення обшуку в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 26.02.2021 до районного управління ГУ НП в Київській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_6 , про те, що громадянка ОСОБА_7 , використала завідомо підроблений документ, а саме договір позики на суму 87 000 доларів США, апеляційна скарга від 19.03.2020, заява від 28.04.2020 про відкликання апеляційної скарги та заява від 16.03.2020 про вчинення злочину від імені заявника.

Допитай в якості потерпілого ОСОБА_6 , повідомив наступне, що 30 серпня 2006 року між ним та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою Російської Федерації, зареєстровано шлюб, про що здійснено актовий запис №2127 у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї.

У шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час шлюбу, а саме 14.10.2009 ними ( ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ) у рівних частках придбано об`єкт незавершеного будівництва, загальною площею 228.1 кв.м., який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,120 га., кадастровий номер::02:010:0100. Вартість об`єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки загалом становила близько 115 тисяч доларів США.

Частину грошових коштів, а саме 87 тис. доларів США, для придбання вищезазначеного об`єкту незавершеного будівництва надала безоплатно його колишня теща - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка Російської Федерації, яка наразі зареєстрована та фактично проживає, разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно попередньої сімейної домовленості з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , зазначені 87 тис. доларів США були використані ними, разом із ОСОБА_10 , для придбання об`єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки за вищевказаною адресою в АДРЕСА_1 . Частину коштів у розмірі близько 30 тис. доларів США, для придбання зазначеної земельної ділянки та об`єкту незавершеного будівництва, надав ОСОБА_6 . Також, з метою завершення будівництва та приведення його в стан придатний для проживання, ним було витрачено додатково кошти у розмірі більш ніж 75 тис. доларів США (є часткові підтвердження - файли та документи від будівельних компаній тощо).

Рішення про придбання будинку приймалося ними, в тому числі і за ініціативи ОСОБА_7 , яка добровільно запропонувала їм придбати будинок під Києвом щоб і вона могла переїхати з Росії до них і проживати разом у м. Києві, і відповідно допомагати з вихованням дитини. Оскільки у ОСОБА_7 у приватній власності знаходилася земельна ділянка і будинок під м. Санкт-Петербургом, яка після переїзду ОСОБА_7 до них в Україну була б їй більше не потрібна і без відповідного догляду прийшла б у занепад, остання добровільно запропонувала продати зазначену дачу, а кошти отримані від реалізації безоплатно надати їм, для придбання нерухомості під Києвом. Після цього вони з ОСОБА_10 прийняли рішення шукати земельну ділянку з будинком під Києвом для подальшого проживання всією родиною.

Наскільки ОСОБА_6 пригадує, кінцеве рішення і остаточні домовленості про придбання нерухомості під Києвом було прийнято у серпні 2009 року, коли вони перебували в гостях у ОСОБА_7 , при цьому в той час вони проживали на дачі в останньої під м. Санкт-Петербургом. Тому, коли ОСОБА_6 вперше, у 2021 році, побачив договір позики між ним та ОСОБА_7 , начебто укладений нами 17.08.2009 року за адресою: АДРЕСА_1 , він був дуже здивований, так як на той час вони знаходилися в РФ за межами України, і на той час ще навіть не знали, що придбають земельну ділянку з будинком за вищевказаною адресою. Окрім того, 87 тис. доларів США переведені ОСОБА_7 на його банківський рахунок лише 09.09.2009 (про що є підтвердження), а зняті з рахунку були тільки 12-13 жовтня 2009 року, фактично перед укладенням договору купівлі-продажу земельної ділянки і будинку у с. Петрівське. Наче б то договір укладений 17 серпня 2009 року, а гроші надійшли 09.09.2009, а зняті 12-13 жовтня 2009 року, що є нісенітницею.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2011 року у справі №2-5215/11 розірвано шлюб між ним та ОСОБА_10 (дівоче прізвище - ОСОБА_11 ).

За добровільною домовленістю з колишньою дружиною ОСОБА_10 05.05.2016, свою частину будинку та частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 подарував їхній доньці ОСОБА_9 .

Крім того, після розірвання шлюбу з ОСОБА_10 , вони продовжували підтримувати з нею нормальні стосунки і регулярно бачилися, в тому числі інколи із ОСОБА_7 , так як ОСОБА_6 постійно знаходився у контакті зі своєю донькою ОСОБА_9 , відповідно мав з ними телефонний зв`язок. Такі стосунки і відповідно зустрічі у них тривали до подій, які відбулися у лютому 2021 року.

Так, 19.02.2021 близько 18 год. його автомобіль TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , на вул. Мазепи в місті Києві, що біля готелю «Салют» було примусово вилучено приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ОСОБА_12 , який і повідомив ОСОБА_6 , що в ході виконання виконавчого провадження НОМЕР_3, відкритого за заявою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/12546/19, здійснюється вилучення, опис та арешт його автомобіля. Автомобіль ОСОБА_6 приватний виконавець ОСОБА_12 вилучив, про що склав відповідну постанову.

Водночас ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_6 , що згідно із рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/12546/19 з нього на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , буде здійснюватися стягнення боргу в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840,00 грн. за договором позики від 17 серпня 2009 року, який був укладений ним з ОСОБА_7 , та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн. За виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/12546/19 приватний виконавець ОСОБА_12 стягне з ОСОБА_6 виконавчий збір у розмірі 10% від суми боргу, що становить 8 700,00 доларів США та витрати виконавчого провадження. Ще приватний виконавець ОСОБА_12 , повідомив, що він наклав також арешт на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_6 на праві приватної власності (а це дві квартири та 1/2 будинку) і буде його продавати на електронних торгах як найшвидше.

Звернувшись із пошуковим запитом « ОСОБА_6 » на сайт Судової влади України за адресою https://court.gov.ua/fair/, він з`ясував, що ще 13.03.2018 Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі №369/9462/17 ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до нього та його колишньої дружини про стягнення коштів у розмірі 87 000,00 доларів США. Про судове провадження №369/9462/17 та ухвалення 13.03.2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області рішення у справі №369/9462/17 ОСОБА_6 також не було відомо.

Коли ОСОБА_6 знайомився з матеріалами судової справи, у березні цього року, ним встановлено, що у мотивувальній частині рішення, ухваленого 13.03.2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області рішення у справі №369/9462/17 зазначено: "…У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_10 проти позову заперечувала. Суду пояснила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, ОСОБА_6 , з 2006 по 2011 роки. Щодо будь-яких відносин, домовленостей між її матір`ю, ОСОБА_7 , та її чоловіком, ОСОБА_6 , їй нічого невідомо. Але вказала, що жодних договорів вони між собою не укладали. Про перерахування коштів, зняття коштів, подальше використання ні мати, ні чоловік нічого не розповідали. Спірні кошти не отримувала, куди їх витратив відповідач їй не відомо. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди заперечує, але проти задоволення вимог до ОСОБА_6 не заперечує. Подані письмові заперечення проти позову підтримує.

У позовній заяві ОСОБА_7 вказала, що її донька ОСОБА_10 вмовила її перерахувати кошти на рахунок її чоловіка, обіцявши повернути кошти в будь-який час на її вимогу, для того, щоб не перевозити їх готівкою через кордон. Тобто відповідачі ввели в оману, а вона відчужила всі її активи за кордоном.

Однак, позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, не заявила клопотання про їх витребування у разі складнощів в їх отриманні.

Дані пояснення позивача суперечать поясненням відповідачки ОСОБА_10 , яка заперечувала введення матері в оману, та вказувала, що взагалі не знала про відносини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , про переказ коштів, зняття їх відповідачем та подальше їх розпорядження. Хоч і позивачка не з`явилась до суду при розгляді справи по суті, але на підготовчому судовому засіданні та в інших судових засіданнях приймав участь її представник. Також в матеріалах справи відсутні докази неможливості перевезення готівкових коштів через кордон, або неможливість зняття даних коштів самою позивачкою вже в Україні або залишення їх на рахунку. Натомість з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_7 відкрила поточний валютний рахунок, саме за її заявою були перераховані кошти на рахунок ОСОБА_6 "

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, Києво-Святошинський районний суд Київської області відмовив в задоволенні позову ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ОСОБА_6 та його колишньої дружини про стягнення коштів у розмірі 87 000,00 доларів США.

У мотивувальній частині рішення, ухваленого 26.09.2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області рішення у справі №369/12546/19 зазначено:

«… ОСОБА_10 проживає і зареєстрована в Києво-Святошинському районі. Її дочка ОСОБА_10 і відповідач ОСОБА_6 на момент укладення договору перебували у зареєстрованому шлюбі, і саме вона вмовила її позичити грошові кошти її чоловіку, при цьому стверджуючи, що кошти потрібні їм лише в інтересах сім`ї, для їхніх сімейних потреб, та запевнила, що кошти повернуть завчасно. На даний момент її відносини з дочкою зіпсувалися. Позивачка вважала, що її дочка має разом відповідати з своїм чоловіком за неповернення їй боргу, адже кошти відповідач ОСОБА_6 набув за час шлюбу, і в даному випадку позика є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідачі на даний час в порушення вимог договору не виконали його умови і до цього часу не повернули їй позику. Увесь цей час на її вимоги усні та письмові, про повернення коштів вони не реагували та не реагують (уникають повернення боргу), у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду за захистом свого права до суду…

В наданих до суду письмових поясненнях відповідач ОСОБА_10 зазначала, що та обставина, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_6 на момент укладення договору позики, не дає позивачці жодної підстави для стягнення з неї будь-яких грошей. Договір позики, який підписував ОСОБА_6 , жодним чином не стосується її, вона ніяких грошей з цієї позики не отримувала і грошей не бачила. Стороною у договорі є її колишній чоловік, так як він брав гроші, і вона це підтверджує. І тому саме він їх і має повертати, а тому вона не заперечувала проти стягнення заборгованості у сумі 87000 доларів СЧША в еквіваленті 2463840 грн. з відповідача ОСОБА_6 …».

ОСОБА_6 також повідомив, що з часу розірвання шлюбу у 2011 році по 2021 рік він постійно спілкувався із своєю колишньою дружиною та колишньою тещею, як очно, так і по телефону, які жодним чином не повідомили йому ані про існування судових проваджень №369/9462/17 та №369/12546/19, ані про ухвалення 13.03.2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області рішення у справі №369/9462/17, ані про ухвалення 26.09.2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області рішення у справі №369/12546/19!

Перебуваючи у шоковому стані, адже ОСОБА_6 не знав ані про існування судових проваджень №369/9462/17 та №369/12546/19, ані про ухвалення 13.03.2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області рішення у справі №369/9462/17, ані про ухвалення 26.09.2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області рішення у справі №369/12546/19, 22.02.2021 року він звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявами, в яких просив надати йому для ознайомлення справу №369/12546/19, видати копію рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.03.2018 року у справі №369/9462/17 та видати копію рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 року у справі №369/12546/19.

Під час ознайомлення з матеріалами справи №369/12546/19 ОСОБА_6 виявив, що в справі, зокрема, міститься копія Договору позики від 17 серпня 2009 року, з якого чітко вбачається, що підпис, зроблений від його імені - є підробленим.

Також у справі №369/12546/19 містяться процесуальні документи, які подавалися від його імені до Київського апеляційного суду та Святошинського ВП ГУНП у місті Києві, а саме:

-апеляційна скарга від 19.03.2020 року;

-заява від 28.04.2020 року про відкликання апеляційної скарги;

-заява від 16.03.2020 року про вчинення злочину.

На цих документах його підпис також підроблений.

Крім того, як зазначає ОСОБА_6 на процесуальних документах, які «нібито» подавалися від його імені до Київського апеляційного суду та Святошинського ВП ГУНП у місті Києві (апеляційна скарга від 19.03.2020 року, заява від 28.04.2020 року про відкликання апеляційної скарги та заява від 16.03.2020 року про вчинення злочину) зазначений його паспорт у формі книжечки, який є недійсним, адже 17.01.2019 року він отримав айді карту (паспорт з безконтактним електронним носієм) - орган видачі 8034, про що людям, які підробляли вищезазначені процесуальні документи не було відомо.

Матеріали справи №369/12546/19 містять Письмові пояснення від 16.11.2018, надані колишньою дружиною ОСОБА_10 , в яких остання надає суду підтвердження факту укладання між ним та ОСОБА_7 (її мамою) Договору позики від 17 серпня 2009 року та визнає позов частково в частині стягнення лише з мене заборгованості у сумі 87 тис. доларів США в еквіваленті 2 463 840,00 гривень.

Наскільки ОСОБА_6 розуміє, отримавши рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.03.2018, яким було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до нього та його колишньої дружини про стягнення коштів у розмірі 87 тис. доларів США, ОСОБА_7 разом з його колишньою дружиною, ОСОБА_10 з метою заволодіння його коштами підробили Договір позики від 17.08.2009, а в подальшому підробили його підпис на апеляційній скарзі від 19.03.2020, заяві від 28.04.2020 про відкликання апеляційної скарги та заяві від 16.03.2020 про вчинення злочину.

Як повідомив ОСОБА_6 , ніяких договорів, в тому числі Договору позики від 17.08.2009, він з ОСОБА_7 не укладав, грошові кошти в розмірі 87 тис. доларів США в ОСОБА_7 не позичав.

На його думку, сама ОСОБА_7 до такого плану додуматися та втілити його не могла, оскільки, по-перше, їй не було відомо як він розписується на документах та їй не міг бути відомим його номер паспорту, дати видачі цього паспорту та орган, що його видав, про що відомо було лише його колишній дружині - ОСОБА_10 , бо раніше вони разом працювали і вона мала доступ до зразків мого підпису (наприклад, на договорах дарування, відповідно до яких він подарував їхній доньці частину будинку та частину земельної ділянки, робочі документи тощо), а по-друге, сама ОСОБА_7 , не маючи юридичної освіти та відповідних знайомих, не могла самостійно скласти власні позовні заяви до Києво-Святошинського районного суду Київської області, підроблені від його імені Договір позики від 17.08.2009, апеляційну скаргу від 19.03.2020, заяву від 28.04.2020 про відкликання апеляційної скарги та заяву від 16.03.2020 про вчинення злочину та подати їх до Київського апеляційного суду та Святошинського ВП ГУНП у м. Києві.

05.01.2022 допитана в якості свідка ОСОБА_10 , повідомила наступне, що 30.08.2006 вона зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_6 , про що здійснено актовий запис №2127 у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї.

У шлюбі в них народилась донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час шлюбу з даним чоловіком ОСОБА_6 вони у рівних частинах придбали об`єкт незавершеного будівництва, загальною площею 228,1 кв.м., який знаходився за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,120 га., кадастровий номер :02:010:0100. Вартість об`єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки cкільки вона складала вона не пам`ятає. Вказаний будинок перебував в стані незавершеного будівництва, він був не придатним для проживання.

Грошові кошти на придбання даного будинку та земельної ділянки надавала вона та її колишній чоловік ОСОБА_6 , так як на той час вони вже перебували в шлюбі.

Коли вони реєстрували шлюб, будь-яких договорів ми між собою вони не укладали, все було на довір`ї та любові.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва в 2011 року розірвано шлюб між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_6 , за згодою двох сторін.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_10 з даним чоловіком майже не підтримувала зв`язок, лише спілкування було з приводу дитини. Після розірвання шлюбу її колишній чоловік будь-якого майна їй не залишив, окрім лише частини земельної ділянки та частини будинку, який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, як повідомила ОСОБА_10 її донька, яка народилась в спільному шлюбі в шлюбі не була навіть прописана за місцем проживання свого батька гр. ОСОБА_6 . Далі вона з ним в будь-яких стосунків не перебувала.

В подальшому ОСОБА_10 до суду, чи виконавчої служби з приводу поділу майна, яке було набуто в шлюбі не зверталась, так як не бажала цим займатись.

На той час коли вони перебували з чоловіком ОСОБА_6 в шлюбі, її мама ОСОБА_7 , перебувала за кордоном, а саме в Російській Федерація, в її стосунки з моїм чоловіком вона не втручалась. Якщо її мама спілкувалась з її колишнім чоловіком, то це були лише їх особисті справи.

Як повідомила ОСОБА_10 їй взагалі ні чого не відомо про договір позики, який ніби був укладений мій її матірю та її колишнім чоловіком ОСОБА_6 .

Крім того, 19.11.2021 отримано висновок судово-почеркознавчої експертизи №СЕ-19/111-21/54268-ПЧ, згідно якого підпис в графі «Розписка в одержанні» та рукописний запис «Толмачов» у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 12.05.2020, виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою з наслідуванням його підпису.

Рукописний запис « ОСОБА_13 » у повідомленні про вручення поштового відправлення про отримання від 05.02.2019 року, виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою.

Рукописний запис «Толмачов» у повідомленні про вручення поштового відправлення про отримання від 05.02.2019 року, виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою.

Рукописний запис « ОСОБА_6 » у повідомленні про вручення поштового відправлення про отримання від 12.09.2019 року, виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою.

Рукописний запис «Толмачов» у повідомленні про вручення поштового відправлення про отримання від 10.04.2019 року, виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою.

Підпис у графі « ОСОБА_6 » у заяві від 28.04.2020 року виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою з наслідуванням його підпису.

Крім того 05.01.2022 допитано в якості свідка ОСОБА_7 , однак остання згідно ст. 63 Конституції України від будь-яких показів відмовилась, так як на даний час в суді слухається цивільна справа.

Встановлено, що місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_7 , може зберігати оригінал договору позики, та інші документи, які стали підставою для його підписання між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Згідно інформаційної довідки №298082941 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, об`єкт нерухомого майна: квартира, однокімнатна, опис об`єкта: загальна площа 35,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , підстава для державної реєстрації: акт прийому-передачі квартири, серія та номер: б/н, виданий 29.01.2021, форма власності: приватна, розмір частки: 1, власник - ОСОБА_14 .

З огляду на вищевикладене слідчий просив суд надати старшому слідчому СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 , слідчому СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанту поліції ОСОБА_15 , заступнику начальника СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_16 , дозвіл на проведення обшуку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності зареєстрована на ОСОБА_14 , з метою відшукання і вилучення документів, що були знаряддям вчинення вказаного злочину: оригінал договору позики, та інші документи, які стали підставою для його підписання між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених в клопотанні.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000024 - 26.02.2021 року до районного управління поліції ГУНП в Київській області 26.02.2021 надійшла заява від громадянина ОСОБА_6 про те, що громадянка ОСОБА_7 використала завідомо підроблений документ, а саме договір позики на суму 87 000 доларів США, апеляційна скарга від 19.03.2020, заява від 28.04.2020 про відкликання апеляційної скарги та заява від 16.03.2020 про вчинення злочину від імені заявника.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.03.2018 у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_10 , ОСОБА_6 про стягнення коштів - відмовлено. Під час огляду вказаного рішення встановлено, що в позовній заяві позивачка посилалася на те, що в 2009 році остання планувала переїхати на постійне місце проживання до України. Щоб не перевозити велику суму коштів з собою за кордон, її донька ОСОБА_10 вмовила перерахувати кошти на рахунок чоловіка ОСОБА_6 , а в разі необхідності кошти їй будуть повернуті на першу вимогу. Тому, 09.09.2009 року без будь-якого договірного зобов`язання, правової підстави, ОСОБА_7 перерахувала ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 87 000 доларів США. В матеріалах справи відсутні докази неможливості перевезення готівкових коштів через кордон, або неможливість зняття даних коштів самою позивачкою вже в Україні, або залишення їх на рахунку.

26.09.2019 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 , ОСОБА_6 про стягнення суми боргу за договором позики задоволено частково та постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 суму боргу за договором позики від 17.08.2009 року в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн. У решті позову до ОСОБА_10 - відмовлено.

Під час ознайомлення з матеріалами справи №369/12546/19 ОСОБА_6 виявив, що в справі, зокрема, міститься копія Договору позики від 17 серпня 2009 року, з якого чітко вбачається, що підпис, зроблений від його імені - є підробленим.

Також у справі №369/12546/19 містяться процесуальні документи, які подавалися від його імені до Київського апеляційного суду та Святошинського ВП ГУНП у місті Києві, а саме:

-апеляційна скарга від 19.03.2020 року;

-заява від 28.04.2020 року про відкликання апеляційної скарги;

-заява від 16.03.2020 року про вчинення злочину.

На цих документах його підпис також підроблений.

Проведеним досудовим розслідуванням та оперативно-розшуковими заходами було встановлено, щодо вчинення вказаного кримінального правопорушення (злочину) може бути причетна: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженеця Російської Федерації м. Ленінград, росіянка, громадянка Російської Федерації, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчим зазначено, що за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_7 , може зберігати оригінал договору позики, та інші документи, які стали підставою для його підписання між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Згідно інформаційної довідки №298082941 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, об`єкт нерухомого майна: квартира, однокімнатна, опис об`єкта: загальна площа 35,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , підстава для державної реєстрації: акт прийому-передачі квартири, серія та номер: б/н, виданий 29.01.2021, форма власності: приватна, розмір частки: 1, власник - ОСОБА_14 .

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

У відповідності з ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 1 ст. 235 КПК України, визначено, що ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених в клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвал слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Зі змісту п. 6 ч. 3 ст. 234 КПК України вбачається, що у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться.

Всі обставини, якими обґрунтовано клопотання знайшли своє підтвердженняна підставі досліджених матеріалів, долучених до клопотання. У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 234 КПК України та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 233, 234-236 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2021 року за № 0000024, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, про проведення обшуку - задовольнити.

Надати дозвіл старшому слідчому СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 , слідчому СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанту поліції ОСОБА_15 , заступнику начальника СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_16 , на проведення обшуку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_14 , з метою відшукання та вилучення оригінал договору позики, та інших документів, які стали підставою для його підписання між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Ухвала дозволяє проникнути в житло один раз.

Строк дії даної ухвали 1 місяць з дня постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_17