Справа № 308/3431/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород подання начальника Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 про призначення засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю вироків відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із поданням про призначення засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю вироків відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України.
Подання мотивоване тим, що 05.05.2022 року до Ужгородського районного відділу надійшли розпорядження №308/3436/22 від 03.05.2022 року та вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2022 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.360, ч.2 ст.360, ст.70 КК України до 3 років і 1 місяця позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, ст.76 ч.1 п.1,2 КК України.

09.05.2022 року до Ужгородського районного відділу надійшли розпорядження № 308/3431/22 від 09.05.2022 року та вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2022 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який засуджений за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.360, ч.2 ст.360, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, ст.76 ч.1 п.1,2 КК України.

Однак у вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2022 року не враховано відповідно до ст.71 КК України чи ч.4 ст.70 КК України покарання за попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.05.2022 року.

Враховуючи вищенаведене начальник Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 просить на підставі п.11 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України вирішити питання про призначення засудженому покарання за сукупністю вироків.
Начальник Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду подання повідомлений належним чином. При цьому, 18 травня 2022 року подав заяву, згідно якої просив вказане подання розглянути без участі Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, внесене подання орган пробації підтримує в повному обсязі.
Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява останнього, згідно якої просив розглянути подання органу пробації без його участі.
Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, при цьому 19.05.2022 року подав заяву, згідно якої просив розглянути подання ДУ «Центр пробації» у справі №308/3431/22 відносно ОСОБА_4 без його участі.
Згідно положень ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши подання та долучені до нього матеріали, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно з п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбаченого п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2022 року справа №308/3436/22, затверджено угоду про визнання винуватості укладену 04 березня 2022 року між прокурором та обвинуваченим, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 360 та ч.2 ст. 360 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, а саме: за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 1 (один) місяць; за ч.1 ст. 360 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки; за ч.2 ст. 360 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набрав законної сили 29.04.2022 року.
Крім того, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2022 року справа №308/3431/22 затверджено угоду про визнання винуватості укладену 31.03.2022 року між прокурором та обвинуваченим, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 185 КК України, ч.1 ст. 360 та ч.2 ст. 360 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, а саме: за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; за ч.1 ст. 360 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки; за ч.2 ст. 360 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набрав законної сили 03.05.2022 року.
Вказані вироки від 29.03.2022 року та від 01.04.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , надіслано до виконання до Ужгородського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, що підтверджується супровідними листами від 03.05.2022 року №308/3436/22 та від 09.05.2022 року №308/3431/22.
Так, при постановленні вироку від 01.04.2022 року у справі №308/3431/22 Ужгородським міськрайонним судом не було враховано вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2022 року справа №308/3436/22, який набрав законної сили 29.04.2022 року.
Із змісту вироку від 29.03.2022 року у справі №308/3436/22 вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений за кримінальні правопорушення, вчинені 28.12.2021 року, 04.01.2022 року, 06.01.2022 року, 18.01.2022 року, а із змісту вироку від 01.04.2022 року у справі №308/3431/22 вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений за кримінальні правопорушення, вчинені 05.11.2021 року, 15.11.2021 року, 30.11.2021 року, 03.12.2021р., 16.12.2021 р. та 17.12.2021 року .
Тобто кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_4 засуджений вироком від 01.04.2022 року вчинені до постановлення вироку від 29.03.2022 року.
На час розгляду подання вищевказані вищевказані вироки набрали законної сили та звернуті до виконання.
При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили, а відтак якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК (за сукупністю злочинів) (постанова Верховного Суду від 1 червня 2020 року у справі № 766/39/17 (провадження № 51-8867кмо18)
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.
Крім того, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 29 вказаної постанови, покарання має бути визначене у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.
Об`єднана палата ККС ВС у постанові від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17 дійшла висновку про те, що кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. При цьому оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.
Звільнення від відбування призначеного покарання на підставі положень ст. 75 КК із встановленням іспитового строку після складання покарань на підставі ч. 4 ст. 70 КК не суперечить положенням кримінального закону.
Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990 № 11, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України у редакції Закону від 28.12.1960 (ст. 539 КПК України у редакції Закону від 13.04.2012 № 4651-VI), питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку, встановлювати дані про особу засудженого, які можуть потягти погіршення його становища (про наявність судимості тощо).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2022 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2022 року.
У зв`язку із тим, що вироками, які набрали законної сили, ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до положень ст. 75 КК України, слід звільнити засудженого від відбування покарання із іспитовим строком з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
На підставі ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_4 слід обчислювати з моменту проголошення вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2022 року.
У зв`язку із наведеним подання органу пробації підлягає задоволенню.
Керуючись ч.4 ст.70 КК України, ст. ст.537,539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 про призначення засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю вироків відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, - задовольнити.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2022 року справа №308/3431/22 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, більш суворим покаранням, призначеним вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2022 року справа №308/3436/22, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2022 року справа №308/3436/22.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1