Справа №577/696/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/216/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2022, якою ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2022 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що подана ОСОБА_6 заява (повідомлення) від 18 січня 2022 року до правоохоронного органу щодо відмови працівника магазину АТБ продати йому товар, внаслідок відсутності на обличчі захисної маски, не містить достатніх відомостей, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2022 року та зобов`язати слідчого Конотопського РВП внести відомості до ЄРДР згідно за його заявою від 18 січня 2022 року про кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує на невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи, неповне їх з`ясування, а також на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею не було належним чином вивчено матеріали поданої ним заяви про вчинення злочину та скарги на бездіяльність слідчого.

Крім того, апелянт посилається на те, що вимоги про носіння медичної маски та відмова працівників магазину від його обслуговування, як покупця, без надітої медичної маски є злочинною та незаконною, що підтверджується рішенням Конституційного суду від 28 серпня 2020 року у справі №10-р/2020 та рішенням Зіньківського районного суду в справі №530/75/21 від 12 квітня 2021 року.

Таким чином, на думку апелянта, ухвала слідчого судді від 17 лютого 2022 року є невмотивованою та такою, що постановлена в порушення вимог кримінального процесуального закону.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду на 09 год. 30 хв. 24 березня 2022 року заявник ОСОБА_6 та прокурор були повідомлені завчасно належним чином.

Від заявника ОСОБА_6 у телефонному режимі надійшло клопотання про здійснення розгляду даного кримінального провадження за його відсутності, з аналогічною заявою до апеляційного суду звернувся і прокурор.

Враховуючи наявність вищевказаних заяв, а також, що учасники провадження повідомлені про час, день та місце розгляду справи належним чином, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без їх участі, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, серед іншого, і про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вказана частина статті повністю кореспондується із підпунктом 1 пункту 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, де зазначено про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 214 КПК, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області через службу 102 із заявою про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ст.ст. 356, 364-1 КК України, за фактом відмови працівника магазину АТБ, розташованого по АДРЕСА_1 , надати послуги з продажу товару, у зв`язку з відсутністю на його обличчі захисної маски.

Проте, всупереч вимогам ст.214 КПК України, до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення так внесено і не було, що і обумовило звернення ОСОБА_6 до суду зі скаргою на бездіяльність правоохоронного органу, в якій заявник просив прийняти рішення, яким зобов`язати слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, згідно його заяви від 18 січня 2022 року.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи вказану скаргу ОСОБА_6 та відмовляючи у її задоволенні, слідчий суддя вищезазначені вимоги закону дотримав у повному обсязі.

При цьому, на спростування доводів апелянта щодо постановлення слідчим суддею незаконного та невмотивованого рішення, колегія суддів звертає увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею було зазначено, що згідно чинного законодавства внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, що містять достатні об`єктивні дані, з яких можливо дізнатись про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дійти висновку про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, що ґрунтується на вимогах ст. 214 КПК України, а скарга ОСОБА_6 не містить об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення працівниками вищевказаного магазину АТБ кримінальних правопорушень, по яким не ведеться досудове розслідування, тобто, своє рішення слідчий суддя належним чином обгрунтував та вмотивував.

Крім того, слідчим суддею було вірно враховано і те, що внаслідок розповсюдження хвороби СОVID-19 на території України, був встановлений карантин із законодавчо-визначеними обмеженнями, в тому числі, і щодо необхідності перебування у приміщеннях загального використання, до яких відносяться і магазини, з одягнутою на обличчя захисною маскою, з встановленням, у випадку порушення цих норм, певної відповідальності, і для осіб, які здійснюють продаж товару.

Доводи апелянта про те, що рішення слідчого судді є невмотивованим, прийнятим без урахування норм чинного законодавства, суперечить рішенню Конституційного суду від 28 серпня 2020 року у справі №10-р/2020, колегія суддів вважає необґрунтованими, з врахуванням наступного.

Так, право кожного громадянина на охорону здоров`я та медичну допомогу встановлено ст. 46 Конституції України.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року № 1645-III карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

У п. 2-3 Розділу X «Прикінцеві положення» вказаного Закону № 1645-III було зазначено, що тимчасово, на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, з урахуванням епідемічної ситуації, могли бути запроваджені обмежувальні протиепідемічні заходи щодо фізичних осіб. За порушення встановлених обмежувальних протиепідемічних заходів особи несуть відповідальність згідно із законом.

З 12 березня 2020 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами), від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів». На період дії карантину заборонялося, зокрема, перебувати у громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Колегія суддів звертає увагу, що вказана норма не є обмеженням конституційних прав особи, а є профілактичним заходом, затвердженим на виконання ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», який має на меті захист життя і здоров`я інших людей, право на що гарантоване ст.ст.27, 49 Конституції України.

При цьому, у рішенні на яке посилається апелянт, Конституційний Суд закрив конституційне провадження у цій справі в частині відповідності Конституції України (конституційності) положень підпунктів 5, 6, 7, 14 пункту 3, абзацу шостого пункту 6 Постанови № 392, пунктів 10, 17 Порядку згідно з пунктом 5 статті 62 Закону України «Про Конституційний Суд України», у зв`язку з втратою чинності актом (його окремими положеннями), щодо якого Верховним Судом було порушено питання відповідності Конституції України.

Що стосується посилань ОСОБА_6 на те, що оскаржувана ухвала суперечить рішенню Зіньківського районного суду у справі №530/75/21 від 12 квітня 2021 року, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки вказане судове рішення було прийнято за результатом розгляду справи, яка вирішувалася в порядку КАСУ, в той час як дане провадження було розглянуто в порядку КПК України і будь яких обставин, які б свідчили про порушення чи недотримання вказаного закону слідчим суддею при його розгляді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись статтями 404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2022 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4