Справа № 947/8350/22
Провадження № 1-кс/947/3680/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000174 від 13.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 321 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13.03.2022 року до ЄРДР за № 0000174, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 321 КК України за фактом вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень може бути причетний громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 29.04.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: 1) пластикову дисконтну картку «Brocard» №265 на поверхні якої знаходилось нашарування порошкоподібної речовини білого кольору у роздрібненому стані; 2) одну банкноту згорнуту у трубку номіналом 2 (дві) гривні, на краях якої було виявлено сліди від порошкоподібної речовини білого кольору, які разом із карткою поміщено до спеціального полімерного пакету НПУ СУ ВУМ 1008610; 3) порошкоподібну речовину білого кольору, яку поміщено на білий аркуш паперу та разом з ним поміщено до полімерного спеціального пакету SUD 1121010; 4) один згорток пергаментного паперу чорного кольору в якому знаходиться невідома речовина рослинного походження з різким запахом у висушеному стані, зеленого кольору які разом із згортком поміщено до полімерного спеціального пакету ВУМ 1008611; 5) один згорток паперу білого кольору, в якому знаходиться невідома речовина рослинного походження з різким запахом у висушеному стані, зеленого кольору які разом із згортком поміщено до полімерного спеціального пакету ВУМ 1008606. В подальшому, вищевказані предмети та речі, які було вилучено в ході проведеного обшуку було визнано речовими доказами та винесено відповідну постанову від 29.04.2022 року. З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні сторона обвинувачення просить накласти арешт на вилучене майно.

Від слідчого надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за його відсутності.
Власник майна про дату та час судового засідання сповіщений належним чином, згідно рапорту слідчого, до судового засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Натомість з поданого клопотання вбачається, що слідчим формально, виклавши фактичні обставини ймовірного вчинення кримінально-протиправних дій, одним реченням було зазначено відповідну мету та завдання арешту майна, яке на думку слідчого, являється в достатній мірі обґрунтованим для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Між тим, по суті, таке посилання слідчого являється нічим іншим, як формальним цитуванням положень КПК України в частині, яка регламентує вирішення питання накладення арешту майна.

Також в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 321 КК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000174 від 13.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 321 КК України відмовити .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1