НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5651/21
Провадження № 1-кп/0182/514/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження відомості про вчинення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000544 від 18.07.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні нікого не має, особою з інвалідністю, пенсіонером та депутатом не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1.09.07.2020 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.186 КК України до 120 годин громадських робіт. 03.11.2021 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.389 КК України, на підставі ст.71 КК України засуджений до арешту строком на 3 місяці 15 днів. 26.04.2022 року звільнений по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України (далі - КК України),
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним
1.ОСОБА_3 будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення злочину, передбаченого за ч.1 ст.186 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знов, повторно вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах. 17.07.2021, приблизно о 23:00 годині ОСОБА_3 знаходився біля будинку №2 по вул. Віктора Усова в м. Нікополі Дніпропетровської області, де в цей час перебував раніше йому не знайомий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, ОСОБА_3 , перебуваючи в тому самому місці, на вулиці біля під`їзду будинку, погукав ОСОБА_5 до себе, та почав наближатися до нього, на що останній почав бігти у протилежному від ОСОБА_3 напрямку. Наздогнавши ОСОБА_5 , ОСОБА_3 стрибнув йому на спину, обхопив лівою рукою шию та на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, почав завдавати удари кулаком правої руки по голові потерпілого ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю. В цей день та час, знаходячись втому самому місці ОСОБА_3 помітив у кишені шортів потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «POCO M3», після чого у ОСОБА_3 , виник умисел на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, розуміючи, що за його діями спостерігає потерпілий ОСОБА_5 , діючи відкрито, умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 викрав з кишені шортів ОСОБА_5 мобільний телефон марки «POCO M3», чорного кольору IMEI № НОМЕР_1 , IMEI № НОМЕР_2 , вартістю 4167,85 грн., який належить ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. В подальшому ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

2.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Позиції учасників судового провадження
3.Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що літом 2021 року приблизно о 22-23:00 годині, це було свято «День металургів», подзвонила дівчина та повідомила, що її матір ображала група хлопців, які відпочивали у дворі будинку, бризнули балончиком в обличчя. Прийшовши, був з друзями, побачив хлопця та наздогнав його і вирішив забрати телефон, при цьому пару разів вдаривши його. Цей телефон був в кишені потерпілого. Після скоєного разом з ОСОБА_6 телефон заклав до ломбарду, пізніше попросив ОСОБА_7 його викупити. В скоєному розкаявся, просив суд суворо не карати, запевнив, що подібного більше не повториться.

4.Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Оцінка Суду
5.Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , крім його визнавальних показів, підтверджується письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження №0000544, законність, допустимість та достовірність яких сторонами судового провадження не оспорювались:
-витягом з ЄРДР від 18.07.2021 року, згідно із яким надійшло повідомлення про те, що 17.07.2021 приблизно о 23:00 годині ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , відкрито, з кишені гр. ОСОБА_5 викрав мобільний телефон «Poco M-3», який належить останньому (а.п.1);
-електронним рапортом про отримання та реєстрацію ЄО за №18991 від 18.07.2021 року, у відповідності до якого надійшло повідомлення про те, що на гр. ОСОБА_5 напали з заду невідомі, побили та забрали мобільний телефон (а.п.7);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 18.07.2021 року від ОСОБА_5 за фактом відкритого викрадення мобільного телефону «Росо М-3» (а.п.8);

-протоколом огляду місця події від 18.07.2021 року, де у присутності двох понятих та за участю потерпілого ОСОБА_5 , було оглянуто територію будинку за адресою: АДРЕСА_3 , під час огляду нічого не вилучалось. Огляд проводився при штучному освітленні в темну пору доби (а.п.9);

-заявою ОСОБА_7 про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону «POCO M3» та протоколом огляду предмета від 11.08.2021 року з фототаблицею, де у присутності двох понятих, в приміщенні Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, було оглянуто мобільний телефон «POCO M3» чорного кольору, огляд проводився при денному освітленні. Під час огляду вилучено мобільний телефон «POCO M3» IMEI1 № НОМЕР_1 , IMEI2 № НОМЕР_2 (а.п.35-40);
-постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 12.08.2021 року, згідно із якою мобільний телефон «POCO M3», чорного кольору, IMEI № НОМЕР_1 , IMEI № НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000544 та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 під розписку (а.п.41);
-розпискою відповідно до якої ОСОБА_5 отримав від працівників поліції мобільний телефон «POCO» чорного кольору на зберігання (а.п.42);
-висновком судово-товарознавчої експертизи №260 від 11.08.2021, згідно із яким ринкова вартість мобільного телефону «POCO M-3 4/64» чорного кольору, який був придбаний в 2021 році, станом на 17.07.2021 року, складає 4167,85 грн. (Чотири тисячі сто шістдесят сім гривень 85 копійок) (а.п.44-48).
6.Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

7.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Призначення покарання
8.При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
9.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
10.Також, суд враховує особу обвинуваченого, який на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований, не одружений, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, раніше судимий (а.п.60-62), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.66), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.64-65).

11.Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України) та визнання вини (ч. 2ст. 66 КК України).
12.При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

13.Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

14.Враховуючи вищенаведене суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, покарання повинно бути призначено в межах, встановлених у санкції статі, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.
15.Разом з тим, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, відповідно до ст.75 КК, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Суд також призначає певні обов`язки які передбачені ст.76 КК і виконання яких буде необхідною складовою покарання для ОСОБА_3 .

16. Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку
17.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

18.Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
19.Стосовно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого скінчився і підстав для обрання суд не вбачає.
20.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

21.Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №260 від 11.08.2021 у сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124, 370, 371, 374, 381-382, 615 КПК України, суд

у х в а л и в:
1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
2.Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки та поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
3.Стосовно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого скінчився.
4.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
5.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
6.Речовий доказ: мобільний телефон «POCO M3», чорного кольору, IMEI № НОМЕР_1 , IMEI № НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити у його користуванні.
7.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1