ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1425/22 Справа № 203/4354/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката - ОСОБА_6 ,

власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури - ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2022 року про відмову в арешті майна, у кримінальному провадженні № 0000537, за ч.3 ст. 190, ч.2 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді від 31 серпня 2022 року відмовлено задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000537, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 197-1 КК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що органом досудового розслідування не доведено, що сонячні панелі на які прокурор просить накласти арешт відповідають критеріям речових доказів, оскільки досудове розслідування здійснюється за фактом можливих шахрайських дій групи осіб, які діючи за попередньою змовою із посадовими особами комунального підприємства та посадовими особами територіальної громади, використовуючи підроблені документи, могли заволодіти об`єктами нерухомого майна, вчинене у великих розмірах, а також за фактом самовільного зайняття земельних ділянок вчиненого за попередньою змовою групою осіб. Не надано й даних, що сонячні панелі, на які прокурор просить накласти арешт, були придбані за кошти одержані від вчинення кримінального правопорушення чи для легалізації доходів від кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання про арешт майна і накласти арешт на сонячні панелі.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не врахував встановлені органом досудового розслідування обставини кримінального провадження, що сонячні панелі є речовим доказом мають відношення до розслідування злочину, у звязку з тим, що останні посвідчують факт використання земельних ділянок причетних до злочину особам, а також підтверджують цілі та меті злочинної діяльності. Разом з цим, слідчий суддя відмовивши у накладенні арешту фактично надав дозвіл на продовження отримання грошових коштів по зеленому тарифу використовуючи сонячні електростанції на земельних ділянках та житлових будинках, право власності та право користування на які отримано шляхом підроблення і використання документів.
В апеляційному суді прокурор підтримали вимоги апеляційної скарги.
Власники майна та адвокат заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання прокурора про арешт майна та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею дотримано вимог чинного законодавства в повному обсязі та обґрунтовано прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Зі змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.
З доданих до клопотання прокурором матеріалів видно, що ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000537, яке внесене до ЄРДР 17 вересня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 197-1 КК України, за фактом шахрайських дій групи осіб, які діючи за попередньою змовою із посадовими особами комунального підприємства та посадовими особами територіальної громади, використовуючи підроблені документи, заволоділи об`єктами нерухомого майна, вчинене у великих розмірах, а також за фактом самовільного зайняття земельних ділянок вчиненого за попередньою змовою групою осіб. (а.с.9-10)
На підставі ухвал слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська було проведено огляди земельних ділянок із кадастровими номерами: :02:006:0025; :02:006:0029; :02:006:0023; :02:006:0040; :02:006:0038; :02:006:0042; :02:006:0026; :02:006:0046; :02:006:0024; :02:006:0037; :02:006:0031; :02:006:0043; :02:006:0030; :02:006:0027; :02:006:0033; :02:006:0041; :02:006:0028; :02:006:0036; :02:006:0032; :02:006:0044; :02:006:0034; :02:006:0035; :02:006:0039, під житловими будинками, в ході якого встановлено, що на вказаних земельних ділянках знаходяться сонячні панелі у кількості 23 шт., довжиною 32,37 м та шириною 5,19 м кожна, які використовуються для отримання грошових коштів від продажу електроенергії по «зеленому тарифу».
У звязку з чим, прокурор просить накласти арешт на сонячні батареї, як на речовий доказ.
В той же час, як вірно зазначив слідчий суддя, що досудове розслідування проводиться шахрайських дій групи осіб, які діючи за попередньою змовою із посадовими особами комунального підприємства та посадовими особами територіальної громади, використовуючи підроблені документи, могли заволодіти об`єктами нерухомого майна, вчинене у великих розмірах, а також за фактом самовільного зайняття земельних ділянок вчиненого за попередньою змовою групою осіб. Тобто, зазначене кримінальне провадження не стосується викрадення чи використання електричної енергії або будь-якого вчинення кримінального правопорушення з використанням сонячних панелей, а стосується виключно земельних ділянок та нерухомого майна. При цьому, доказами можливого правопорушення є різні документи, які могли використовуватись для його вчинення, а не сонячні панелі, які не є ані предметом кримінального правопорушення, ані можливим доказом його вчинення. Отже, клопотанням прокурора не доведено, що сонячні батареї відповідають критеріям речових доказів, зазначених в ст. 98 КПК України, тому підстав для накладення на них арешту не має.
Разом з цим, під час апеляційного перегляду прокурор підтвердив, що в даному кримінальному провадженні накладено арешт на вищезазначені земельні ділянки, що також свідчить про відсутність підстав для накладення арешту на сонячні батареї, так як вони не відповідають критеріям речових доказів.
Не надано стороною обвинувачення і будь-яких даних щодо того, що відносно вищевказаного майна, на яке накладено арешт, проводяться будь-які слідчі дії, у зв`язку з встановленням чи перевіркою обставин вчинення даного кримінального правопорушення, відносно якого здійснюється досудове розслідування.
Таким чином, надані матеріал свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Істотних порушень, які б давали суду підстави для скасування ухвали слідчого судді та задоволення клопотання прокурора в даному провадженні колегія суддів не знаходить.
За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури - ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2022 року про відмову в арешті майна, у кримінальному провадженні № 0000537, за ч.3 ст. 190, ч.2 ст. 197-1 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3