Справа № 355/1153/22
Провадження № 1-кп/355/126/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року Баришівський районний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001461 від 22.07.2022 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Березань, Київської області, українець, громадянин України, освіта базова загальна середня, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
19 жовтня 2022 року до Баришівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатком у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001461 від 22.07.2022 року, за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
19 жовтня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення був прийнятий до провадження Баришівським районним судом Київської області та призначений до підготовчого судового засідання на 20 жовтня 2022 року.
В судовому засіданні прокурор просила призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні, вважає, що підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту немає.
Крім того, прокурор ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком до 60 днів.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що ризики, передбачені п. п. 1, 3. 5 ст. 177 КПК України, на підставі яких ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати та не могли зникнути, оскільки ОСОБА_4 утримувався в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечують проти призначення справи до розгляду та проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не явилася, надала заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що підстав для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування немає.
Підстав для закриття кримінального провадження провадження немає, обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України.
Кримінальне провадження підсудне Баришівському районному суду Київської області.
Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні суддею однособово, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України відсутні.
Так, суд вважає з урахуванням вищевикладеного необхідним призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, обвинуваченого, потерпілої, захисника, свідків.
Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , мотивуючи свою позицію тим, що ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою відповідно до вимог п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, не зменшилися.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого чи свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином, закон передбачає застосування запобіжного заходу з метою запобігання саме спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого чи свідка та вчинити інший злочин.
Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Суд вважає доведеним прокурором наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час є реальними та дійсними, та неможливість обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у зв`язку з наступним.
Суд вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинувачений обгрунтовано обвинувачується в особливо тяжкому злочині, строк покарання за який передбачено від 7 до 15 років позбавлення волі, через що ОСОБА_4 може переховуватись від суду.
Враховуючи, що потерпіла та свідок не були опитані судом, існує ризик того, що обвинувачений може вчинити на них вплив з метою зміну показів в суді, що є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Той факт, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності, проте судимість погашена, не має доходів та джерел до існування, на даний час відносно нього у Баришівському районному суді перебуває інше кримінальне провадження, вказує на те, що ризик вчинення обвинуваченим нового злочину є дійсним та реальним.
Інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 з огляду на вищевикладене та на особу обвинуваченого.
Як зазначено в п. 17 Листа № 511-550/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.
В даному випадку, обставинами, які дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, що виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є непоправні наслідки вчиненого, оскільки, відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанаєв проти України» обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення, що виключає можливість, в тому числі і «автоматичного» продовження застосування такого запобіжного заходу.

Двомісячний строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 22.10.2022 року.
Суд зважає на відсутність даних, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою.
Враховуючи положення частини 4 статті 183 КПК України, а саме те, що злочин у даному кримінальному провадженні було вчинено із застосуванням насильства, що призвело до загибелі людини, суд не визначає розмір застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177,183,194,199,314,315, 372,532 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначити до розгляду в відкритому судовому засіданні в приміщенні Баришівського районного суду Київської області на 10 год. 00 хв. 28 жовтня 2022 року.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілу, захисника, свідків, доставити обвинуваченого.
Клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін 60 днів до 18 грудня 2022 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в частині оскарження продовження тримання під вартою протягом 7 днів до Київського апеляційного суду.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1