У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1344/19
Провадження №1-в/348/44/22

25 липня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,
його захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.05.2021 року, який ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 02.08.2021 року залишено без змін, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

27.06.2022 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений та його захисник подане клопотання підтримали та просили його задоволити з підстав, наведених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що як вбачається із долучених матеріалів, засуджений характеризується посередньо, сумлінної поведінки з його сторони за час відбування покарання не було, оскільки на нього накладалось дисциплінарне стягнення.

Враховуючи наведене, просила відмовити ОСОБА_4 в задоволенні його клопотання.

Вислухавши засудженого та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Пунктом 1 ч.2 ст.539 КПК України визначено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Статтею 152 КВК України закріплено, що підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

У своєму клопотанні засуджений ОСОБА_4 посилається на те, що за час відбування покарання, на нього лише один раз - 06.08.2021 року було накладено стягнення у вигляді попередження, однак, оскільки порушення було незначне і в подальшому порушень більше не було, через шість місяців, а саме 06.02.2022 року дане стягнення було погашено.

Вважає, що в цілому його поведінка за час відбуття покарання є сумлінною. Що стосується праці, то як такої роботи у виправній установі немає.

Зазначає, що ст.152 КВК України передбачено підстави звільнення від відбування покарання в т.ч. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке він і просить застосувати до нього.

Разом з тим суд констатує наступне.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Отже, законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосовано за певних умов (підстав).

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання, викладений в ч.3 ст.154 КВК України, де також визначене право засудженого на умовно-дострокове звільнення і таке звільнення може бути застосоване при дотриманні умов, вказаних у ст.81 КК України.

Виходячи зі змісту ст.81 КК України, однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманню вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пунктами 2, 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як перевірено судом, згідно вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.05.2021 року ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в закону силу останньому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покаранняОСОБА_4 ухвалено рахувати з 28.05.2021 року з 10 год. 15 хв., тобто з часу обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 02.08.2021 року вказаний вирок було залишено без змін.

Із досліджених в судовому засіданні характеристики і довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 вбачається, що ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.05.2021 року засудженого ОСОБА_4 тимчасово залишено в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» до закінчення розгляду кримінального провадження №0000182 за обвинувальним актом від 27.06.2019 року за ч.3 ст.369 КК України.

Також зазначено початок строку відбування ОСОБА_4 покарання, а саме - 28.05.2021 року та кінець строку - 28.11.2022 року.

Вказано, що ОСОБА_4 доставлений до Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) - 28.05.2021 року.

За час відбування покарання характеризується посередньо, оскільки допускав порушення режиму тримання, за що його 1 (один) раз було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Заохочення не оголошувались.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. За характером врівноважений, спокійний. З рідними та знайомими зв`язок підтримує шляхом отримання передач та посилок. На профілактичних обліках не перебуває.

Суд зазначає, що умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим, зокрема вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2014 року за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 6 місяців позбавлення волі, звільненим на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.10.2015 року за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України приєднавши невідбуте покарання за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2014 року, за сукупністю вироків до 1 року 6 місяців позбавлення волі, належних висновків не зробив та в подальшому знову вчинив умисний злочин, передбачений ч.2 ст.296 КК України.

Суд звертає увагу, що відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для його звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Отже, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Як наведено вище, відповідно до наданої довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 від 17.06.2022 року, за час відбування покарання, останній допускав порушення правил внутрішнього розпорядку, за що його 06.08.2021 року 1 (один) раз було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді попередження. Дане стягнення було погашене 06.02.2022 року. Заохочення засудженому ОСОБА_4 - не оголошувались.

Таким чином, на переконання суду, матеріали справи не містять достатніх даних про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, що не дає підстав вважати, що він став на шлях виправлення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.
На підставі наведного, керуючись ст.ст.81 КК України, ст.ст.6, 152, 154 КВК України, ст.ст.369, 370, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1