КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/3360/22 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2362/2022
Категорія: ст. 303 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за заявою від 06 травня 2022 року №6.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що за змістом заяви №6 ОСОБА_6 вбачає ознаки злочинів в діях судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_7 у зв`язку з його діями як судді під час розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_8 , інтереси якого він захищає, але у заяві не наведено конкретних, відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення злочинів. Припущення про навмисне порушення суддею норм законодавства ґрунтуються на суб`єктивній оцінці, оскільки злочинність дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.
Крім того, як зазначив слідчий суддя у своєму рішенні, чинне законодавство передбачає правомірний спосіб оскарження судових рішень. Ініціювання кримінального переслідування суддів у випадку незадоволення їх діяльністю є неможливим за умови відсутності об`єктивних ознак злочину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року, скасувати цю ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що судове рішення є незаконним, оскільки суперечить вимогам ст. 214 КПК України.
За позицією заявника, орган досудового розслідування позбавлений процесуальної можливості здійснювати перевірку обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення до внесення відомостей до ЄРДР, водночас на стадії розгляду скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчий суддя не має законних повноважень перевіряти відомості про кримінальне правопорушення на відповідність диспозиції конкретної статті особливої частини КК України. Кримінальний процесуальний закон на цій стадії не вимагає подання доказів вчинення кримінального правопорушення чи навіть посилання на такі докази, обставини вчинення кримінального правопорушення повинні перевірятися після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Заявник також стверджує, що у заяві про вчинене кримінальне правопорушення ним зазначені всі складові, які утворюють склад кримінального правопорушення, отже така заява є заявою про кримінальне правопорушення, подання якої передбачає необхідність вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 214 КПК України у строк, передбачений цією нормою закону, тобто внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР протягом 24 годин після подачі заяви. Невнесення таких відомостей до ЄРДР указує на допущену прокурором бездіяльність, яка може бути оскаржена в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КУпАП.
За таких обставин, як вважає заявник, слідчий суддя зобов`язаний застосувати положення ст. 214, 303 КПК України, а тому, відмовивши у задоволенні скарги без будь-якого обґрунтування, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, заявник посилається на те, що судове рішення ухвалене на користь представників влади, тобто небезстороннім слідчим суддею з порушенням принципу рівності, тому слідчий суддя взагалі повинен був заявити самовідвід.

Що стосується клопотання про поновлення строку оскарження ухвали слідчого судді, то заявник зазначає, що оскаржувана ухвала отримана від суду першої інстанції через підсистему "Електронний суд" 30 травня 2022 року.

ОСОБА_6 та прокурор, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибули, клопотання про відкладення розгляду не подали, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів справи слідує, що апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 26 травня 2022 року ОСОБА_6 подав 03 червня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку оскарження. Участь у розгляді скарги ОСОБА_6 не брав, копію ухвали отримав через підсистему "Електронний суд" 30 травня 2022 року.

З урахуванням того, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження заявником пропущений із поважних причин, тому підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_6 , то колегія суддів враховує наступне.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 06 травня 2022 року ОСОБА_6 , скориставшись електронною поштою, подав до Подільської окружної прокуратури м. Києва заяву №6 від 06 травня 2022 року про вчинення кримінального правопорушення, в якій, серед іншого, просив внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 364 КК України "Зловживання владою або службовим становищем" та ч. 1 ст. 366 КК України "Службове підроблення".

Не отримавши інформації щодо внесення відомостей до ЄРДР, 10 травня 2022 року ОСОБА_6 подав скаргу слідчому судді Подільського районного суду м. Києва, в якій просив зобов`язати службову особу Подільської окружної прокуратури м. Києва, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України за заявою №6 від 06 травня 2022 року до ЄРДР для початку досудового розслідування.

За результатами судового розгляду цієї скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні і з таким рішенням погоджується колегія суддів, оскільки визнає безпідставними доводи заявника про те, що висновки слідчого судді суперечать вимогам кримінального процесуального закону.

Так, положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Що стосується професійної діяльності судді та прийнятих судових рішень, то відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

На забезпеченні відповідних гарантій незалежності суддів з урахуванням міжнародних стандартів неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України, який, зокрема у рішенні по справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч. ч. 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004 зазначив, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

За висновками Пленуму Верховного Суду України у постанові №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком у справі не допускається.

Крім того, згідно з п.п. 66-68 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості. Лише держава може домагатися цивільної відповідальності судді, подавши скаргу до суду у разі, коли цей суддя повинен був присудити компенсацію. Тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 57 Висновку 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень, сутність окремих судових рішень контролюється насамперед шляхом процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та шляхом звернення до Європейського суду з прав людини.

Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може бути безумовною підставою для притягнення судді до кримінальної відповідальності та кваліфікуватись як кримінальне правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження, в заяві від 06 травня 2022 року №6 ОСОБА_6 стверджував, що в діях судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_9 під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 , містяться ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Однак, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва, заява ОСОБА_6 не містить відомостей про конкретні обставини вчинення таких кримінальних правопорушень, тому відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей за вказаною заявою.
На переконання колегії суддів, зміст заяви ОСОБА_6 фактично зводиться до непогодження з процесуальними діями судді під час розгляду конкретного кримінального провадження, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи про те, що в заяві наведені всі складові, які утворюють склад кримінального правопорушення. При цьому зауважує, що всупереч твердженням заявника, слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не давав оцінку обґрунтованості заяви, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до ЄРДР. До того ж будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву не набуває статусу цього документа і її подання до прокуратури не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином посилання ОСОБА_6 на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час розгляду слідчим суддею скарги на бездіяльність органу досудового розслідування є необґрунтованими. Що стосується тверджень заявника про порушення слідчим суддею принципу рівності сторін, то з наведених вище підстав вони є неприйнятними.

Оскільки висновки слідчого судді в ухвалі про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, тобто ухвала від 26 травня 2022 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 06 травня 2022 року №6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4