Ст. 1 із 5
Справа № 303/2573/22
1-кп/303/132/22
У Х В А Л А
07 вересня 2022 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2022 року за № 0000265 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю : прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться кримінальне провадження № 0000265, відомості щодо якого внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
У судовому засіданні від прокурора до суду надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб із можливістю внесення застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів доходів громадян.
Клопотання прокурор вмотивував тим, що у провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000265 від 19.03.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану. Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 березня 2022 року близько 22 години 30 хвилин, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою безоплатного заволодіння чужим майном, знаючи що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, перебуваючи в подвір`ї по місцю свого проживання, шляхом вільного доступу, через огорожу заліз на дах будівлі, через яку переліз на сусідське подвір`я загального користування, що розташоване в АДРЕСА_2 , де з метою проникнення

Ст. 2 із 5
до приміщення, підійшов до дверей квартири АДРЕСА_3 , в подальшому скориставшись тим, що двері були незачинені на ключ, проник в середину приміщення вказаної квартири, далі переконавшись тим, що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, таємно діючи із продовжуваним умислом, у два етапи із спальної кімнати викрав речі та грошові кошти, а саме: електронну гітару марки «Fender Stratocaster», бувшу у використанні, вартість якої становить 8366 гривень; мобільний телефон марки «Samsung SM-A750FN», бувший у використанні, вартість якого становить 3260 гривень, в середині якого знаходилася карта пам`яті «MicroSD» марки «Toshiba», об`ємом пам`яті 64 GB, вартість якої становить 387 гривень; грошові кошти в сумі 2400 доларів США, які по відношенню до української гривні, згідно довідки АТ «Ощадбанк» становлять 70211 гривень 76 копійок та грошові кошти в сумі 5000 гривень, які знаходилися на підлозі в чоловічій сумці. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 87224 гривень 76 копійок.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим, прокурором встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_3 може переховуватись від суду, оскільки вчинив злочин в умовах воєнного стану, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, розуміючи які наслідки це створює, останній може уникати від притягнення його до відповідальності, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні щодо зміни їхніх показів на судовому розгляді, зокрема ОСОБА_3 може вчиняти погрози, умовляння до потерпілого та свідків даного кримінального правопорушення, чинити на них психологічний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показань, а також схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показань про вчинення ним кримінального правопорушення. Також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як будучи раніше судимим, наважився на вчинення тяжкого злочину перебуваючи на іспитовому строку та розуміючи які це може спричинити наслідки та в умовах воєнного стану, аналогічно може вчинити знову кримінальне правопорушення. З огляду на викладене, застосування відносно обвинуваченого інших запобіжних заходів в даному випадку не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання та просив продовжити стосовно ОСОБА_3 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наведених у клопотанні підстав.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у той же час просив застосувати відносно нього заставу у меншому розмірі.
Захисник ОСОБА_5 зазначив, що підтримує позицію обвинуваченого ОСОБА_3 і не заперечує проти продовження строку такого запобіжного заходу стосовно нього, однак, просить зменшити йому розмір застави, щоб його близькі були в змозі зібрати необхідну суму коштів.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про судовий розгляд даного кримінального провадження без його участі.
Заслухавши клопотання прокурора, думки інших учасників судового провадження з приводу клопотання прокурора, суд прийшов до наступного.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 18 березня 2022 року близько 22 години 30 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою заволодіння чужим майном, знаючи, що в Україні введено воєнний стан, шляхом вільного доступу, через огорожу заліз на дах будівлі, через яку переліз на сусідське подвір`я загального користування, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де з метою проникнення до приміщення підійшов до дверей квартири

Ст. 3 із 5
АДРЕСА_3 , в подальшому скориставшись тим, що двері були не замкнені на ключ, проник в середину вказаної квартири, переконавшись у тому, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно, у два етапи із спальної кімнати викрав електронну гітару, мобільний телефон з сім-картою та флеш-картою, грошові кошти в сумі 2400 доларів США та 5000 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 87224 гривень 76 копійок.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 вересня 2022 року включно із можливістю внесення застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240 гривень.
До вказаної дати суд не має можливості закінчити розгляд вказаного кримінального провадження.
У відповідності до вимог частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу (п.35, 51 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).
Підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Зокрема, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, а тому може переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), чим самим ухилятися від виконання покладених на

Ст. 4 із 5
нього процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж провадженні, які безпосередньо в судовому засіданні на даний час ще не допитані, а наявне обвинувачення у вчинені тяжкого злочину, може стати вагомим інструментом залякування. Зокрема, обвинувачений може вчиняти погрози, умовляння потерпілого чи свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, що склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати потерпілого та свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх змінити або відмовитись від своїх показань, а також схиляти їх до дачі неправдивих показань, що в сукупності може унеможливити повноту, всебічність та неупередженість судового розгляду даного кримінального провадження, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням вищенаведених обставин, суд прийшов до висновку, що на даний час ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, не зменшилися, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду вказаного клопотання ризикам, наявність яких була встановлена судом при продовженні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу ухвалою суду від 12 липня 2022 року.
Тому необхідно продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на шістдесят днів.
Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи, що ОСОБА_3 не має постійного джерела доходу, суд вважає за можливе встановити розмір застави стосовно ОСОБА_3 у виді сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого у разі внесення такої застави, і буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, і такий розмір не є завідомо непомірним для обвинуваченого.
Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.
Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 певні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, у випадку внесення ним застави.
Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 331, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.
Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 листопада 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , в разі внесення ним застави, такі обов`язки:
- прибувати до суду за кожним викликом;
- не відлучатися за межі м. Мукачево без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Ст. 5 із 5
- здати на зберігання до відповідного органу влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Головуючий ОСОБА_1