Справа № 204/24/22
Провадження №1-кп/204/322/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для призову на військову службу під час мобілізації у кримінальному провадженні № 0000651 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:

31 березня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від адвоката обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_3 надійшло клопотання про скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для призову на військову службу під час мобілізації. В обґрунтування свого клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначив, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 08 травня 2022 року. Сторона захисту вважає дану ухвалу не аргументованою з огляду на наступне. Тримання особи під вартою є настільки суворим запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші менш суворі заходи були розглянуті та визнані не достатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен критично та принципово ставитись до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому, прокурор зобов`язаний довести, що кожен із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. У рішенні ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер, та доводитись відповідними доказами. Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 95 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Звертає увагу на те, що судом був порушений порядок розгляду такого клопотання, чим було порушено права особи на захист та призвело до обмеження прав ОСОБА_9 щодо доступу до правосуддя, оскільки судове засідання відбулося без участі захисника останнього. З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на тридцять діб по всій території України запроваджено воєнний стан. Воєнний стан запроваджений Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Верховною Радою України. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони відповідно до українського законодавства. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правого режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Кримінально процесуального кодексу України щодо порядку скасування запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації або його зміни з інших підстав» № 2125-ІХ від 15 березня 2022 року. Метою даного закону є дозвіл реалізувати громадянам України, придатним до військової служби за станом і віком, конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни в умовах воєнного стану. Вищезазначене свідчить про те, що ОСОБА_8 придатний до військової служби та є призовником, а тому підлягає мобілізації. ОСОБА_8 не має наміру переховуватись від суду, він є раніше не судимою особою, має сталі, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні батьків похилого віку та дружину ОСОБА_10 , з якою 29 листопада 2019 року відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 уклали шлюб. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_8 здійснює вид діяльності ФОП з 20 березня 2019 року та зареєстрований за номером 0133073, за видом економічної діяльності (КВЕД) 93.29 «Організація інших видів відпочинку та розваг». Просив скасувати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для призову на військову службу під час мобілізації.
Обвинувачений ОСОБА_4 залишив розгляд клопотання на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_7 залишив розгляд клопотання адвоката ОСОБА_3 на розсуд суду.
Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що дружина обвинуваченого ОСОБА_8 на даний час перебуває за межами України, а саме перебуває на території Російської Федерації. Таким чином ОСОБА_8 , перебуваючи на волі буде мати можливість покинути територію України та поїхати до неконтрольованих територій або ж до країни агресора. Окрім цього, просив врахувати, що в характеризуючих матеріалах, які наявні у суду та у нього відсутні будь-які відомості щодо наявності у ОСОБА_8 будь-якої військової освіти або ж фахової підготовки чи інших здібностей, які могли б ефективно використані ним в умовах воєнного стану в Україні. Окрім цього, просив врахувати зміни внесенні до ст. 616 КПК України, а саме до якого кола обвинувачених може бути застосоване таке звільнення. Як вбачається зі ст. 616 КПК України вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 КК України не підпадає під дію вказаної статті. Тобто, скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для призову на військову службу під час мобілізації до обвинуваченого ОСОБА_8 не може бути застосоване.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про скасування запобіжного заходу, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21 лютого 2022 року у підготовчому судовому засіданні судом було розглянуто клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В судовому засіданні судом було встановлено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому в задоволенні такого клопотання судом було відмовлено.
10 березня 2022 року судом було постановлено ухвалу про продовження строків дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, а саме до 08 травня 2022 року включно.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження строків утримання під вартою обвинуваченого, суд керувався вимогами ст. 177 КПК України та врахував усі ризики які стали підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 та які, на думку суду, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачає позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна; відсутність у обвинуваченого постійного та стабільного доходу; вчинення незаконного впливу на свідків та експерта; можливість переховування від суду на території Російської Федерації, де з липня 2021 року і по теперішній час перебуває дружина обвинуваченого; відсутність будь-яких осіб на його утриманні; введення військового стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
При цьому, вже 31 березня 2022 року захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для призову на військову службу під час мобілізації, зазначивши у клопотанні аналогічні підстави для зміни запобіжного заходу, на які посилався в клопотанні від 21 лютого 2022 року адвокат ОСОБА_11 та яким судом вже була надана відповідна правова оцінка.
Більш того, зі змісту клопотання захисника вбачається, що воно вмотивоване саме незгодою з ухвалою суду від 10 березня 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 як такою, що не є аргументована та постановлена з порушенням норм процесуального права.
Між тим, суд вважає, що ризики на підставі яких 10 березня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не змінилися та продовжують існувати. Сам же факт перебування обвинуваченого ОСОБА_8 на обліку як військовозобов`язаного не може бути беззаперечною підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу підлягають оцінці всі доводи та ризики в їх сукупності.
В свою чергу суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що особа підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та висновок про придатність особи до несення військової служби в умовах воєнного стану; 2) виклад обставин, які вказують на те, що відсутні ризики, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу, а також ризик ухилення особи, стосовно якої пропонується скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, від проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Частиною 2 ст. 616 КПК України визначено, що слідчий суддя або суд, який розглядає кримінальне провадження, розглядає клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період невідкладно. За наявності достатніх підстав слідчий суддя або суд має право скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для подальшого проходження підозрюваним, обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Таким чином, адвокат ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 616 КПК України може звернутися безпосередньо до прокурора з клопотанням про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації відносно ОСОБА_8 .
Окрім цього, ч. 1 ст. 616 КПК України передбачено вичерпний перелік статей КК України за якими скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації відносно обвинуваченого, який тримається під вартою не може бути застосовано.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для призову на військову службу під час мобілізації задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110,176-179, 181, 183, 193, 194, 197, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для призову на військову службу під час мобілізації - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1