Справа № 128/1462/22
УХВАЛА
Іменем України

12 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Стрижавська ВК (№81)» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції з Державною установою «Стрижавська виправна колонія (№81)», клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81)», про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке обгрунтоване тим, що його невідбута частина покарання складає менше одного року, вину у вчиненні злочину він визнає, офіційно працевлаштований, отримав вісім заохочень, має на вихованні малолітню дочку, його батьки пенсійного віку.

В судовому засіданні 12.08.2022 засуджений ОСОБА_4 зазначив, що захисника не потребує, підтримав своє клопотання та просив його задовольнити. Суду пояснив, що підставою для звернення до суду з даним клопотанням стало те, що вже «надоїло сидіти», а також те, що у нього є малолітня дитина та батьки являються пенсіонерами.

Представник Державної установи «Стрижавська ВК (№81)» ОСОБА_5 вважає, що дане клопотання є передчасним, оскільки ОСОБА_4 не є взірцем для інших засуджених, він не досяг до того ступеня виправлення, при якому можна було б його звільнити умовно-достроково.

Прокурор ОСОБА_3 не підтримав клопотання засудженого ОСОБА_4 , вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Представник Спостережної комісії при Вінницькій РДА в судове засідання не з`явився, хоч в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши клопотання засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд дійшов такого висновку.

У відповідності до ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з характеристикою на засудженого ОСОБА_4 , останній відбуває покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 24.01.2020, яким його визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України та з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 4 років 1 місяць позбавлення волі; залік з 20.03.2019 до 24.01.2020; початок строку 24.01.2020; кінець строку 20.04.2023. В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 знаходиться з 22.03.2019. Під час утримання в Державній установі «УВП (№1)» м. Вінниці характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. В Державну установу «Стрижавська виправна колонія (№81)» прибув 10.06.2019, за час відбування покарання характеризувався позитивно. В Державну установу «УВП (№1)» м. Вінниці прибув 04.11.2019, де характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. В Державну установу «Стрижавська виправна колонія (№81)» прибув 15.06.2020, де характеризувався посередньо. В Державну установу «УВП (№1)» м. Вінниці прибув 17.08.2020, де характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. В Державну установу «Стрижавська виправна колонія (№81)» прибув 31.08.2020, за час відбування покарання характеризується таким чином: до дисциплінарної відповідальності притягувався три рази, заохочувався сім разів; за характером наполегливий, оптимістичний, привітний, непостійний, висуває на перший план піднесені почуття; на виробництві установи працевлаштований в бригаді №2 різноробочим; взаємовідносинах з іншими засудженими вживчивий, намагається підтримувати стосунки із засудженими, які характеризуються позитивно; у взаємовідносинах з адміністрацією та персоналом установи тактовний, виконує їхні законні вимоги з метою поблажливого ставлення; намагається дотримуватися санітарно-гігієнічних норм, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд; до майна установи і предметів, якими користується в побуті, ставиться добре, здійснює за ними належний догляд; до виконання робіт із самообслуговування ставиться з розумною ініціативою; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться добре, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні; намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки, не допускає порушень безпеки праці; приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення»; соціально-корисні зв`язки підтримує з батьком, матір`ю та співмешканкою. Вину в скоєному злочині за вироком суду визнав. Засуджений ОСОБА_4 на профілактичному обліку в установі не перебуває. Застосуванню ст. 101 КВК України (переведення до дільниці соціальної реабілітації) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання 30.07.2020, протоколом № 26 від 03.08.2020 відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення. Застосуванню ст. 82 КК України (заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 05.04.2021, протоколом №12 від 23.04.2021 прийнято рішення, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання стає на шлях виправлення, тому заслуговує на застосування ст. 101 КВК України переведення до дільниці соціальної реабілітації. Застосуванню ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення від відбування покарання) за формальними ознаками підлягає по відбуттю 2/3 частини строку покарання 10.12.2021, протоколом №35 від 17.12.2021 відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення. Рішенням адміністративної комісії Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» від 18.01.2022 (протокол №3) було прийнято рішення про доцільність застосування ст. 100, ч. 3 ст. 101 КВК України за систематичні порушення. Згідно з позицією адміністрації Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)», з урахуванням того, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 не проявив сталої тенденції щодо виправлення, раніше засуджений п`ять разів притягувався до кримінальної відповідальності, з них два рази звільнявся умовно-достроково згідно зі ст. 81 КК України, після чого вчиняв нові злочини, що може вказувати на повторність вчинення ним нового злочину після звільнення, належних висновків та позитивних змін, що створюють готовність до самокерованої правослухняної поведінки та повернення його до самостійного загальноприйнятого суспільно нормативного життя в суспільстві, не проявляє. Відповідно до протоколу №35 від 17.12.2021 рішенням адміністративної комісії установи було прийнято рішення, що вважає, що засуджений ОСОБА_4 не досяг ступеня виправлення, визначеного вимогами ст. 81 КК України.

Згідно з довідкою Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» № 76 від 28.07.2022, засуджений ОСОБА_4 працював різноробочим в ТОВ «Барлінек Інвест» з 31.08.2020 до 30.06.2022 та отримував заробітну плату.
З довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» убачається, що станом на 28 липня2022 року виконавчі листи за засудженим ОСОБА_4 в установі не рахуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Судом установлено, що ОСОБА_4 є особою, яка станом на 12.08.2022 відбула більше 2/3 строку покарання, призначеного судом.

При вирішенні даного питання судом враховані положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Таким чином, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових чинників: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

При цьому законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком суду, а правом суду, і таке звільнення може бути застосоване за вищевказаних умов, а головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання.

Так, вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення, суд враховує, що останній раніше неодноразово судимий за умисні злочини, він уже звільнявся умовно-достроково, але на шлях виправлення ОСОБА_4 не став та знову вчинив умисний злочин.

Хоч і засуджений ОСОБА_4 має вісім заохочень, але це не свідчить про сталість виправлення та його сумлінну поведінку під час всього строку відбуття покарання.

Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 немає, оскільки останній хоч і відбув більше 2/3 строку покарання, однак своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, не проявив готовності до самокерованої і правослухняної поведінки, не досяг ступеня виправлення, визначеного вимогами статті 81 КК України. Під час відбування покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_4 для себе належних висновків не зробив, що може вказувати на повторність вчинення ним нового кримінального правопорушення після звільнення, позитивних змін, що створюють готовність для повернення його до самостійного загальноприйнятого суспільно нормативного життя в суспільстві, не проявляє.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_4 слід відмовити за відсутності підстав для застосування до останнього умов статті 81 КК України.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81)», про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_6