Справа № 545/3620/22
Провадження № 1-в/545/863/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ

«Крюковська ВК (№29)» - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні суду в м. Полтаві спільне подання державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянин України, українець, неодружений, маючий на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, із неповною середньою освітою, не працюючий, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженому 20.04.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами, -

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації звернулись до суду із спільним поданням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт засудженому ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він відбув 1/3 строку покарання, характеризується позитивно, має 3 заохочення, стягнень не має, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів що став на шлях виправлення. Прохали змінити покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи.

Від засудженого ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника, подання підтримали.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання, зазначивши, що засудженому можливо змінити покарання на виправні роботи.

Дослідивши клопотанням засудженого та матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.537 ч. 3 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно ч. 3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, визначено, що при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та підпункту б) п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).

Як встановлено судом, згідно матеріалів особової справи та характеристики на засудженого ОСОБА_5 , засуджений характеризується позитивно, має 3 заохочення, стягнень не має, сумлінно ставиться до праці, за власним бажанням працює на підсобному господарстві установи.

Згідно повідомлення Малиновського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області №28/17/5822-22 від 01.07.2022 у разі звільнення з установи засуджений, буде працевлаштований на підприємстві ФОП « ОСОБА_6 » на посаді водія з орієнтовним розміром заробітної плати в розмірі 7000,00 грн.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можлива заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Аналізуючи встановлені обставини, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що він став на шлях виправлення і йому можливо замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, а тому подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.57, 82 КК України, ст.537 ч.3 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Спільне подання адміністрації державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації - задовольнити.

Засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину основного покарання у виді 01 року 11 місяців 12 днів позбавлення волі за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року більш м`яким покаранням у виді виправних робіт на строк 01 рік 11 місяців 12 днів по місцю роботи з відрахуванням щомісячно 10 % заробітку в доход держави.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1