Справа № 583/1779/19
Провадження № 1-кп/592/54/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 і ч. 4 ст. 28 і ч. 4 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0000348 від 03.06.2018,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

встановив:

В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває зазначене кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою, обґрунтовуючи тим, що вони обвинувачуються у вчиненні кількох умисних особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді понад 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, частина інкримінованих ОСОБА_6 злочинів були вчинені після повідомлення про підозру у іншому кримінальному провадженні, місце знаходження викраденого у потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 майна не встановлено, вчинення злочинів пов`язано з застосуванням та погрозами застосування фізичного насильства до потерпілих, обвинувачені не мають постійних джерел доходів, а тому існують достатні підстави вважати, що вони можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити або спотворити речі, які мають значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків та потерпілих, продовжити вчиняти злочини. Ризики, враховані судом під час застосування обвинуваченим запобіжного заходу на досудовому розслідуванні та судовому розгляді не зменшились, і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і їх захисник ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченим тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що прокурором не доведено існування ризиків, на які він посилається у своєму клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_10 не заперечували проти задоволення клопотання прокуроа.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне застосувати до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою виходячи з наступного.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2019 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12.03.2019.

Ухвалами Зарічного районного суду м. Суми від 25.01.2019 року до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12.03.2019 включно.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.03.2022 до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.05.2022.

Зі змісту ухвал суду вбачається, що міра запобіжного заходу була застосована обвинуваченим з урахуванням тяжкості інкримінованих їм злочинів та даних про їх особи.

Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 20.05.2022.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ч. 5 ст. 199 КПК України передбачає, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті (заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою), виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні інкримінованих їм злочинів, а докази на підтвердження обвинувачення будуть досліджені під час судового розгляду, суд позбавлений можливості надавати оцінку обґрунтованості цього обвинувачення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст. 178 КПК України.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні під час досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час ці ризики не зменшились.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кількох умисних особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді понад 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, вчинення злочинів пов`язано з застосуванням та погрозами фізичного насильства до потерпілих, не мають постійних джерел доходів, через що мають нестабільне матеріальне становище, а тому в останніх дійсно може виникнути бажання переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене, знищити або спотворити речі, які мають значення для кримінального провадження.

Також слід погодитись із ризиком незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки обвинувачені проживають разом з потерпілими та свідками в одному населеному пункті, а тому вони можуть незаконно на них впливати.

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні частини інкримінованих їм злочинів перебуваючи під домашнім арештом та будучи підозрюваними у кримінальному правопорушенні, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судимі, судимість не знята і не погашена, на шлях виправлення не стали, отже останні є схильними до скоєння правопорушень, і враховуючи характер та обставини вчинення інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочинів, вони можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує останнім у разі визнання винуватими у їх вчиненні, даних про особи обвинувачених та з урахуванням їх віку та стану здоров`я, які не мають постійного доходу, суд вважає, що з метою запобігти спробам переховуватися від суду, знищення або спотворення речей, які мають значення для кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовженню злочинної діяльності, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладену у справі «W проти Швеції» від 26.01.1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду.

Суд не може прийняти до уваги доводів сторони захисту про необхідність зміни запобіжного заходу оскільки жодних даних про зменшення встановлених раніше ризиків суду не надано.

У зв`язку з цим клопотання обвинувачених та їх захисників про застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу не підлягає задоволенню, так як на думку суду, такий запобіжний захід не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні злочинів, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування відносно потерпілих, суд, керуючись вимогами ч.4 ст. 183 КПК України, дійшов висновку не визначати обвинуваченим розмір застави.

На думку суду, тримання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою з наведених вище підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про особливо тяжкі кримінальні правопорушення, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись ст. 199, 315 КПК України,

ухвалив:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на строк шістдесят днів до 16.07.2022 включно .

Клопотання обвинувачених та їх захисників про зміну обвинуваченим запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1