Справа №712/6635/22
Провадження №1-кп/712/692/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 23.08.2022, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Придніпровське, Чорнобаївський район, Черкаська область, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, немаючого на утриманні дітей, учасника бойових дій, солдата, стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09.12.2020 ОСОБА_4 з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) уклав контракт про погодження громадянами України військової служби за контрактом строком на 3 роки, тобто до 09.12.2023.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №296 від 09.12.2020, ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992, з 09.12.2020 ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і у подальшому почав проходити військову службу за контрактом, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за контрактом у військовому званні «солдат» на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону вказаної військової частини, діючи з прямим умислом, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби, та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 24.01.2022 о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та залишився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 26.08.2022 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону і заявив про себе та вчинений злочин.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).
У судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та пояснив, що ним дійсно за обставин, зазначених у обвинувальному акті, було вчинене кримінальне правопорушення. У скоєному правопорушенні щиро розкаявся, зібраних доказів і фактичні обставини кримінального провадження не оспорював, так як в обвинувальному акті все зазначено і описано вірно. ОСОБА_4 пояснив, що вранці 24.01.2022 не з`явився вчасно на службу у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю коштів на проїзд. ОСОБА_4 зазначив, що у 2021 рокі брав участь в антитерористичній операції на Сході України, є учасником бойових дій. ОСОБА_4 вказав, що хоче продовжити службу в Збройних Силах України, запевнив про недопущення правопорушень у подальшому, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується положеннями ст.ст.65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд приймає до уваги, що скоєний злочин, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
ОСОБА_4 раніше не судимий,є учасником бойових дій, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, не має на утриманні дітей.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі вищевказаного, а також за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе на підставі ч.1 ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, з урахуванням ч.2 ст.60 КК України, у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 1 місяць.
На думку суду, саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Майнова шкода кримінальним правопорушенням не завдана.
Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався та підстави його визначення на цьому етапі відсутні.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст.349, 368-370, 374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді арешту на строк 1 (один) місяць з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Строк відбування покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1