У Х В А Л А

06.04.2022 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 , секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід тримання під вартою відносно, -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Ужгородського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього аршету на запобіжний захід тримання під вартою відносно, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 09 березня 2022 року близько о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для власника та інших осіб, тобто діючи таємно, знаходячись на вільно доступній місцевості, а саме земельній ділянці сільськогосподарського призначення, площею 2,5756 га з кадастровим номером 1-:020050007, яка розташована на території села Концово, Холмківської територіальної громади, Ужгородського району, Закарпатської області, що належить на праві власності громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника вилучив 406 стручків сушеної кукурудзи.

При цьому органом досудового розслідування з`ясовано, що вартість одного стручка сушеної кукурудзи станом цін на 09 березня 2022 року становить 1 гривню 80 коп. (одну гривню 80 коп.).

Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_7 , на суму 730 гривень 80 коп. (сімсот тридцять гривень 80 коп.).

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 органом досудового слідства підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану.

Підозру ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) в умовах підтверджує доданими до матеріалів клопотання письмовими доказами.

Слідчий зазначає у клопотанні, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

Так, відповідно до положень закону про кримінальну відповідальність кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, карається позбавленням волі на строк до восьми років.

Тому слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_3 знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того зі змісту клопотання слідує, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Також у змісті клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 систематично вчиняє злочини на території Ужгородського району, Закарпатської області, що підтверджується копіями матеріалів, які долучені до даного клопотання, а тому орган досудового розслідування доходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, або ж продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того у клопотанні зазначено, що в рамках даного кримінального провадження 11.03.2022 року слідчим СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області до Ужгородського міськрайонного суду за погодженням прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області було подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/3458/22, відносно громадянина ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування даного провадження, а саме до 08.05.2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України було складено слідчим протокол роз`яснення підозрюваному громадянину ОСОБА_3 його обов`язків згідно ухвали слідчого судді у присутності захисника, а саме: не відлучатися із зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

03.04.2022 року о 23 год 40 хв під час патрулювання працівниками поліції було виявлено громадянина ОСОБА_3 , який порушив умови запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказане порушення було зафіксовано поліцейським СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , який виявив громадянина за адресою: АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння. За вказаним фактом на громадянина ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол серії ВАВ №094009 та про порушення обов`язків поліцейським СРПП ОСОБА_8 складено рапорт.

У зв`язку наведеним сторона кримінального провадження слідчий ставить питання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у його змісті.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти клопотання, просили відмовити у його задоволенні. Свою правову позицію обґрунтовують тим, що вина підозрюваного ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

Також підозрюваний ОСОБА_3 пояснив, що в той день від святкував весілля сина і тому дозволив собі вийти за межі місця проживання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання (ч.1 ст. 200 КПК України).
Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового слідства СВ відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000131, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В рамках даного кримінального провадження розслідуються обставини кримінального правопорушення щодо викрадення ОСОБА_3 406 качанів кукурудзи в ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 .

Як вбачається з матеріалів клопотання 10 березня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до №000013 від 09 березня 2022 року .

Підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_3 слідчий обґрунтовує підтверджує зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: документами: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09.03.2022; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.03.2022; протоколом огляду місця події від 09.03.2022; протоколом огляду місця події від 09.03.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.03.2022; постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів; показаннями: протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 09.03.2022 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 09.03.2022; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 09.03.2022; 2)речовими доказами: стручки кукурудзи в кількості 406 шт.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування даного кримінального провадження, а саме до 08. 05. 2022 року із забороною залишати місце своє проживання за адресою: АДРЕСА_1 . без дозволу слідчого, прокурора або суду та покладено обов`язки відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти.
Сторона кримінального провадження слідчий ставить питання щодо заміну обраного відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, мотивуючи його невиконанням вимог ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2022 року щодо цілодобового перебування обвинуваченого за місцем проживання.
Щодо ризиків передбачених статтею 177 КПК України, які мають враховуватися під час вирішення вказаного питання, то прокурором вказано на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.4 ст. 185 КК України, який відносяться до категорії тяжких та за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до восьми років, такий усвідомлює неминучість призначення покарання, а також може вчиняти спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На противагу цьому сторона захисту вказує на те, що ОСОБА_3 повністю визнав вину у вчиненому кримінальному порушенні, не має намірів будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню даного кримінального провадження.

Разом з тим на підставі наявних в матеріалах клопотання письмових доказів встановлено, що 03.04.2022 року о 23 год 40 хв під час патрулювання працівниками поліції було виявлено громадянина ОСОБА_3 , який порушив умови запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказане порушення було зафіксовано поліцейським СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , який виявив громадянина за адресою: АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння. За вказаним фактом на громадянина ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол серії ВАВ №094009 та про порушення обов`язків поліцейським СРПП ОСОБА_8 складено рапорт.

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав факт перебування 03.04.2022 року о 23 год. 40 хв. поза межами місця проживання, пояснюючи це святкуванням весілля сина.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
В силу ч.1 ст. 183 та ч. 1 ст. 194 КПК України існування таких ризиків мають бути не тільки вказані, але й доведені так само, як доводи в частині не можливості застосування до підозрюваного більш м`якого заходу запобігання вказаним ризикам, тоді як в даному випадку такі в достатній мірі не надано слідчому судді.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Разом з тим слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вищевказаних обставин.

Дослідження слідчим суддею, судом ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в світлі застосування практики Європейського суду з прав людини.

Згідно Постанови N 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, доказами на обґрунтування ризику можуть бути:

- фактичне переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

- показання свідків про намір особи переховуватись, придбання квитків, зміна місця проживання підтверджені документально, відомості про відсутність постійного місця проживання, тощо;

- фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально;

- незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально;

- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;

-інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;
- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально;

- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;

- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується;

- документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів, інформація про зловживання наркотичними засобами чи алкоголем.

Виходячи з вказаного вище, слідчий суддя приходить до переконання, що в даному конкретному випадку при обґрунтуванні ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий та прокурор посилаються на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному та на порушення ним умов обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового до домашнього арешту.

Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого;майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

При розгляді клопотання суд має ретельно перевіряти дані про особу, щодо якої продовжується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою (вік, здоров`я, сімейний стан, соціальна занятість особи, вид діяльності, місце проживання п. п. 3-10 ч. 1 ст. 178 КПК). Стан здоров`я підозрюваного (обвинуваченого) може вказувати на меншу вірогідність того, що він може ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі. При обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту необхідно переконатися, що його застосування не призведе до погіршення стану здоров`я особи. Коли підозрюваний, обвинувачений тяжко хворий і в умовах слідчого ізолятора не має можливості здійснювати необхідне лікування, до нього не варто застосовувати такий запобіжний захід.

Підсумовуючи викладене вище слідчий суддя звертає увагу на те, що дотримання прав і свобод людини є фундаментальним принципом правосуддя. Справедливий суд є саме такою процедурою, яка гарантує особі об`єктивний, неупереджений та незалежний розгляд її справи. Застосування у практичній діяльності правових позицій, викладених у рішеннях Європейського суду з прав людини та національних судів, дає можливість вимагати доведення кожного ризику та реального обґрунтування обставин, на які посилається сторона обвинувачення при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу в суді.

Отже, при розгляді вказаного клопотання, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину за ч. 4 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії тяжких, раніше притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, не працює, не виконує рішення суду щодо обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відтак стороною обвинувачення надано конкретні докази існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України та докази невиконання в даному кримінальному провадженні покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.
Таким чином стороною обвинувачення доведено, що більш м`які запобіжні заходи, встановлені ч. 1 ст. 176 КПК України, аніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризикам, що передбачені ст. 177 КПК України.
Вказані стороною кримінального провадження слідчим обставини та наведені додатково прокурором, надані докази вказують на обґрунтованість клопотання, а тому вказане клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою підлягає до задоволення.
Таким чином, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-179, 182-184, 193-197, 197, 199 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити обраний ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 від 11.03.2022 року в кримінальному провадженні під №000013 від 09 березня 2022 року запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід тримання під вартою.
Строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 06.04.2022 р. 16 год. 30 хв.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 закінчується 08. 05. 2022 року включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на ОСОБА_3 слідчим суддею обов`язків у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот вдацять гривень ) грн.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_3 або заставодавець мають право в будь-який момент на протязі 5 и днів внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:
- з`являтися до слідчого, прокурора, суду з встановленою періодичністю;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 07.04. 2022 року .
Слідчий суддя ОСОБА_1