Справа №295/2726/22
УХВАЛА
Іменем України

12.05.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000506 від 19.03.2022 року клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та додані до клопотання матеріали, -

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся із указаним клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому послався на встановлення в ході досудового розслідування, що 19.03.2022 близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебував на подвір`ї території домоволодіння АДРЕСА_1 разом із раніше знайомим ОСОБА_7 , де між ними виник конфлікт.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , гр. ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 , умисно з мисливської гладкоствольної зброї рушниці МР-153 калібру 12 мм. № НОМЕР_1 , спорядженому патронами ТМ «ТАХО МАГНУМ» калібру 12/76, який тримав двома руками, здійснив один постріл в пахову ділянку правого боку ОСОБА_7 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді множинних травм органів грудної порожнини, що знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, і таким чином умисно вбив ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями, що виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий зазначає, що у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Станишівка Житомирської області, громадянин України, українець, не працюючий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

19.03.2022 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

За змістом клопотання, вина ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 19.03.2022 року;

- протоколом огляду місця події від 19.03.2022 року;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 19.03.2022 року;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 .

Слідчий стверджує у клопотанні, що досудове розслідування за вказаним фактом проведено неповно, всі значущі обставини не з`ясовані, а саме на даний час залишаються невиконаними ряд експертиз, результати яких мають суттєве значення для прийняття законного рішення, а саме експертиза зброї та вибухо-технічна експертиза. Також після проведення вказаних експертиз та отримання їх висновків існує нагальна необхідність у призначенні комплексної медико-криміналістичної експертизи з метою повного та об`єктивного розслідування даного кримінального провадження.

Зважаючи на викладене та з метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків й потерпілу в даному кримінальному провадженні та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість здобутих слідством доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на строк досудового розслідування, тобто до 19 червня 2022 року, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити та зауважив, що, враховуючи специфіку роботи ОСОБА_5 , постійний виїзд за кордон, існує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування або суду. Крім того, наявний ризик незаконного впливу на потерпілу, оскільки підозрюваному відоме її місце проживання, а зважаючи на те, що у 2018 році ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності, не виключається ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення. За словами прокурора, досудове розслідування в рамках кримінального провадження триває, проте його завершенню перешкоджає надмірне навантаження на експертні установи на час воєнного стану.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора, просив клопотання задовольнити. Додав, що на даний час на виконанні перебувають вибухо-технічна експертиза та експертиза зброї, за наслідками проведення яких буде призначена комплексна медико-криміналістична експертиза. З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу в даному кримінальному провадженні та/або вчинити інше кримінальне правопорушення просив клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Натомість сторона захисту в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання. Підозрюваний ОСОБА_5 додав, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей (з них двоє рідних), а також матір з інвалідністю. Виїхати за кордон не зможе, оскільки закордонний паспорт знаходився в салоні автомобіля, який був вилучений працівниками поліції. Крім того, під час воєнного стану його не випустять за межі країни.

Адвокат ОСОБА_6 зі свого боку зазначив, що ризик переховування від органів досудового розслідування або суду необґрунтований, є лише припущенням прокурора і документально не підтверджений. Крім цього потерпіла як на час вчинення злочину, так і наразі перебуває за кордоном, а тому відсутні фактичні дані щодо можливого впливу ОСОБА_5 на неї. У свою чергу ризик вчинення іншого кримінального правопорушення спростовується характеризуючими даними підзахисного і також є припущенням прокурора. Адвокат ОСОБА_5 також звертав увагу, що його підзахисний сам викликав швидку і поліцію, сприяв слідству в ході досудового розслідування та, на переконання захисника, всі обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 119 КК України. ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, одружений, з ним проживають двоє дітей, на утримання третьої дитини сплачує аліменти. За словами захисника, у дружини ОСОБА_5 26 травня закінчується декретна відпустка та у разі її працевлаштування діти фактично залишаться без нагляду, а тому адвокат просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Статтею 199 КПК України врегульований порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

У свою чергу обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

На думку суду, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики, які слугували підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, мова йде про ризики незаконного впливу на потерпілу особу, яка приходиться тещею підозрюваного, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_5 сприяє слідству та має міцні соціальні зв`язки заслуговують на увагу слідчого судді, проте враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, вони не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який. До того ж не вірна, на думку захисника, кваліфікація дій підозрюваного не належить до тих обставин, котрі згідно зі статтею 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчим суддею безпосередньо звернуто увагу і на викладені у клопотанні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, які у свою чергу підтверджуються доданими до клопотання доказами. Зокрема, мова йде про експертизу зброї та судову вибухо-технічну експертизу, постанови про призначення яких були скеровані на виконання до Житомирського НДЕКЦ.

З урахуванням наведених у клопотанні та встановлених в засіданні обставин, пояснень учасників, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 та неможливість застосування до підозрюваного іншого (альтернативного) запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки зміна запобіжного заходу на більш м`який, в тому числі на домашній арешт, не забезпечить запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України, про існування яких наголошувала сторона обвинувачення та котрі на час розгляду клопотання не зменшились.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Із матеріалів клопотання слідує, що 19.03.2022 ОСОБА_5 в порядку ст. 278 КПК України було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Постановою керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_11 від 12.05.2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000506 від 19.03.2022 року, до 3-х місяців, тобто до 19 червня 2022 року.

Із урахуванням викладеного та положень статтей 199, 219, 294 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання, доцільність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 19 червня 2022 року, тобто в межах строку досудового розслідування. Відтак клопотання підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 199, 219, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03 год. 00 хв. 19 червня 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 03 год. 00 хв. 19 червня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя