Провадження №1-кп/522/2191/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000451, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2022 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська, Миколаївської області, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
29.06.2022 року приблизно о 18 годині ОСОБА_3 разом із своїм сином ОСОБА_5 знаходились у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де між собою розмовляли.

Під час розмови, між ОСОБА_3 , та його сином ОСОБА_5 , виник словесний конфлікт, у зв`язку з відмовою ОСОБА_5 вигуляти двох собак, які проживали в квартирі.

В ході конфлікту, ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 почали ображати один одного нецензурними словами, та штовхатися. Під час сварки, та штовханини, ОСОБА_5 умисно кулаком правої руки наніс декілька ударів в обличчя своєму батьку ОСОБА_3 , який будучи обуреним поведінкою свого сина ОСОБА_5 виштовхнув його з приміщення квартири, через вхідні двері на сходовий майданчик.

З метою подальшого з`ясування стосунків, ОСОБА_3 та його син ОСОБА_5 перемістились у двір будинку АДРЕСА_3 , де в ході конфлікту, у ОСОБА_3 , який будучи ображеним поведінкою ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник намір спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Приступивши до безпосередньої реалізації свого наміру, направленого на нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , 29.06.2022 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та свідомо припускаючи їх настання, під час сварки, заздалегідь приготовленим колюче-ріжучим предметом, зовні схожим на ніж, умисно наніс ОСОБА_5 , один удар лезом колюче-ріжучого предмету в область тіла потерпілого, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_5 , одне проникаюче колото - різане поранення правої половини грудної клітки і живота з пошкодженням правої легені, правого куполу діафрагми та правої частки печінки.

Проникаюче колото - різане поранення правої половини грудної клітки і живота з пошкодженням правої легені, правого куполу діафрагми та правої частки печінки - виникло від дії колюче - ріжучого предмету, і по своєму характеру, відповідно до п.2.1.3. к) «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 року, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 був затриманий співробітниками поліції, а потерпілий ОСОБА_5 , з вказаними тілесними ушкодженнями був доставлений до «Військово медичного клінічного центру Південного регіону», де йому була надана невідкладна медична допомога.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України -умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.
Потерпілий ОСОБА_5 спочатку з`явився до судового засідання, потім до судового засідання не з`явився, та звернувся до суду із письмовою заявою вх.56946/22 від 24.08.2022 року, у якій просив проводити усі судові засідання за його відсутності, та зазначив про те, що претензій до свого батька морального та матеріального характеру у нього немає, так як вони із ним примирились, матеріальний та моральний збиток йому відшкодовано у повному обсязі.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, якумисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що він раніше не судимий, що він відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілому, вчинення кримінального правопорушення у зв`язку із неправомірними діями потерпілого.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги наявність вище зазначених п`яти пом`якшуючих покарання обставин, а саме, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що він раніше не судимий, що матеріальна та моральна шкода потерпілому відшкодована, вчинення кримінального правопорушення у зв`язку із неправомірними діями потерпілого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим, при призначенні основного покарання, застосувати вимоги ст.69 КК України, призначивши йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті ч.1 ст.121 КК України.
Cуд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, та такий вид покарання буде достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На думку суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнення цього обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1,ч.3 ст.76 КК України не буде достатнім для виправлення указаного обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.331 КПК України, суд вважає необхідним раніше обрану міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 331, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті, із застосуванням ст.69 КК України, позбавлення волі 3 / три / роки.

Строк відбування покарання за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення цього вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 залишитиу вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

Речові докази: змив з лівої руки на 1 марлевому тампоні, який поміщено до паперового конверту НПУ, змив з правої руки на 1 марлевому тампоні, який поміщено до паперового конверту НПУ, зрізи з піднігтьової пластини правої руки, які поміщено до паперового конверту НПУ, зрізи з піднігтьової пластини лівої руки, які поміщено до паперового конверту НПУ, предмет ззовні схожий на кухонний ніж, довжиною 32,5 см, який поміщено в паперову коробку з наліпкою НПУ та відповідними записами, змив з лівої руки на 1 марлевому тампоні, який поміщено до паперового конверту НПУ, змив з правої руки на 1 марлевому тампоні, який поміщено до паперового конверту НПУ, зрізи з піднігтьової пластини правої руки, які поміщено до паперового конверту НПУ, зрізи з піднігтьової пластини лівої руки, які поміщено до паперового конверту НПУ, футболку поло темно-синього кольору, спортивні штани «NIKE» чорного кольору, кросівки «VR COLLECTION» червоного кольору, які запаковано до сейф-пакету №INP4003395 - знищити. Речові докази: мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , які запаковано до сейф-пакету №PSP2104931, зв`язку у кількості 3-х ключів із слідами речовини бурого кольору, які запаковано до паперового конверту повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Речові докази: кепку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, джинси синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, труси чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору - поміщені до паперового пакету, футболку чорного кольору типу «Поло» із пошкодженнями, та зі слідами речовини бурого кольору - поміщену до паперового пакету, пару шльопанців чорного кольору з написом «Адідас» поміщені до сейф - пакету №PSP 3111572, шкіряний ремінь чорного кольору поміщений до сейф - пакету №SUD 1009841 повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

08.09.2022