ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/2197/22
Провадження № 1-кп/210/463/22

"10" жовтня 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальні провадження № 0000706 від 01 липня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Радушне Кривоірзького району Дніпропетровської області, українець, громадянин України, не одружений, дітей на утриманні не має, освіта середньо-технічна, не працюючий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, а саме:
- 17.02.2010 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. 05.08.2013 року звільнився умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 3 місяці 27 днів;

- 10.05.2016 року Криворізьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

- 06.12.2016 року, Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України, до 6 років 7 місяців позбавлення волі, звільнився 11.06.2021 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 30.06.22 року о 21 годині 57 хвилин, в темний час доби, при штучному освітленні, рухаючись по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги вул. Нікопольське шосе з боку вул. Стрельникова в напрямку вул. Вокзальна в Металургійному районі м. Кривого Рогу керував автомобілем «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушував п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- «2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до регульованого перехрестя з проспектом Металургів, по якому в цей час увімкнувся зелений сигнал світлофора та на проїзну частину дороги вул. Нікопольське шосе, навпроти магазину «АТБ», на регульований пішохідний перехід на зелений сигнал світлофора, також позначений дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 "Пішохідний перехід" Правил дорожнього руху України, вийшов пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який почав перетинати проїзну частину вказаної дороги справа наліво за напрямком руху автомобіля «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час руху водій ОСОБА_5 діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не зменшив швидкість керованого ним автомобіля та не зупинивсяпри поданні світлофором сигналу, що забороняє рух, виїхав на перехрестя вулиць Нікопольське Шосе та проспекту Металургів на забороняючий - червоний сигнал світлофора та продовжував рух у вказаному напрямку, чим допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 б), 8.7.3 е), 8.10, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- «1.5. … бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні … загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...»;
- «8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення:
…е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.»;
- «8.10. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»;
- «12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;
- «12.9. Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 … цих Правил.
Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання події, водій ОСОБА_5 , допустив наїзд керованого ним автомобіля «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_6 , який був травмований та отримав тілесні ушкодження, у вигляді: саден тулубу, кінцівок, відкритої черепно-мозкової травми саден голови, забійних ран лівої скроневої області та лівої лобової області, лінійного перелому кісток склепіння черепу з переходом на кістки основи черепу зліва, пневмоцефалії, забою головного мозку 1 ступеня, субдуральної гематоми в лівій скроневій області, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 992 від 26.07.2022, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.

Після наїзду на пішохода, водій ОСОБА_5 продовжив некерований рух автомобіля «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 та допустив наїзд на напівпричіп «Van Hool» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився у правого краю проїзної частини вул. Нікопольське шосе Металургійного району м. Кривого Рогу, нерухомо.

Між порушенням ОСОБА_5 вимог п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України та настанням наслідків заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , є прямий причинний зв`язок.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286-1 КК України,порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину ґрунтується на наступних доказах, досліджених в судовому засіданні.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчинені інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст.286-1 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази. 30.06.2022 року близько 21-45 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автмобілем Ford Focus їхав по вул. Нікопольське шосе з боку вул. Стрельникова в напрямку вул. Вокзальної. Виїхав на перехрестя вулиць Нікопольське Шосе та проспекту Металургів на забороняючий червоний сигнал світлофора та продовжував рух у вказаному напрямку. Коли побачив пішохода, який перетинав дорогу, почав гальмувати, а пішохід спочатку побіг вперед, а потім назад. Внаслідок чого допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , який був травмований та отримав тілесні ушкодження. Був впевнений, що допомогу потерпілому надають сторонні люди, тому швидку допомогу не викликав. Щодо цивільного позову зазначив, що матеріальну шкоду визнає в повному обсязі, моральну шкоду визнає частково, а саме 50000,00 грн. Щиро кається у скоєному злочині, та просив вибачення у потерпілого. У судовому засіданні відшкодував матерільну шкоду потерпілому у розмірі 19800 грн.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що обставини дорожньо-транспортної пригоди пам`ятає частково. 30.06.2022 року близько 22.00 години йшов додому. Перетинаючи регульований пішохідний перехід на дозволяючий зелений сигнал світлофора, побачив як на великій швидкості їде автомобіль, відреагувати не встиг. З 30 червня 2022 року по 08 липня 2022 року перебував у лікарні. Після ДТП почуває себе погано та не чує на одне вухо. На даний час також перебуває на лікарняному. Зазначив, що за станом здоров`я буде звільнений з займаної посади. Цивільний позов підтримав в частині моральної шкоди. Матеріальну шкоду обвинувачений у судовому засіданні відшкодував. Просить суд суворо покарати обвинуваченого.
Покази вищевказаного потерпілого є логічними, послідовними та взаємопов`язаними, підтверджують покази обвинуваченого, щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .
Крім показів обвинуваченого та потерпілого вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду:
- витягом з кримінального провадження № 0000706 дата внесення 01.07.2022017 року, за ч. 2 ст. 286-1 КК України за повідомленням громадянки, особа, якій повідомлено про підозру ОСОБА_5 (Т.1 а.с.14);
- Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2022 року № 1462, згідно якого у ОСОБА_5 01.07.2022 року о 00-45 год., відповідно до алкотестеру Alcotest 6510 NARZH 530 встановлено 0,98 проміле (Т.1 а.с.23-24);
- висновком КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2022 року за № 1462, згідно якого ОСОБА_5 01.07.2022 року о 00-35 год., відмовився від переобстеження на стан сп`яніння (Т. 1 а.с.25);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.07.2022 року відповідно до якого ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КК України (а.с.27-28);
- постановою старшого слідчого Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетроській області від 07 липня 2022 року про призначення судово-імунологічної експертизи (Т. 1 а.с. 101-102).
Дослідженні письмові докази є достовірними, належними та допустимими.
Також, винуватість ОСОБА_5 підтверджується наступними висновками експертиз.
Висновком судової авто технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди» № СЕ-19/104-22/18431-ІТ від 22.07.2022 року, згідно якого при заданих слідством даних, в діях водія ОСОБА_5 , по керуванню автомобілем «Ford Focus» вбачається невідповідність вимогам п. 8.7.3 е), 8.10, 12.4, 12.9 б) правил дорожнього руху України. Невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п. 8.7.3 е) Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, при цьому в виду обставин викладених в дослідницькій частині дійсного висновку експерта, експерт проводив дослідження тільки з технічної точки зору і не приймав до уваги психофізіологічний стан (алкогольне сп`яніння) водія ОСОБА_5 (Т. 1 а.с.96-98).
Висновком експерта СМЕ № 89 від 07.07.2022 року, відповідно до якої кров ОСОБА_5 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (Т. 1 а.с.104).
Висновком судово-імунологічної експертизи № 90 від 22.07.2022 року, відповідно до якої: на марлевій серветці (об. № 1), названій в постанові слідчого «Змивах з консолі…» встановлена наявність крові; при встановленні видової належності крові в об. № 1 виявлений білок крові людини; при серологічному дослідженні крові об. № 1 виявлений антиген А і ізогемаглютинін анти-В, що не виключає можливості утворення вказаного сліду за рахунок крові особи (осіб) з групою крові групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0; оскільки слід крові об. № 1 міг бути утвореним за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, тому не виключена можливість утворення його за рахунок крові підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи (Т. 1 а.с.107-108).
Висновком судово-медичної експертизи № 992 від 26.07.2022 року, згідно якої у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені садна тулуба, кінцівок (локалізація та кількість у медичних документах не вказані), відкрита черепно-мозкова травма садна голови, забійні рани лівої скроневої області та лівої лобової області, лінійний перелом кісток склепіння черепу з переходом на кістки основи черепа зліва, пневмоцефалія, забій головного мозку 1 ступеня, субдуральна гематома в лівій скроневій області, що підтверджується даними огляду та медичних документів на його ім`я. За своїм характером виявлені ушкодження у сукупності відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П. 2.1.3. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6; характер тілесних ушкоджень у потерпілого свідчить про утворення саден від дії тупого твердого предмета (предметів) за механізмом тертя-ковзання, забійних ран, перелому від дії тупого твердого предмета (предметів) за механізмом удар (удар-стиснення), такими предметами могли бути деталі кузова автомобілю та твердий тупий предмет з необмеженою контактуючою поверхнею, яким могло бути дорожнє покриття; характер загоєння виявлених ушкоджень (дані в наданих медичних документах, рубці щільнуваті на дотик) свідчить про ушкодження могли бути отримані 30.06.2022 року (Т. 1 а.с. 123-125).
Висновки досліджених експертиз належним чином аргументовані та вмотивовані, відповідають вимогам ст.85, 86 КПК України, а отже є належними та допустимими доказами.
Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, свідків, письмові докази, висновки експертиз, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286-1 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Конституція України визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3). Крім того, у ст. 27 Основного Закону держави гарантується невід`ємне право людини на життя і захист цього права є обов`язком держави. Такі положення Конституції України зумовлені нормами міжнародного права, зокрема в ч. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) зазначено: «Право кожного на життя охороняється законом». Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 р.) «Право на життя є невід`ємне право кожної людини. Це право охороняється законом».
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, відбувши покарання у вигляді позбавлення волі, висновків не зробив, маючи не зняту судимість, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, у стані алкогольного сп`яніння, медичну допомогу потерпілому не надав, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував і не перебуває, вину визнав.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
Враховуючи викладені дані про особу винного, усі обставини справи, суд приходить до висновку, призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст.286-1 КК України, виправлення ОСОБА_5 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі з позбавленням права керування транспортними засобами.
Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 75 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Стосовно цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 який пред`явив вимоги до цивільного відповідача ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ст. 129 ЦПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Як вбачається з матеріалів справи, потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов, в якому просить стягнути зі ОСОБА_5 на його користь суму матеріального збитку у розмірі 15949,03 грн., суму на відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 000,00 грн. та витрати на надання правової допомоги у розмірі 5000,00 грн.
Відповідно до заяви від 10 жовтня 2022 року ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дородньо-транспортної пригоди 19800,00 гривень.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_7 та потерпілий позов підтримали частково, а саме в частині моральної шкоди у розмірі 400 000,00 гривень, в задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Потерпілий ОСОБА_6 підтримав думку представника.
Згідно ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_6 вказує, що під час ДТП за участі ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, з приводу яких лікується до цього часу, купує ліки, надав на підтвердження зазначеного чеки на придбання ліків. В обґрунтування моральної шкоди потерпілий зазначає, що страждає від наслідків ДТП і станом на теперішній час, майже не чує на одне вухо, на теперішній час потребує додаткового оперативного втручання, не може прийти до нормального життя після перенесеного.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, визнали суму моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн., в решті задоволення позовних вимог просили відмовити.
Щодо вимог ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, суд враховуючи, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , які полягали у порушенні Правил безпеки дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, потерпілому ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду порушенням звичайного порядку життя, а наслідки для потерпілого є непередбачувані, отримана травма перешкоджає можливості активної і повноцінної його життєдіяльності. Також судом прийнято до уваги і те, що потерпілий переніс та переносить душевні страждання, фізичний біль, обумовлений спричиненими йому тяжкими тілесними ушкодженнями, переживав емоційний стрес, а негативні наслідки вчинення злочину потягли за собою втрату слуху на одному вусі, що обумовлює необхідність залучення фізичних, душевних та матеріальних ресурсів на їх подолання і компенсацію, до теперішнього часу потерпілий продовжує лікування.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вирішуючи розмір моральної шкоди, яка підлягає компенсації, враховуючи обставини дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), поведінку обвинуваченого після ДТП, а саме те, що він покинув місце ДТП, допомогу потерпілому не надавав, під час досудового розслідування матеріальної допомоги потерпілому надано не було, під час судового розгляду було відшкодовано 19800,00 гривень матеріальної шкоди, наслідків ДТП, суд приходить до висновку, що сума на відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 000 грн. на користь потерпілого є обґрунтованою.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про частковезадоволення позовних вимог позивача та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 300 000,00грн.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням авто-технічної експертизи № СЕ-19/104-22/18431 ІТ від 22.07.2022 року у розмірі 1887,80 грн., відповідно до статті 124 КПК слід стягнути з обвинуваченого.
В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2022 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Строк відбування покарання відраховувати з 01 липня 2022 року.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення воліз позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 - тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком чинності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 01 липня 2022 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 300 000,00 (триста тисяч) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Речові докази:

- автомобіль «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщений для зберігання на територію спеціального майданчику для зберігання транспортних засобів при гаражу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили повернути власнику ТОВ "Авентус Лізінг";
- диск CD з відеозаписом який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000706 від 01 липня 2022 року;
- змив речовини бурого кольору з консолі салону, виріз з поверхні нижньої частини сидіння водія, змив з керма та селектору КПП, вилучені в ході огляду автомобілю «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 від 01.07.2022 року та зразки крові підозрюваного ОСОБА_5 , які згідно квитанції № 1506/22 передані на зберігання до камери схову речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили знищити;
- диск DVD-R з відеозаписами дорожньо-транспортної пригоди в наслідок якої було травмовано гр.. ОСОБА_6 та потім проводять медичне обстеження ОСОБА_5 з метою встановлення чи перебував він у стані алкогольного, або наркотичного сп`яніння, які було надано з патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000706 від 01 липня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України:

- 1887,80 гривень (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім гривень вісімдесят копійок) - за проведену судову автотехнічну експертизу №СЕ 19/104-22/18431 - ІТ від 22.07.2022 року.

Матеріали кримінального провадження № 0000706 від 01 липня 2022 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/2197/22, провадження № 1-КП/210/463/22.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1