Справа № 331/3378/21
Провадження № 1-кп/331/162/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, в об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001434 від 24.09.2020 року, №0000288 від 19.08.2020 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 186 КК України, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні прокурор, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені під час досудового розслідування, та взяті до уваги при обранні запобіжного заходу під час судового розгляду продовжують існувати, свідки, потерпілі в судовому засіданні не допитані, просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора. Також вказав на те, що даних про зменшення ризиків не встановлено, крім того, на разі на розгляді суду перебуває об`єднане кримінальне провадження, де ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення особливо тяжкого та тяжкого злочину.

Захисником обвинуваченого заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу в частині зменшення розміру застави з 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до розміру застави, передбаченого нижньою межею п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Клопотання обґрунтоване тим, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, визначена сума застави є надмірною, а тому не відповідає меті і підставам застосування запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника, проти задоволення клопотання прокурора заперечував у повному обсязі.
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні вказала на те, що ризики необґрунтовані стороною обвинувачення. Вказала на те, що не має підстав стверджувати про систематичність вчинення кримінальних правопорушень, з огляду на презумпцію невинуватості, крім того, ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, проживав до затримання із сім`єю, наразі його матері потрібна підтримка сина.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2021 року у підготовчому судовому засіданні судом було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком до 28 серпня 2021 року включно. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 19 листопада 2021 року включно через продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені під час обрання запобіжного заходу та про які зазначено стороною обвинувачення, із ступеня тяжкості злочину та особи обвинуваченого, а також приймає до уваги те, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під варту, на теперішній час не відпали.
Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, є особою раніше засудженою, не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, офіційно місце реєстрації та проживання знаходиться за межами Запорізької області, також суд бере до уваги, що обвинувачений оголошувався у розшук у цьому кримінальному провадженні, що підтверджує наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що в разі звільнення обвинуваченого з-під варти він може перешкоджати завершенню розгляду кримінального провадження, ухилятися від участі у судових засіданнях, крім того, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає, що підстави для застосування запобіжного заходу з тримання під вартою не відпали, альтернативні більш м`які запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою та її продовження.
Більш того, на разі на розгляді суду знаходиться об`єднане кримінальне провадження, де ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення.
Обставини у справі з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінювалися, а ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшувалися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Розглядаючи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у частині зменшення розміру застави, суд приходить до наступного висновку.
Дійсно, 09.04.2021, обираючи під час досудового розслідування запобіжний захід, слідчим суддею був визначений розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу у вигляді 300ь розмірів прожиткового розміру для працездатних осіб.
Станом на дату розгляду клопотання, застава не внесена.
Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Істоміна проти України» суд визначає розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, іних даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Застава має на меті не гарантувати відшкодування шкоди,завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи у судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться із урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.
Таким чином, з огляду на той факт, що обвинувачений уже деякий час перебуває під вартою, має лише матір, суд вважає за можливо частково зменшити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.
З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 177, 178, 181, 183, 331, 371, 372, КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 18 квітня 2022 року включно.
Встановити заставу 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 372 150,00 (триста сімдесят дві тисячі сто п`ятдесят) грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися з меж міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;
- за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Строк дії ухвали встановити до 18 квітня 2022 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Повний текст ухвали оголошений 22 лютого 2022 року о 08 год. 00 хв.
Суддя: ОСОБА_1