Номер провадження: 11-сс/813/1001/22
Справа № 496/2845/22 1-кс/496/1176/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 та прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 15.07.2022 року, постановлену за результатами розгляду клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у кримінальному провадженні №0000430 від 13.07.2022 року,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення
Слідчий СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 15.07.2022 року було частково задоволено клопотання слідчого та відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 13.09.2022 року включно за адресою: АДРЕСА_3 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що сторона обвинувачення не довела, що існують розумні відомості та докази ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які б свідчили про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу. Крім того, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим, не може бути єдиною підставою задля застосування виняткового запобіжного заходу.

Зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою, а тому такою, що підлягає скасуванню. Просить її скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, зазначає, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра не містить ознак обґрунтованості, а ґрунтується на припущеннях та домислах, в діях ОСОБА_7 відсутній складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 , суд не оцінював докази на предмет допустимості, достатності та достовірності, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення жодними доказами не підтверджені.

В апеляційній скарзі прокурор вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що суперечить нормам процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі оцінені обставини справи та не надана належна увага тому, що наявні ризики, на які слідчий посилається у клопотанні; не було також й враховано дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь суспільної небезпеки та ризиків летальності його поведінки.

Крім того, прокурор зазначає, що підозрюваному інкримінується скоєння злочину проти життя та здоров`я особи, а тому до підозрюваного має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на підставі цього, прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі.

Позиції учасників апеляційного розгляду
У судовому засіданні апеляційного суду захисники та підозрюваний ОСОБА_7 , підтримали вимоги апеляційної скарги сторони захисту та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. А тому оскаржувана ухвала переглядається в межах апеляційних скарг прокурора та захисника.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 від 13.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно даних, наявних у матеріалах, доданих до клопотання слідчого, встановлено, що що 12.07.2022 до чергової частини Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області зі служби 102 надійшло телефонне повідомлення про те, що 12.07.2022 о 23.21 год в с. Великий Дальник Одеського району Одеської області мешканець будинку по АДРЕСА_4 під час конфлікту з компанією молодиків з мисливської рушниці застрелив молодого чоловіка. В ході досудового розслідування встановлено, що 12.07.2022 близько о 23.14 год, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 перебував за адресою: АДРЕСА_5 , де між ним та ОСОБА_11 раптово виник конфлікт на ґрунті неприязних відносин. В ході конфлікту ОСОБА_11 та ОСОБА_7 перемістились на територію присадибної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де між ними продовжився словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 , перебуваючи на території даної присадибної ділянки, на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_11 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, утримуючи в руках мисливський нарізний карабін «Форт-202», направив його в сторону ОСОБА_11 та здійснив постріл в грудну клітину ОСОБА_11 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального наскрізного поранення грудей з ушкодженням правої та лівої легенів, багатоуламкового перелому тіла дуги та відростків 12 хребця з ушкодженням спинного мозку на даному рівні, ушкодження низхідної аорти та двосторонній гемоторакс, від яких настала смерть ОСОБА_11 .

13 липня 2022 року ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру.

14 липня 2022 року слідчий звернувся до слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області із клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, дійшов висновку про необхідність відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали провадження, долучені до клопотання слідчого.

Слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази, які об`єктивно обґрунтовують підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, з вказаним висновком погоджується і апеляційний суд.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені. Однак воно висвітлене у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що підлягає застосуванню українськими судами.

Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011).

Від фактів, які є причиною виникнення підозри не вимагається такого ж рівня переконливості, як від тих, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку. Крім того, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994; «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та достатньою для виправдання подальшого розслідування з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри, колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується долученими до клопотання матеріалами провадження, зокрема: протоколом обшуку від 13.07.2022 року; протоколом огляду місця події від 13.07.2022 року; протоколом додаткового огляду місця події від 13.07.2022 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , та іншими матеріалами долученими до клопотання.

На переконання апеляційного суду, вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.

На думка апеляційного суду, зазначені у клопотанні обставини підозри, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Встановлені факти та інформація можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 , про підозру якого йдеться, міг вчинити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого йому було повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження №0000430 від 13.07.2022 року. Зокрема, вище встановлені обставини можуть свідчити про причетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Доводи захисника щодо відсутності обґрунтованої підозри за ч.1 ст. 115 КК України, з посиланням на ч.5 ст. 36 КК України, а саме, що підозрюваний застосував зброю для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло, є необґрунтованими, з огляду на те, що потерпілий не проникав у житло чи інше приміщення.

Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи захисника. що підозрюваний здійснив постріл через хвилювання за життя своє та дружини, оскільки він є інвалідом ІІ групи з огляду на те, що підозрюваний не вжив заходів безпеки, а саме не зачинився у будинку та не викликав поліцію.

З огляду на вищевикладене доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності обґрунтованості підозри відносно ОСОБА_7 апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів наголошує на таких обставинах.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, які обумовлені тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, також апеляційний суд погоджується з тим, що доведений ризик, що ОСОБА_7 може впливати на свідків даного кримінального провадження, які вже допитані на стадії досудового розслідування, однак можуть під незаконним впливом підозрюваного змінити свої покази під час судового розгляду.
Апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, однак в світлі інкримінованих обставин справи зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

Натомість апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, оскільки під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції прокурор довів існування обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою та обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не здатен запобігти встановленим ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку апеляційного суду, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 , ці вимоги закону були дотримані не в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції свого рішення про задоволення клопотання слідчого.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію, невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У зв`язку з наведеним, колегія судів дійшла висновку, що обрання підозрюваному ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить його належної процесуальної поведінки на час слідства та суду, та не буде ефективними для досягнення завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а перебування останнього на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу в виді тримання під вартою, колегія суддів вважає виправданим.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В свою чергу, п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України встановлює, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення; апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого підлягає задоволенню та до підозрюваного ОСОБА_7 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

В зв`язку із застосуванням до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він підлягає затриманню в залі апеляційного суду та доставки до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовльнити.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 15.07.2022 року відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000430 від 13.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримати в залі суду та доставити під вартою до Державної установи «Одеській слідчий ізолятор».

Прокурору ОСОБА_6 забезпечити виконання ухвали Одеського апеляційного суду.

Строк дії ухвали становить до 13.09.2022 року, у межах строку досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4