УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 211 051 000 041 08 від 12.11.2021, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Берегово Закарпатської області, громадянка України, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має 7 неповнолітніх дітей (зі слів), освіти не має, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 (зі слів), неодноразово судима, останній раз:

-21.10.2021 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 12.11.2021 повідомлено про підозру за ч.2 ст. 185 КК України, відповідно до якої підозрювана 11.11.2021, перебуваючи у підземному пішохідному переході на перехресті вулиць Майдан Незалежності та Хрещатик у м. Києві, проникла до рюкзака ОСОБА_7 , звідки викрала майно останньої на загальну суму 16 055 грн., після цього підозрювана з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрювана та її захисник просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, наполягаючи, що наміру переховуватись від органу досудового розслідування чи суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином остання не має, тому зазначені стороною обвинувачення ризики відсутні.

Крім того, захисник просив визнати затримання його підзахисної незаконним, оскільки, на його думку, підстави для затримання ОСОБА_4 , передбачені ст. 208 КПК України, відсутні.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваної ОСОБА_4 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя вважає, що на користь існування наведеного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 , не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрювану від вчинення дій з метою переховування.

Зазначені чинники у сукупності з покаранням, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, приводять до переконання, що ризик переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду є реальним.

Крім того, враховуючи, що підозрювана раніше засуджена за вчинення злочинів корисливої спрямованості, на теперішній час слідчий суддя не виключає, що здійснення злочинної діяльності є основним способом заробітку підозрюваної, тому ризик вчинення останньою іншого кримінального правопорушення є достатньо високим.

У той же час, слідчий суддя вважає недоведеним ризик, що підозрювана може вдатись до дій з метою здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілу у цьому кримінальну провадженні.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

У силу ст.178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй діяння.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч.2 ст.185 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Частиною 3 статті 183 КПК передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК розмір застави, слідчий суддя вважає, що застава у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Вирішуючи питання щодо законності затримання підозрюваної ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК, слідчий суддя бере до уваги таке.

Відповідно до ст. 208 КПК уповноважена особа має право без ухвали слідчого судді затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, зокрема, якщо після вчинення злочину потерпіла або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчими органу досудового розслідування шляхом проведення допиту потерпілої та огляду відео зображень, менш ніж за 24 години, тобто безпосередньо після допиту потерпілої, встановлений, зовнішній вигляд риси обличчя, одяг, що вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого останній злочину, та свідчить про законність затримання останньої з підстави, наведеній у ст. 208 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 206, 208, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 , поданої у порядку ст. 206 КПК України, щодо законності затримання підозрюваної ОСОБА_4 відмовити.
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_4 під вартою визначити по 10 січня 2022 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян, що становить 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн.

Застава може бути внесена підозрюваною, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві (, МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, розрахунковий рахунок № UA 1012089, призначення платежу застава за (ПІБ, дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) від (дата ухвали) по справі №…, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до підозрюваної обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на підозрювану такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця перебування;

У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави, однак на строк, що не перевищує строк досудового розслідування.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрювана, обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_8