Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/222/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2022 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 березня 2022 року в кримінальному провадженні № 0002060 від 26 серпня 2021 року за ч.5 ст.185 КК України про продовження обвинуваченому:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеси, громадянину України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-02 січня 2002 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст..69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. 18.02.2003 року на підставі ст..107 КК України ОСОБА_5 звільнений умовно-достроково від відбування покарання, невідбутий строк 10 місяців 14 днів;

-06 жовтня 2003 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, на підставі ст..70,71 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 роки 10 місяців 14 днів. 26 травня 2010 року ОСОБА_5 звільнений у зв`язку з відбуванням строку покарання;

-30 листопада 2012 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст..186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст..75 КК України, ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

-09 грудня 2014 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст..71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. 22.12.2017 року ОСОБА_5 звільнений від відбуття строку покарання;

строку тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження № 0002060 від 26 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого за ч.5 ст.185 КК України.

Під час судового засідання у вказаному кримінальному провадженні процесуальний прокурор ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри останнього у вчиненні умисного корисливого особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування інших запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 березня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 07 травня 2022 року.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного корисливого особливо тяжкого злочину проти власності, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, санкція якого передбачає позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, продовжувати злочинну діяльність, може впливати на свідків і потерпілих, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт. Також просить змінити розмір застави, який не перевищує розміру 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі обвинувачений буде переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

З посиланням на ряд рішень Європейського суду з прав людини («Бойченко проти Молдови», «Мамедова проти Росії», «Єлоєв проти України», «Свершов проти України») захисник стверджує про відсутність законних підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки матеріали справи не містять доказів причетності обвинуваченого до вчинення даного кримінального правопорушення.

Окрім того, вказує, що розмір застави, який запропонований судом не є обґрунтованим, так як значно перевищує розміри встановлені ч.2 ст.182 КПК України, у зв`язку з чим на думку захисника розмір застави повинен бути зменшений.

При таких обставинах, вважає, що висновки судді є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

У зв`язку з поданою до канцелярії суду заявою обвинуваченого ОСОБА_5 про його обов`язкову участь у судовому засіданні, судом була призначена відеоконференція на 21 березня 2022 року, однак зі слів працівників СІ обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У зв`язку з введенням на території України воєнного стану, доставка обвинувачених з слідчого ізолятора в судові засідання апеляційного суду не здійснюється.

Адвокат ОСОБА_6 будучи своєчасно повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям, однак будь-яких підтверджуючих документів до суду надано не було. У зв`язку з чим, враховуючи вимоги апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України вважає за можливе розглянути дану апеляційну скаргу без їх участі, тобто в письмовому провадженні.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України,

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в особливо великих розмірах, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.5 ст.185 КК України.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 березня 2022 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку з продовженням існуванням ризиків ч.1 ст.177 КПК України, а також не можливістю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

У зв`язку з вищевикладеним, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та продовжив строк тримання обвинуваченому ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого корисливого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим суддя районного суду під час розгляду клопотання прокурора дійшов до правильного висновку, про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, у тому числі за аналогічні умисні корисливі злочини, на шлях виправлення не став, не працює, немає сталого джерела доходу, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому згідно з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» та «Мацнеттер проти Австрії» існує можливість ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності подальшого утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою спростовуються вищевикладеним та матеріалами судового провадження.

Зокрема, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та тих обставин, що дане кримінальне правопорушення характеризоване певним зухвальством їх вчинення, є підстави вважати наявним ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми своїх показань, або відмови від таких.

Окрім того, згідно наявних в матеріалах кримінального провадження даних, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 на даний час до суду направлено два обвинувальних акти за вчинення тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, рішення по яких не прийнято.

Колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та виконання судового рішення у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, враховує можливість обвинуваченого ОСОБА_5 зникнути з місця проживання, оскільки фактичне місце проживання обвинуваченого за межами м. Кропивницького, ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, можливість вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора і продовжив строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Стосовно доводів захисника-адвоката про зменшення розміру застави, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Як встановлено вимогами ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, загальний розмір майнової шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому становить 5 000 000 грн.

У зв`язку з цим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, вищевказані ризики, передбачені ст..177 КПК України, а також розмір майнової шкоди, колегія суддів вважає, що районний суд обґрунтовано визначив розмір застави в сумі 4540000 грн., оскільки застава, яка визначена законом не здатна забезпечити виконання обвинуваченим у вчинення особливо тяжкого злочину ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 березня 2022 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в кримінальному провадженні № 0002060 від 26.08.2021 року за ч.5 ст.185 КК України на 60 днів, а саме до 07 травня 2022 року включно залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4