Справа № 404/2183/22
Номер провадження 1-кп/404/116/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши під час відкритого судового засідання у м.Кропивницькому в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001031 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мала Виска Кіровоградської області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження прокурором заявлено клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки завершити судовий розгляд кримінального провадження до моменту завершення терміну дії запобіжного заходу неможливо.

Проти клопотання прокурора виступила сторона захисту, яка просила змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, наполягаючи на відсутності підстав для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою та пославшись на наявність у нього постійного місця проживання та презумпцію невинуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, зважаючи на положення ст.331 КПК України та на досліджені докази, суд приходить до таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, з корисливих мотивів, за який у тому числі передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. При цьому обвинувачений офіційно не працевлаштований та не має офіційних заробітків, не одружений.

Водночас, встановлено, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, навчається та є студентом, не має судимостей. Під час кримінального провадження досліджено усі докази, а тому судовий розгляд знаходиться на завершальному етапі.

Даючи оцінку клопотанню прокурора про продовження строку тримання під вартою суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».

Крім того, ЄСПЛ висловлено позицію, що зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою (рішення «Харченко проти України»).

Стороною обвинувачення не надано достатніх доказів, щоб переконати суд у необхідності продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у матеріалах справи відсутні відповідні докази вмотивованості клопотання прокурора, а саме по собі посилання прокурора на тяжкість кримінального правопорушення не є достатньою підставою для продовження обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу.

Таким чином із врахуванням обставин, які наведені раніше, оцінюючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, від якого не настало тяжких і невідворотних наслідків, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні та достовірні докази того, що на теперішній час існують ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, зважаючи на досліджені докази, з метою забезпечення справедливого балансу інтересів обвинуваченого, який самий заінтересований в об`єктивності суду при з`ясуванні обставин цієї справи, та інтересів безпеки суспільства, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, - домашній арешт строком на 2 місяці, шляхом заборони обвинуваченому цілодобово залишати своє житло, що на переконання суду забезпечить дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки та цілком нівелює можливість реалізації спроб ухилитися від суду чи вчинити інший злочин.

Крім того, ризик можливого продовження або вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень повністю виключено, оскільки на орган Національної поліції покладається обов`язок забезпечити постійний ефективний контроль за виконанням обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням умов застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а на обвинуваченого згідно з вимогами ст.194 КПК України покладається обов`язок носити електронний засіб контролю.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України щодо можливості обвинуваченого ОСОБА_3 перешкоджати кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, а саме: на термін 2 місяці, тобто до 06 вересня 2022 року, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_3 цілодобового залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 негайно з-під варти в залі суду.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора та начальника відділення поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України, не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя Кіровського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1