Справа № 274/180/20
У Х В А Л А
Іменем України

04 травня 2022 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі, в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001348 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження №0001348 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 України.

Строк дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчуються 07 травня 2022 року, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 терміном на 60 діб, посилаючись на ризики, передбачені в ст. 177 КПК України та в судовому засіданні повністю підтримав дане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив суд змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, або особисте зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та просив суд змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки, суд не вбачає будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Крім того, суд не обирає альтернативний запобіжний захід обвинуваченому, оскільки обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимим, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, котре відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, молодий вік та задовільний стан здоров`я, відсутність роботи та сталих соціальних зв`язків, можливість ухилення від суду та перешкоджання кримінальному провадженню.

Крім того, суд бере до уваги, що на даний час по даному кримінальному провадженню не допитані свідки і при зміні запобіжного заходу обвинуваченому можливий його вплив на них.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість змінити міру запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, отже суд приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Приймаючи таке рішення суд також враховує, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, у тому числі за станом здоров`я.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 спливає, однак судове провадження не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, оскільки ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не змінились.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, або особисте зобов`язання задоволенню не підлягає з викладених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 392, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 , про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, або особисте зобов`язання, залишити без задоволення за безпідставністю.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити термін дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст.187 КК України, строком на 60 діб, по 02 липня 2022 року, включно.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_3

суддя ОСОБА_2