Провадження № 1-кп/761/191/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0000218 від 30.07.2013 року, відносно

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000218 від 30.07.2013 року, відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст. 191 КК України.

14.09.2022 року захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 . В клопотанні захисник ставить питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 191 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. В обґрунтування клопотання посилається на ті обставини, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів. Днем вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 та ч.5 ст. 191 КК України, які інкриміновані стороною обвинувачення ОСОБА_8 , згідно обвинувального акту є 03.08.2007 року. Отже. Станом на час проведення судового засідання з моменту вчинення кримінальних правопорушень вже сплив п`ятнадцятирічний термін, що є підставою згідно п.5 ч.1 ст. 49 КК України для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти заявленого клопотання, оскільки воно відповідає вимогам закону.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив клопотання захисника задовольнити, вказавши, що йому зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення, підстави звільнення, наслідки звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ст. 285 КПК України, ОСОБА_8 роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що ОСОБА_8 надав свою згоду саме на розгляд клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності.

Представником потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 надано суду заяви про відмову від позовних вимог у зазначеному кримінальному провадженні.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, клопотання та додатки до нього, суд приходить до таких висновків.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000218 від 30.07.2013 року, ОСОБА_8 обвинувачується у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, що вчинено в особливо великих розмірах, та у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 191 КК Україниза таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2003 року протоколом №1 Установчих зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн Про Плюс» обрано директором підприємства ОСОБА_8 .

Згідно статуту ТОВ «Дизайн Про Плюс», в редакції від 2007 року, директор товариства розробляє організаційну структуру та штатний розклад товариства і подає їх на затвердження зборів учасників товариства, формує керівний апарат товариства, визначає обсяг повноважень та обов`язків заступників директора (генерального директора) та інших посадових осіб товариства; без довіреності представляє товариство у відносинах з державними органами, в суді, господарському суді та в інших установах, підприємствах Д організаціях, а також виконує інші дії від імені товариства у взаємовідносинах із юридичними та фізичними особами; укладає від імені товариства угоди (договори, контракти), у тому числі зовнішньоекономічні; видає доручення на виконання дій від імені товариства, на представництво в державних, судових та інших органах; розпоряджається майном і коштами товариства в межах, наданих йому зборами учасників товариства; видає накази по товариству, в тому числі про прийом на роботу та звільнення з роботи, застосування заходів заохочення та стягнення; виконує інші дії, необхідна для досягнення мети діяльності товариства, за винятком тих, що віднесені до компетенції зборів учасників товариства.

Таким чином, директор ТОВ «Дизайн Про Плюс» наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, тобто являється службовою особою.

Так, у не встановлений слідством час та у не встановленому слідством місці, у директора ТОВ «Дизайн Про Плюс» ОСОБА_8 , виник умисел на розтрату чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у особливо великих розмірах, а саме, наступним обладнанням очолюваного ним ТОВ "Дизайн Про Плюс": станок фрезерно-гравіювальний Mecanumeric Mecasign MS 153 вартістю 241410,27 грн.; станок фрезерно-гравіювальний MECAPRO 3020 х2 101 вартістю 578288,95 грн.

Так, 03.08.2007, ОСОБА_8 , будучи службовою особою та діючи з корисливих мотивів, протизаконно, безпідставно, тобто без оформлення відповідних договорів (угод) та відображення по бухгалтерському обліку, витратив майно, що належить ТОВ "Дизайн Про Плюс" і яке було йому ввірене, шляхом передачі ОСОБА_6 : станка фрезерно-гравіювального Mecanumeric Mecasign MS 153, вартістю 241410,27 грн.; станка фрезерно-гравіювального MECAPRO 3020 х2 101, вартістю 578288,95 грн. перевізши його з приміщення, що за адресою: м. Київ, вул. Гайдара, 51 до приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 71В, внаслідок чого спричинив матеріальну шкоду ТОВ "Дизайн Про Плюс" на загальну суму 819699,22 грн., що є особливо великим розміром.

Крім цього, у не встановлений слідством час та у не встановленому слідством місці, в 2006 році, ОСОБА_8 дізнався про те, що ОСОБА_6 шукає спеціальне обладнання (фрезерно-гравіювальний верстат з ЧПО) для виготовлення рекламної продукції із пластику.

Будучи директором ТОВ «Дизайн Про Плюс», у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме, грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 60000 доларів США, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та зловживаючи довірою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 повідомив останньому про те, що готовий із ним придбати фрезерно-гравіювальний верстат з ЧПО в складчину для подальшого спільного користування ним на ТОВ "Міллтеко", достовірно знаючи про те, що зазначений верстат вже ввезений на територію України, придбаний за грошові кошти ТОВ "Дизайн Про Плюс" та оприбуткований по бухгалтерському обліку даного товариства.

Зокрема, ОСОБА_8 , зловживаючи довірою ОСОБА_6 , повідомив йому, що станок фрезерно-гравіювальний MECAPRO 3020 х2 101 знаходиться у Франції та надав копію інвойсу. Також, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_6 , що зазначений станок необхідно викупити найближчим часом, для чого необхідно залучити кредитні кошти, шляхом укладання кредитного договору на очолюване ним ТОВ "Дизайн Про Плюс", а ОСОБА_6 , у свою чергу, повинен буде виплатити половину вартості вказаного обладнання.

Таким чином, ОСОБА_8 створив у ОСОБА_6 почуття довіри до себе та оманливу впевненість у правомірності своїх дій.

При цьому, ОСОБА_8 усвідомлюючи те, що вказаний фрезерно-гравіювальний верстат належить не йому, а очолюваному ним ТОВ "Дизайн Про Плюс", повідомив ОСОБА_6 , що його частка за володіння фрезерно-гравіювальним верстатом становитиме 60000 доларів США.

Далі, 03.08.2007, у не встановленому слідством місці, ОСОБА_6 виходячи з виниклого почуття довіри до ОСОБА_8 і оманливої впевненості, що останній діє правильно і сумлінно, передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 60000 доларів США, вважаючи, що передає їх за частку володіння фрезерно-гравіювальним верстатом. У свою чергу, ОСОБА_8 пообіцяв передати йому вказаний верстат, а саме: станок фрезерно-гравіювальний MECAPRO 3020 х2 101 вартістю 578 тис. 288 грн. 95 коп., переоформивши його на ТОВ "Міллтеко".

Після цього, ОСОБА_8 усвідомлюючи те, що він являється директором ТОВ «Дизайн Про Плюс» та не являються власником станку фрезерно-гравіювального MECAPRO 3020 НОМЕР_1 , доставив зазначене обладнання ОСОБА_6 , до орендованої будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 71В, без наміру проведення переоформлення права власності на ТОВ "Мілдтеко". При цьому, ОСОБА_8 , з метою приховування своїх дійсних намірів щодо заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_6 , повідомив останньому, що переоформити вказане обладнання на ТОВ "Міллтеко" неможливо у зв`язку з існуючою у ТОВ "Дизайн Про Плюс" заборгованістю за кредитним договором, що не відповідало дійсності.

Заволодівши у такий спосіб грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 60000 доларів США, ОСОБА_8 розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену вище суму, що згідно курсу Національного банку України на момент вчинення становило 303 тис. грн., та є особливо великим розміром.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п.19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого, вислухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_8 наслідки задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Тобто суд, встановивши наявність передбачених законом, зокрема ст. 49 КК України, підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, зобов`язаний прийняти таке рішення, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.
За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України, суд першої інстанції своєю ухвалою, закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, в тому числі у разі встановлення підстав, передбачених ст. 49 КК України.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191 КК України, які згідно ст.12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів та за які передбачене покарання: за ч.4 ст.190 КК України - карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; за ч.5 ст.191 КК України - карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Вказані кримінальні правопорушення, згідно висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, вчинені 03 серпня 2007 року.
Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, положень ч. 4 ст. 12, п.5 ч. 1 ст. 49 КК України, станом на 14 вересня 2022 року сплинув строк п`ятнадцять років з дня вчинення кримінальних правопорушень та закінчились визначені п.5 ч.1 ст. 49 КК України строки давності.
Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду.
Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у ч.1 та ч.2 цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.
Таким чином, підставою звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених п.5 ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).
Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у справі наявні умови, які є правовою підставою для прийняття рішення судом про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, на підставі п.5 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За правилами ч. 8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п.5 ч.1 ст.49 КК України, відсутні підстави для проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.
За таких обставин клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі п.5 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, а кримінальне провадження №0000218 від 30.07.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191 КК України закриттю.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст.12, 44, п.2 ч.1 ст. 49 КК України,п.1 ч.2 ст. 284, ст.ст.285, 286, 350, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.
Звільнити ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191 КК України, на підставі п.5 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 30.07.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191 КК України закрити.
Стягнути з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-економічної експертизи (висновок №235т від 11.11.2014 року) в сумі 2808,96 грн., за проведення судово-почеркознавчої експертизи (висновок №366вке від 24.04.2014 року) в сумі 589,68 грн., за проведення судово-економічної експертизи (висновок №19/12-3/73 від 27.07.2016 року) в сумі 879,60 грн., на загальну суму 4278,24 грн.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 08.07.2016 року (справа № 758/8403/16-к) на нерухоме майно, а саме: на нерухоме майно, яке належить та зареєстроване на праві власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у кримінальному провадженні, а саме:
1)квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;
2)будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 08.07.2016 року (№ 758/8400/16-к) на нерухоме майно, а саме: на будівлю цехів оздоблювальних та рулонно - ворсанітових матеріалів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить на праві колективної власності ТОВ «ДИЗАЙН ПРО ПЛЮС».
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3