Справа № 126/1923/17
Провадження №11-кп/801/201/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2021року, яким
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з вищою освітою, заміжня, безробітна, інвалід ІІ групи загального захворювання, раніше не судима;
визнана невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 367 КК України та виправдана за недоведеністю, що в її діянні є склад цього кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що вона, перебуваючи з 29.08.2012 р. по 30.10.2014 р. на посаді головного бухгалтера Бершадської центральної районної лікарні та з 31.10.2014 р. на посаді головного бухгалтера Комунальної установи «Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування», реорганізованої з Бершадської центральної районної лікарні, будучи службовою особою, внаслідок недбалого виконання своїх службових обов`язків, визначених посадовими інструкціями № 507 від 03.09.2012, № 507 від 22.05.2013, № 942 від 31.10.2014, наказами № 160 від 31.05.2013 та № 189 від 05.07.2013 по Комунальній установі «Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування», а саме щодо забезпечення ведення бухгалтерського обліку, здійснення контролю за веденням касових операцій, раціонального та ефективного використання матеріальних та фінансових ресурсів, достовірно знаючи про покладені на неї обов`язки та маючи можливість їх реального виконання, внаслідок несумлінного ставлення до них допустила незаконне нарахування та виплату заробітної плати працівникам госпрозрахункового кабінету по наданню платних стоматологічних послуг. З 01.01.2013 по 31.12.2014 всупереч п.1.5 та п.5.4 наказу Міністерства охорони здоров`я України № 308/519 від 05.10.2005, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 507 від 28.12.2002 та ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», наказу № 276а від 19.11.2013 «Про використання коштів на заробітну плату» по Комунальній установі «Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування», Положення про госпрозрахунковий кабінет по наданню платних стоматологічних послуг № 1 від 01.03.2011 та Положення про госпрозрахунковий кабінет по наданню платних стоматологічних послуг № 520 від 24.12.2013, внаслідок відсутності належного контролю зі сторони обвинуваченої ОСОБА_7 , підпорядкованими працівниками проведено нарахування та виплату заробітної плати працівникам зубопротезної лабораторії, яка створена як структурний підрозділ стоматологічного відділення лікарні на принципах самоокупності, та основними джерелами фінансування якої є кошти, отримані за надані стоматологічні послуги від фізичних осіб, що призвело до зайвого нарахування та виплати за рахунок коштів спеціального фонду Комунальної установи «Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування» заробітної плати працівникам лабораторії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , у тому числі єдиного соціального внеску на загальну суму 160940,51 грн. Таким чином, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, незаконно нараховані та виплачені бюджетні кошти із спеціального фонду Комунальної установи «Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування», чим заподіяно істотну шкоду вказаній комунальній установі у вигляді матеріальних збитків на суму 160940,51 грн., яка станом на 31.12.2014 перевищує п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.367 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Розглянувши кримінальне провадження по суті, суд виправдав ОСОБА_7 за ч.2 ст. 367 КК України у зв`язку з недоведеністю, що в її діянні є склад цього кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням контролю за раціональним та ефективним використанням матеріальних та фінансових ресурсів установ, підприємств комунальної форми власності строком на 2 роки, на підставі ч.5 ст. 74, ст. 49 КК України звільнити її від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що показання свідків, допитаних у судових засіданнях, не узгоджуються з поясненнями сторони захисту, не надано належного аналізу доказам сторони обвинувачення та нормам законодавства, у вироку взагалі не наведено будь-яких належних мотивів, з яких суд відкинув надані стороною обвинувачення докази, а також не наведено, які докази, крім позиції сторони захисту, висловленої у судових дебатах, суд взяв до уваги, ухвалюючи вирок.

Крім того прокурор зазначила, що у переважній більшості судові засідання проводились без представника потерпілого за відсутності будь-якої заяви про проведення судових засідань без його участі, також представник потерпілого був позбавлений можливості виступити у судових дебатах та висловити свою позицію щодо обвинувачення, при цьому не був належним чином повідомлений про судове засідання та відповідної заяви про можливість проведення такого засідання у його відсутність не подав. Крім того, під час судового засідання 23.11.2021 судом не було оголошено про закінчення судових дебатів та надання обвинуваченій останнього слова.

На апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав заперечення, в яких просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та із звукозапису судового засідання 23 листопада 2021 року судовий розгляд відбувся без участі представника потерпілого - КНП «Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування», явка якого є обов`язковою за умови відсутності його заяви про проведення судового розгляду без його участі.

Судові дебати судом першої інстанції були проведені без участі представника потерпілого, при цьому відомостей про його належне повідомлення про виклик до суду немає, як і заяви про проведення судового розгляду без його участі.

В даному випадку є порушення права потерпілого. Так, зокрема, відповідно ч.3 ст. 56 КПК України потерпілий під час судового провадження має право бути завчасно проінформованим про час і місце судового розгляду, а також висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому.

З урахуванням того, що суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним відповідно до п. 5 ч.2 ст. 412 КПК України, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням у кримінальному провадженні нового розгляду у суді першої інстанції.

Разом з тим не відповідають дійсності аргументи прокурора щодо відсутності такої стадії судового розгляду як останнє слово, яка зафіксована на диску звукозапису судового засідання та журналі судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, з огляду на що в решті вимоги апеляційної скарги прокурора задоволенню не підлягають.

Разом з тим, при новому судовому розгляді кримінального провадження суду слід ретельно перевірити наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи та дати їм належну оцінку в судовому рішенні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а у кримінальному провадженні щодо неї призначити новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4