Справа № 991/2780/22
Провадження 1-кс/991/2797/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детективів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива заступника керівника Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000580 від 30.08.2017,

ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання ст.детектива, в якому він просив накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користуванняна майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на гроші в сумі 1 570 000,00 дол. США та 1 300 000,00 грн., які вилучені детективами Національного антикорупційного бюро України 28-29.07.2022 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання ст.детективом обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.368, ч.2 ст.209 КК України, санкції яких передбачають конфіскацію майна як вид покарання, у зв`язку з наведеним ст.детектив просить накласти арешт на майно підозрюваного, зокрема, яке було вилучене детективами Національного антикорупційного бюро України 28-29.07.2022 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Розгляд клопотання був призначений на 03.08.2022, 09.08.2022, 11.08.2022, 17.08.2022, 22.08.2022. Судове засідання призначене на 03.08.2022 було відкладене на 09.08.2022 за клопотанням захисника ОСОБА_8 , який просив перенести судове засідання, у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні. В подальшому судовий розгляд 09.08.2022 було відкладено на 11.08.2022, з підстав зайнятості судді у розгляді інших кримінальних проваджень. 11.08.2022 судове засідання було відкладене на 17.08.2022, проте 17.08.2022 розгляд був відкладений на 22.08.2022, з підстав неявки учасників провадження.

В судових засіданнях детективи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали подане клопотання, просили накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_6 , вилучені в ході проведення обшуку за місцем його проживання.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 в судових засіданнях, в письмових запереченнях та додаткових поясненнях проти задоволення клопотання заперечували, просили відмовити в задоволенні клопотання ст.детектива, зазначили, що клопотання необґрунтоване, факт належності вилучених грошових коштів саме ОСОБА_6 не встановлений, наголосили, що за логікою слідства майно між подружжям Мартиненків розділене за кімнатами.Проте органом досудового розслідування не було враховано те, що зазначена квартира, в якій було проведено обшук, належить на праві власності не ОСОБА_6 , а його дружині ОСОБА_9 . Поряд з цим, детективами у процесуальних документах, в тому числі повідомленні про підозру, зазначено місцем проживання ОСОБА_6 іншу квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Сторона захисту наголошувала, що обидва сейфи у двох кімнатах були відчинені не ОСОБА_6 , а його дружиною ОСОБА_9 за допомогою її ключа та відомого їй коду. Поряд з цим захисник зауважив, що порівняння зазначених сейфів за розмірами однозначно вказує на те, що вилучена сума грошових коштів об`єктивно не могла поміститись у сейфі, який сторона обвинувачення називає «сейфом дружини» і з якого знайдені кошти не вилучались.
Окрім цього, захисник зауважив, що в кімнаті, з якої були вилучені кошти, насправді знаходиться як чоловічий, так і жіночий одяг, а тому незрозумілою є позиція детективів, які визначили одну із кімнат виключно як «кімната, яку для проживання використовує ОСОБА_6 ». При цьому сторона захисту наголошує, що вказана кімната є фактично так званим «гардеробом». Більше того, розташування кімнат у квартирі вказує на те, що поруч знаходиться вхід до спортивної зали, яку аж ніяк не можна віднести до кімнати ОСОБА_6 , хоча б через те, що спортивна зала у квартирі одна, і нею користуються обидва з подружжя. Також як зазначила сторона захисту детектив приховав від слідчого судді обставини його спілкування з ОСОБА_6 за допомогою текстових повідомлень під час обшуку. Відповідні скріншоти з телефону ОСОБА_6 доводять, що в ході обшуку детектив написав ОСОБА_6 повідомлення з проханням відчинити всі замкнуті двері, сховища, сейфи, на що отримав очікувану відповідь, що там (у квартирі) є дружина, яка й відчинить все. Згодом детектив повторно звернувся до ОСОБА_6 з повідомленням, що у випадку якщо сейф не відчинять, його буде зламано. На це ОСОБА_6 повідомив детектива про те, що у нього немає особистого сейфу в цій квартирі.
Сторона захисту зауважила, що насправді вилучені грошові кошти є власністю ОСОБА_10 , оскільки призначалися для повернення боргу, взятого дружиною ОСОБА_6 ОСОБА_9 для відкриття салону краси, а тому на вказані кошти не може бути накладено арешт, з підстав забезпечення можливої конфіскації як виду покарання.

Поряд з цим захисником зауважено, що стороною обвинувачення пропущений строк на звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, визначений абз.2 ч.5 ст.171 КПК України, з огляду на те, що обшук було фактично завершено (згідно відомостей з протоколу) о 00:01 29.07.2022, тому строк звернення з клопотанням про арешт вилученого майна сплинув 31.07.2022 о 00:01. Разом з цим, в ході ознайомлення з матеріалами судової справи, захист встановив, що клопотання про арешт майна було подано до суду 01.08.2022, про що свідчить відповідний штамп вхідної кореспонденції канцелярії Вищого антикорупційного суду. Відомостей про направлення клопотання поштою чи іншим засобом зв`язку в межах наданих 48 годин матеріали судової справи не містять. За таких обставин, на момент вирішення цього клопотання вилучені грошові кошти позбулись процесуального статусу тимчасово вилученого майна та повинні бути повернуті особі, у якої вони були вилучені. Поряд з цим захист вказує на положення ч.6 ст.173 КПК України, відповідно до яких ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Як вказує захисник дана імперативна норма унеможливлює наразі задоволення клопотання про арешт майна та зобов`язує повернути його до місця вилучення.

Щодо зафіксованої в ході НСРД розмови ОСОБА_6 з директором салону краси, сторона захисту зазначила, що на їх переконання єдине, що доводить ця розмова, так це наявність у ОСОБА_6 станом на дату дзвінка можливостей розпорядитись грошовою сумою у доларах США, яка еквівалентна 70790,00 грн. При цьому з даної телефонної розмови не вбачається якими коштами він розпоряджається - своїми, дружини чи третьої особи.

В судових засіданнях 03.08.2022 та 11.08.2022 стороною захисту було заявлене клопотання про допит свідка ОСОБА_10 відповідно до ч.4 ст.172 КПК України. Клопотання обґрунтоване тим, що вилучені грошові кошти на які сторона обвинувачення просить накласти арешт насправді належать свідку ОСОБА_10 , тому необхідно його допитати, щоб він підтвердив обставини укладення договорів з ОСОБА_9 10.08.2013 та 12.08.2020 та пояснив чи він дійсно надавав такі кошти дружині ОСОБА_6 ОСОБА_9 , а тому як стверджує захист, його свідчення є істотними для вирішення клопотання сторони обвинувачення.

Детективи стосовно заявленого захисниками клопотання про допит свідка ОСОБА_10 заперечували, вважали, що підстави для допиту ОСОБА_10 відсутні.

Відповідно до положень ч.4 ст.172, ст.336 КПК України, в судовому засіданні 11.08.2022 був допитаний свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . На запитання захисника ОСОБА_8 свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що дійсно ним було укладено договір позики з ОСОБА_9 та він надав їй в борг 3 120 000 доларів США. В подальшому було укладено додаткову угоду, оскільки 1600 000доларів США вона йому повернула та залишок боргу складав 1520 000 доларів США. Гроші мала повернути в перший день літа цього року. Зауважив, що ОСОБА_11 знає дуже давно, понад 30 років, приблизно з 1997 року, вона являється подругою його дружини. У зв`язку з тим, що давно знає ОСОБА_11 , договір позики нотаріально не посвідчувався. ОСОБА_12 свідок знає з 2005-2006 років. Зазначив, що в квітні цього року ОСОБА_11 йому зателефонувала та повідомила, що залишок боргу, а саме грошові кошти в сумі 1520 000 доларів США вона вже зібрала та готова повернути. Однак віддати не могла тому, що свідок вже понад 6 місяців перебуває за кордоном на лікуванні.

На запитання детективів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 свідок підтвердив, що дійсно договір позики з ОСОБА_9 укладав, зауважив, що їй потрібні були кошти на відкриття салону. Зазначив, що єдиним його проханням було, щоб салон ОСОБА_11 був красивим, вона зробила його в стилі художника Модільяні, бо знає, що він свідку дуже подобається. Договір позики укладався на суму 25 млн грн., що було еквівалентом 3 120 000 доларів США. Повідомив, що договір був типовим, складали його юристи з юридичної фірми свідка «Кредо Класик Консалтинг», кому саме доручив складання договору він не пам`ятає, на фірмі працює 6 юристів, можливо ОСОБА_13 або ОСОБА_14 , комусь із них. Договір із ОСОБА_9 підписали при особистій зустрічі, можливо на АДРЕСА_4 , тому що там знаходився його офіс. Зауважив, що дата договору відповідає даті його укладення. Передача грошових коштів відбувалась в доларах США, але прив`язка в договорі була до гривні. Гроші передавались свідком ОСОБА_11 одночасно із підписанням договору. Свідок зауважив, що сума коштів, які він дав у борг є для нього значною сумою. Однак в той час він продав компанію за 25 млн Євро, тому в нього були кошти і він їх надав. Стосовно необхідності його допиту в якості свідка в судовому засіданні, він дізнався від ОСОБА_11 , яка подзвонила йому і сказала, що не може віддати кошти та йому необхідно буде виступити під час судового розгляду. Щодо додаткової угоди свідок зазначив, що не пам`ятає коли саме вона укладалась. Частину коштів ОСОБА_11 повернула йому особисто, розписок в нього немає, лише договір позики та додаткова угода, цього достатньо. Повернення частини боргу було в доларах США, це була сума 1600 000 доларів США. На запитання детективів свідок зазначив, що в деклараціях він не зазначав про такі видатки як надання грошових коштів в борг. Коли останній раз він бачився з ОСОБА_6 він не пам`ятає, а спілкувались нещодавно.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання та надані учасниками матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна викладені в ч.2 ст.171 КПК України. Так, зокрема, в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого ст.детективом клопотання, воно відповідає вимогам закону, подане з додержанням вимог статті 171 КПК України, містить всі встановлені законом обставини, а тому підстави для його повернення ст.детективу відсутні.

Так, слідчим суддею встановлено, що 01.08.2022 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання старшого детектива - заступника керівника Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000580 від 30.08.2017.

Стосовно аргументів сторони захисту про те, що стороною обвинувачення пропущений строк подання клопотання про арешт майна, слід зазначити наступне.
Як вбачається з наданих матеріалів, клопотання про накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені в ході проведення обшуку 28-29.07.2022, надіслане до суду засобами поштового зв`язку 29.07.2022 о 18год.46хв., тобто фактично в день завершення обшуку, що стверджується накладною №870 з описом вкладення до зазначеної накладної та її трекінгом.
За наведеного доводи сторони захисту щодо пропуску строку, встановленого абз.2 ч.5 ст.171 КПК України, безпідставні та не беруться до уваги слідчим суддею.
Водночас сторона захисту посилається на положення ч.6 ст.173 КПК України, які встановлюють строк для розгляду клопотання про арешт майна.
Слід зазначити, що клопотання про арешт майна надійшло до суду 01.08.2022 та призначене до розгляду 03.08.2022, тобто у встановлені кримінальним процесуальним законом строки. Однак сторона захисту, з`явившись в судове засідання 03.08.2022 та будучи представлена двома захисниками - ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , заявила клопотання про відкладення судового розгляду та наполягала на відкладенні розгляду на інший день, у зв`язку з зайнятістю захисника ОСОБА_8 , в іншому судовому засіданні. Вказане клопотання слідчим суддею було задоволене, розгляд відкладено на 09.08.2022, з метою недопущення порушення права на захист. Натомість сторона захисту наразі наголошує на неможливості постановлення судового рішення за межами строків, встановлених ч.6 ст. 173 КПК України та необхідності повернення вилученого майна.
Вказані обставини на думку слідчого судді свідчать про намагання сторони захисту штучно створити підстави для подальшого оскарження судового рішення.
Водночас варто зауважити, що відмова в задоволенні клопотання про арешт майна можлива лише, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК (частина 1 статті 173 КПК). При цьому сплив процесуального строку постановлення ухвали, за результатами розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, не припиняє необхідності виконати обов`язок розглянути клопотання та не тягне за собою припинення повноважень слідчого судді на прийняття відповідного судового рішення.

Тобто, з одного боку порушення передбаченого частиною 6 статті 173 КПК строку, є юридичним фактом, з яким закон пов`язує припинення режиму тимчасового вилучення майна (пункт 3 частини 1 статті 169 КПК «Припинення тимчасового вилучення майна»), встановлює обов`язок негайно повернути майно особі, в якої воно було тимчасово вилучене, а з іншого - не є підставою для відмови в арешті майна.

Правові інститути тимчасово вилученого майна (глава 16 КПК) та арешту майна (глава 17 КПК) є пов`язаними, але відносно самостійними, з різними цілями та правовими наслідками. Отже, вирішення питання щодо арешту майна залежить від того, чи має воно значення в кримінальному провадженні, а не від процесуального строку розгляду відповідного клопотання. У протилежному випадку вирішення питання щодо арешту майна (арешт майна чи відмова в арешті майна) залежно від строків розгляду клопотання матиме формальне значення та суперечитиме суті та призначенню правового інституту арешту майна.

Аналогічної правової позиції дотримується і Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду (ухвала від 04.06.2020) у справі № 757/60650/19-к (провадження № 11-сс/991/446/20).

За наведених обставин, слідчий суддя здійснює розгляд клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000580 від 30.08.2017.

У клопотанні ст.детектив просив слідчого суддю накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, а саме на гроші в сумі 1 570 000,00 дол. США та 1 300 000,00 грн., які були вилучені за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 в кімнаті, яку він використовує для проживання, серед його особистих речей у сейфі, в ході проведення обшуку 28-29.07.2022 за адресою: АДРЕСА_1 .
Ст.детектив у клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно - з метою конфіскації майна як виду покарання.

Клопотання обґрунтовується тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні за №0000580 від 30.08.2017, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.368, ч2 ст. 209 КК України.

За версією сторони обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що будучи народним депутатом України та головою комітету Верховної Ради України з питань паливно-енергетичного комплексу, ядерної політики та ядерної безпеки, 03.08.2014 отримав за сприяння інтересам чеської компанії «SKODA JS a.s.», шляхом вчинення або невчинення в її інтересах дій з використанням наданої ОСОБА_6 влади та службового становища, зокрема при її взаємовідносинах із компанією ДСП «Чорнобильська АЕС» та ДП «НАЕК «Енергоатом», з розрахункового рахунку чеської компанії «SKODA JS a.s» № НОМЕР_1 на розрахунковий рахунок компанії «DEVECOM COMPANY LIMITED» № НОМЕР_2 , (відкритий у «EUROBANK CYPRUS LTD») на підставі угоди про співпрацю № JS-OBCH/150/14 від 24.04.2014 неправомірну вигоду в розмірі 311 563,00 Євро, що за курсом Національного банку України (16,170218 гривні до 1 Євро) складає 5 038 041,63 грн. (у 8272 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який складав 609 грн.), та є особливо великим розміром. Згодом ОСОБА_6 , за версією слідства, вчинив низку дій з використанням наданої йому влади та службового становища народного депутата та голови вказаного комітету, спрямованих на забезпечення розрахунків ДСП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за контрактом № JS-OBCH/395/12 від 21.12.2012, та мав у подальшому сприяти діяльності компанії «SKODA JS a.s.» у здійсненні господарської діяльності на території України, з використанням наданої йому влади та службового становища. У подальшому ОСОБА_6 отримані 03.07.2014 за угодою про співпрацю № JS-OBCH/150/14 від 24.04.2014 на розрахунковий рахунок компанії «DEVECOM COMPANY LIMITED» № НОМЕР_2 від компанії «SKODA JS a.s.» кошти в сумі 311 563,00 Євро частково, в сумі 293 000, 00 Євро, що еквівалентні 4 963 992, 95 грн. та є великим розміром, з метою приховання та маскування незаконного їх походження у період з 28.07.2014 по 17.12.2014 легалізував (відмив) шляхом вчинення фінансових операцій за агентською угодою від 28.07.2014 з компанією «HORVILLE HOLDINGS LIMITED», а також операцій за кредитними договорами від 23.07.2014 та від 15.12.2014 з компанією «FINDON SERVICES LIMITED», та акумулював їх на розрахунковому рахунку компанії «FINDON SERVICES LIMITED» № НОМЕР_3 , бенефіціарним власником якого він був, після чого ці активи використав на власні потреби.

Таким чином органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.368, ч.2 ст.209 КК України, а саме: у одержанні службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, предметом якого була неправомірна вигода в особливо великому розмірі; та у легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, а саме у вчиненні фінансових операцій та правочинів з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчиненні дій, спрямованих на приховання та маскування незаконного походження таких коштів, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, а так само у набутті, володінні та використанні коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинених у великому розмірі.

28.07.2022 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.368, ч.2 ст.209 КК України.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що аналіз представлених доказів об`єктивно пов`язує підозрюваного зі злочином, доводячи причетність до нього в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування, а тому слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в межах даного кримінального провадження. Так, наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

За вказаних обставин слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.368, ч.2 ст.209 КК України обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень достатніми.

Слід зазначити, що, встановлюючи можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя не встановлює наявність в його діях складу злочину, його винуватість чи ступінь вини, питання належності та допустимості доказів, тобто не вирішує питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по сутті. Слідчий суддя, оцінивши сукупність отриманих доказів, лише встановлює, що кримінальні правопорушення, про які йдеться в клопотанні, за наведених обставин могли бути вчинені та до їх вчинення може бути причетний ОСОБА_6 , а тому в цьому кримінальному провадженні наявні підстави для застосування заходів забезпечення, зокрема, арешту майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна та допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

Як зазначено в клопотанні та підтверджено детективами НАБУ в судому засіданні, метою накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні є забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Арешт майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна (ст.170 КПК України).

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого (ч.1 ст.50 КК України).

Згідно зі ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України.

На детектива покладається обов`язок при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна надати документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, підозрюваним таким майном (п.3 ч.1 ст.171 КПК України).

Ст. детектив у клопотанні та в судовому засіданні, обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_6 , а саме на грошові кошти, зазначив, що в період з 15 год. 10 хв. 28.07.2022 по 00 год. 01 хв. 29.07.2022 за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 детективами Національного антикорупційного бюро України було проведено обшук, під час якого в кімнаті, яку для проживання використовує ОСОБА_6 , серед його особистих речей у сейфі вилучено грошові кошти в сумі 1 570 000, 00 дол. США та 1 300 000 грн. Водночас, виявлені в ході обшуку в окремій спальні, якою користується його дружина ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 108 900, 00 дол. США та 500 Євро детективами не вилучалися.

Поряд з цим ст.детективом зауважено, що досудовим розслідуванням встановлено те, що ОСОБА_6 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

До того ж сторона обвинувачення зазначає, що подружжя Мартиненків та зокрема ОСОБА_6 має достатньо коштів для накопичення суми 1 520 000, 00 дол. США та 1 300 000грн. готівкою за місцем їх спільного проживання у АДРЕСА_1 .

Про достатній матеріальний стан свідчить зокрема наявність у ОСОБА_6 у власності квартир АДРЕСА_5 , що об`єднані в одну, загальною площею 521 кв. м. по АДРЕСА_2 . Окрім того ОСОБА_6 на праві власності належить автомобіль Toyota Sequoia 5.7, 2010 року випуску, ціна на яку, згідно публічно доступної інформації коливається від 29 до 39 тисяч доларів США (що еквівалентно від 783 тис. грн. до 1 млн. грн.).
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_6 є учасником ТОВ «Інтер-Вент» () з розміром частки у складі статутного капіталу 2 731 900,00 грн.; ТОВ «Вортекс» () з розміром частки у складі статутного капіталу 301 690,00 грн.; ТОВ «Техно-Інвест» () з розміром частки у складі статутного капіталу 3 037 600,00 грн.; ТОВ «Спецмашкомплект» (), з розміром частки 500 000 грн. (50%). Тобто, безпосередньо ОСОБА_6 належить часток у статутних капіталах компаній України на загальну суму 6 571 190,00 грн. Разом з тим, ТОВ «Вортекс», часткою якого володіє ОСОБА_6 , належать об`єкти нерухомого майна в загальній кількості 41 одиниця, які знаходяться на території Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Таким чином, ОСОБА_6 опосередковано має право на відповідну частку вартості вказаних будівель та приміщень.
До того ж, ОСОБА_6 09.12.2021 придбав земельну ділянку з кадастровим номером :03:207:0153 площею 0,1503 га за ціною 372 500 грн. та в той же день продав цю земельну ділянку ТОВ «АЙ СІ ТІ» за ціною 3 500 000 грн. Таким чином ОСОБА_6 з 2017 року по 1 квартал 2022 року отримано оподаткованих доходів в сукупному розмірі 40 494 017 грн., а ОСОБА_9 з 2017 року по 1 квартал 2022 року отримано оподаткованих доходів в сукупному розмірі 5 732 650 грн.

Безпосередньо ОСОБА_6 належать банківські рахунки, відкриті в банку АТ «Укргазбанк» та АТ «Таскомбанк». На рахунках ОСОБА_6 в АТ «Укргазбанк» станом на початок 2022 року зберігаються кошти в сумі 4 625 751 грн. та 2915 доларів.
Згідно з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2018, між ТОВ «ЮНІСТІЛ» та HUMMERON COMPANY LIMITED було укладено Угоду про прощення боргу від 11.07.2018, згідно п.1.1. якої, HUMMERON COMPANY LIMITED (бенефіціарним власником якої є ОСОБА_6 ,) прощає заборгованість ТОВ «ЮНІСТІЛ» перед HUMMERON COMPANY LIMITED на загальну суму 18 230 470,26 доларів США (еквівалентно близько 500 млн. грн.). Вказане свідчить про значний майновий стан зазначеної компанії, а отже ОСОБА_6 , як власник компанії може фактично користуватися її активами та використовувати на власний розсуд.

Про матеріальний стан ОСОБА_6 також свідчить інформація Держприкордонслужби України стосовно перетину ним кордону. Загалом, в період з 02.09.2016 по 11.01.2022 ОСОБА_6 перетнув державний кордон України 171 раз.

В той же час, ОСОБА_6 вживає конспіративних заходів з метою укриття витрат, понесених для власних потреб, шляхом використання активів ТОВ «Медінвест-консалтинг». Так, за кошти вказаного товариства в інтересах ОСОБА_6 було придбано коня по кличці ОСОБА_15 за ціною 300 тис. Євро. Згідно з договором від 30.07.2021 ТОВ «Медінвест-консалтинг» придбало коня у компанії «Helgstrand Dressage Aps» (Данія) за ціною 300 000 Євро (що на день купівлі становило 8 066 010 грн.) і 27.08.2021 кінь ввезений на територію України. Також, ОСОБА_6 використовує автомобіль Toyota Land Cruizer 200 2018 року випуску, вартістю 2 600 626 грн., який належить ТОВ «Медінвест-консалтинг».

При цьому не може залишатися поза увагою той факт, що основним зареєстрованим видом економічної діяльності ТОВ «Медінвест-консалтинг» є загальна медична практика.

Таким чином, як зазначили детективи під час судового розгляду, необхідність арешту грошових коштів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 1 570 000, 00 дол. США та 1 300 000,00 грн., що вилучені під час обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, стороною обвинувачення обґрунтовується необхідністю запобігання можливості підозрюваного ОСОБА_6 приховати та відчужити зазначені кошти, з метою уникнення їх можливої конфіскації як виду покарання.
Тож, на думку сторони обвинувачення існує сукупність достатніх підстав вважати, що грошові кошти, що були вилучені 28-29.07.2022 за місцем проживання ОСОБА_6 , є предметом можливої конфіскації майна, як виду покарання, що передбачене санкціями ч.4 ст.368 та ч.2 ст.209 КК України та яке може бути призначене ОСОБА_6 судом у випадку направлення обвинувального акту до суду та визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Таким чином при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правові підстави арешту майна, а саме: можливість накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наявність майна, на яке може бути накладено арешт, а також наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

28.07.2022 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.368, ч.2 ст.209 КК України.

Санкція ч.4 ст.368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. В той же час, санкцією ч.2 ст.209 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Отже ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного, а тому накладення арешту на його майно відповідає ч.5 ст. 170 КПК України. З огляду на викладене в межах кримінального провадження № 0000580 від 30.08.2017 існують підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_6 , визначені ч.5 ст.170 КПК України, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

У судових засіданнях детективи наголошували на належності вилучених грошових коштів саме ОСОБА_6 , при цьому факт проживання ОСОБА_6 у квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , стверджується наступним.

Так зокрема, згідно протоколу додаткового огляду від 08.08.2022 вбачається, що детективом Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 проведено огляд протоколів НСРД від 11.01.2022 у виді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, проведених відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 08.07.2021 по 07.08.2021; від 24.05.2022 у виді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, проведених відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 19.01.2022 по 19.02.2022; від 10.06.2022 у виді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, проведених відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 21.05.2022 по 01.06.2022, грифи секретності з яких знято.

На підставі аналізу даних, при співставленні отриманих відомостей про час активності та тривалість активності мобільного пристрою ОСОБА_6 у зоні дії перелічених базових станцій можливо зробити висновок про місце проживання ОСОБА_6 :

-в період 13.07.2021 по 07.08.2021 останній проживав за адресою АДРЕСА_6 та періодично відвідував заміський будинок за адресою АДРЕСА_7 ;

-в період з 22.01.2022 по 19.02.2022 ОСОБА_6 проживав за адресою АДРЕСА_1 та періодично відвідував заміський будинок за адресою АДРЕСА_7 ;

-в період з 21.05.2022 по 01.06.2022 ОСОБА_6 постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 та одного разу в денний час відвідав заміський будинок за адресою АДРЕСА_7 .

На підтвердження того, що з січня 2022 року ОСОБА_6 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 свідчить в тому числі розмова з дочкою від 05.02.2022 о 15год 00 хв. 01 сек., зафіксована в протоколі про результати проведення НСРД від 24.05.2022. В даній розмові ОСОБА_6 зазначає, що вона повинна була бути вдома в половині третьої на що вона відповідає, що вже машині. Під час цієї розмови мобільний пристрій ОСОБА_6 перебував в зоні дії базової станції: АДРЕСА_8 .

Також про те, що ОСОБА_6 і надалі проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_1 свідчить розмова, що відбулася в 11 год 53 хв. 49 сек. з директором ТОВ «Моді Б`юті Центр» (знаходиться за адресою м. Київ, вул. Івана Франка, 4Б), бенефіціарним власником якого є ОСОБА_9 - Олішевко Оленою та яка зафіксована в протоколі про результати проведення НСРД від 10.06.2022. В ході цієї розмови ОСОБА_16 повідомляє про наявну заборгованість за комунальні послуги салону в сумі 70 790 грн. ОСОБА_6 повідомив, що їй потрібно піднятися в квартиру і він дасть їй кошти, однак лише в доларах. Під час цієї розмови мобільний пристрій ОСОБА_6 перебував в зоні дії базових станцій: АДРЕСА_9 .

Вказане підтверджує те, що розмова між ОСОБА_6 та ОСОБА_17 велася стосовно коштів, які знаходяться у квартирі за тією самою адресою. При цьому, 10.06.2022 дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_9 не перебувала на території України, що підтверджується відомостями з бази даних Державної прикордонної служби України «АРКАН».

Крім того, в періоди проведення контролю з 22.01.2022 по 19.02.2022 та з 21.05.2022 по 01.06.2022 мобільний пристрій ОСОБА_6 жодного разу не фіксувався в зоні дії базових станцій, характерних для місця перебування за адресою АДРЕСА_6 .

Окрім того, згідно протоколу додаткового огляду від 08.08.2022, детективом Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 проведено огляд відеозапису обшуку, проведеного 28.07.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 .

Як вбачається з відеозапису, квартира АДРЕСА_10 займає весь поверх. Обстановка помешкання дає підстави вважати, що кожен із членів родини займає окрему кімнату, а спальня, вхід до якої здійснюється з ОСОБА_18 є кімнатою ОСОБА_6 . Якщо рухатися від входу в квартиру прямо по коридору у ОСОБА_18 , прямо до ОСОБА_18 , справа з ОСОБА_18 міститься вхід в чоловічу спальню, де виявлено особисті речі ОСОБА_6 . По руху далі в спортзал, справа міститься вхід в гардеробну, де виявлено чоловічий одяг та в одній із шаф міститься сейф, в якому виявлено документи ОСОБА_6 , документи на купівлю коштовностей, документ дочки ОСОБА_19 та кошти в сумі 1570000 дол. США та 1300000 грн.
В ході обшуку серед іншого, було виявлено наступне.
ОСОБА_20 , в тумбі з шухлядами знаходяться: Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 ; Копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ; Свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_6 ; Свідоцтво про одруження на ім`я ОСОБА_6 ; Свідоцтво про розірвання шлюбу ОСОБА_6 ; Копія картки про присвоєння номера фізичній особі-платнику податків; Копія договору поділу сумісного майна подружжя між ОСОБА_21 та ОСОБА_6 ; Довідка про заміну електролічильника за адресою АДРЕСА_6 , видана споживачу ОСОБА_6 .
У спальні, вхід до якої здійснюється з ОСОБА_18 , на столі біля ліжка виявлено Лист Вищого антикорупційного суду на ім`я ОСОБА_6 , скерований на адресу АДРЕСА_6 . В шухлядах цього столу виявлено: ОСОБА_22 в якому знаходяться: Картка Priority Раss на ім`я ОСОБА_23 дійсна до 18.02.2022; Картка Visa АТ «Укргазбанк» на ім`я ОСОБА_23 , дійсна до 09.22; Візитні картки на ім`я ОСОБА_12 як представника Інститут клітинної терапії; Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серія ЕАР №5561759 від 03.07.2022. Згідно постанови, ОСОБА_6 , 03.07.2022 о 11год 51хв. 27сек., рухаючись в с.Колоденка Рівненського району перевищив встановлену швидкість руху на автомобілі Тоуоta Land Cruizer 200 НОМЕР_5 , належному ТОВ «Медінвест Консалтинг»; Копія протоколу наради по роботі ПАТ «Запоріжабразив» при директорі представництва в м. Київ ОСОБА_6 від 14.04.2022; Копія протоколу наради по роботі ПАТ «Запоріжабразив» при директорі представництва в м. Київ ОСОБА_6 від 28.03.2022; Повістка Вищого антикорупційного суду про виклик до суду у кримінальному провадженні №0000153, головуючий суддя ОСОБА_24 від 24.09.2021; Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , до Вищого антикорупційного суду; Ухвала Вищого антикорупційного суду від 29.06.2021 у справі №761/8826/19 головуючий суддя ОСОБА_24 ; Лист Вищого антикорупційного суду від 29.06.2021 у справі №761/8826/19 головуючий суддя ОСОБА_24 ; Міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику від 12.06.2021 на ім`я ОСОБА_23 ; Лист компанії Воllwerk від 06.10.2021 щодо присутності бізнес- партнера ОСОБА_23 на зустрічі у м. Відень, що має відбутися з 07 по 9 жовтня 2021; Блокноти з особистими записами від руки ймовірно ОСОБА_23 де, зокрема, зазначено планування зустрічей. Вказані, наприклад такі особи як ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та інші, а також записи від руки щодо судових засідань.
В тумбі поряд з ліжком в спальні виявлено: копію картки платника податків на ім`я ОСОБА_23 , виготовлена в додатку «Дія»; Медичні документи на ім`я ОСОБА_6 ..
Далі зі спальні є доступ до приміщень ванної кімнати, спортзалу, та гардеробу. В спортзалі виявлено чоловічий одяг та взуття, а також спортивне спорядження значної ваги. У гардеробній, виявлено чоловічий одяг та взуття та сейф, в якому знаходяться грошові кошти та документи на ім`я ОСОБА_23 та його дочки ОСОБА_19 , Шлюбний договір, трудова книжка на ім`я ОСОБА_23 , Конверт до банківської картки на ім`я ОСОБА_23 , медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_23 , фотографії на документи, з зображенням ОСОБА_23 .
До вказаного протоколу додаткового огляду від 08.08.2022 додані скріншоти, на яких відображені виявлені перелічені документи та речі, а також скріншоти на яких міститься зображення загального вигляду кімнати ОСОБА_6 .

Водночас варте уваги те, що з наданих стороною захисту скріншотів обміну повідомленнями детектива із ОСОБА_6 , останнім не заперечується факт проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

На основі поданих доказів, слідчим суддею встановлено, що вказане майно (грошові кошти в сумі 1 570 000, 00 дол. США та 1 300 000 грн.) було вилучене за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , в кімнаті, яку він використовує для проживання, серед його особистих речей у сейфі. Таким чином, факт проживання ОСОБА_6 у даній квартирі підтверджується матеріалами провадження, виявленням в даній квартирі особистих речей ОСОБА_6 , фотокарток, оригіналів його персональних документів, зокрема паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтва про одруження на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_6 , копії картки про присвоєння номера фізичній особі-платнику податків, довідки про заміну електролічильника за адресою АДРЕСА_6 , виданої споживачу ОСОБА_6 , постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серія ЕАР №5561759 від 03.07.2022, згідно якої ОСОБА_6 , 03.07.2022 о 11 год 51 хв. 27 сек., рухаючись в с. Колоденка Рівненського району перевищив встановлену швидкість руху на автомобілі Тоуоta Land Cruizer 200 НОМЕР_5 , належному ТОВ «Медінвест Консалтинг», копії протоколів наради по роботі ПАТ «Запоріжабразив», судові документи по справі, в якій ОСОБА_6 є обвинуваченим, тощо.

До того ж вказане стверджується і аналізом відомостей про час активності та тривалість активності мобільного пристрою ОСОБА_6 у зоні дії базових станцій.

В той же час стороною захисту заперечується факт належності вилучених грошових коштів саме ОСОБА_6 .

Так, сторона захисту зазначає, що квартира на праві власності належить дружині ОСОБА_6 ОСОБА_9 , до того ж сейфи були відчинені нею за допомогою її ключів та кодів доступу, а тому все вилучене майно належить відповідно ОСОБА_9 . Поряд з цим, сторона захисту наголошує, що згідно вищезгаданих скріншотів обміну повідомленнями ОСОБА_6 із детективом за допомогою месенджеру, ОСОБА_6 наголошував, що його особистих сейфів в квартирі немає.

Проте такі доводи сторони захисту не переконливі та є способом захисту.

Як було зазначено вище у вказаній квартирі виявлено достатньо особистих та персональних речей, документів, які належать виключно ОСОБА_6 що вказує на те, що останній користується даною квартирою та проживає в ній, до того ж грошові кошти були вилучені із сейфу, виявленого в кімнаті, якою користується безпосередньо ОСОБА_6 , серед його особистих речей та оригіналів документів, що вказує на приналежність вилучених грошових коштів саме йому.

А те, що ОСОБА_9 є одноосібним власником квартири в якій проведено обшук, як і її обізнаність щодо кодів доступу до всіх сейфів, що знаходяться в квартирі - не спростовує факту належності вилучених грошових коштів саме ОСОБА_6 .

До того ж із розмови з директором ТОВ «Моді Б`юті Центр» Олішевко Оленою вбачається, що ОСОБА_6 розпоряджається коштами, наявними в квартирі на власний розсуд.

Водночас стоcовно доводів сторони захисту щодо належності вилучених грошових коштів свідку ОСОБА_10 , слідчий суддя зазначає наступне.

Так, зокрема договір позики між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , укладений 11.08.2013. Згідно з договором позики грошових коштів від 11.08.2013, ОСОБА_10 передав у власність ОСОБА_9 25 000 000 грн. з терміном їх повернення до 11.08.2020. 12.08.2020 між сторонами укладено додаткову угоду до договору позики від 11.08.2013, відповідно до якої ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_9 частину позичених коштів в сумі 1 600 000 доларів США, а залишок боргу в сумі 1 520 000 доларів США ОСОБА_9 зобов`язувалась повернути ОСОБА_10 до 01.06.2022.
Копії договору та додаткової угоди наявні в матеріалах провадження.
Детектив ОСОБА_4 в судовому засіданні зауважив, що у сторони обвинувачення є сумніви в реальності такого договору, оскільки наявні ознаки удаваності правочину.
Стороною захисту зазначено про повернення ОСОБА_9 частини грошових коштів в сумі 1 600 000 доларів США. ОСОБА_10 12.08.2020. Однак, станом на вказану стороною захисту дату повернення коштів (12.08.2020), 1 600 000 доларів США за офіційним курсом валют, що оприлюднений на порталі Національного банку становили 44 160 000 грн. При цьому загальні доходи ОСОБА_9 з 1998 по 2020 роки склали 23 691 273 грн. Водночас нею здійснювалися такі витрати як купівля автомобіля (02.05.2018 ОСОБА_9 придбала Mercedes-Benz S 450 за ціною 3 705 416,40 грн.). Таким чином, ОСОБА_9 офіційно зі своїх легальних доходів, а також враховуючи наведену значну витрату, заробити необхідну суму в 44 160 000 грн. не могла.

При цьому, протягом 2021 та 2022 років загальний оподаткований дохід ОСОБА_9 склав 1 134 518 грн. А 17.09.2021 вона понесла витрати на купівлю автомобіля Land Rover Range Rover за ціною 4 722 656 грн., що за офіційним курсом на момент купівлі становило 177 077,5 доларів США. Водночас, сторона захисту заявляє, що нею було повернуто ОСОБА_10 у 2020 році коштів в сумі понад 44 млн.грн., яка перевищувала сукупний дохід ОСОБА_9 на цю дату, на понад 20 млн.грн., крім того, ОСОБА_9 додатково понесено витрати в сумі 4,7 млн.грн. на купівлю автомобіля.

В той же час, стороною захисту заявлено, що вилучені детективами кошти були накопичені ОСОБА_9 в період з серпня 2020 по червень 2022, саме для повернення боргу ОСОБА_10 .

Однак, середній курс долара США в період за 2020, 2021 рік та з січня по липень 2022 року становив 27 грн. 86 коп., тобто вилучені 1 570 000 доларів США мали становити 43 740 200 грн. При цьому ОСОБА_9 було зароблено 1 134 518 грн.

До того ж, виявлені сейфі, у спальні ОСОБА_9 кошти в сумі понад 100 000 дол. США, що за згаданим раніше середнім курсом становить понад 2 700 000 грн., також перевищують її доходи за 2021 2022 роки більше ніж у два рази.

Таким чином, загальна сума доходів ОСОБА_9 із врахуванням витрат та виявлених коштів в її спальні, свідчить про те, що вона не могла заробити необхідну суму коштів в іноземній валюті для повернення боргу ОСОБА_10 ні станом на 12.08.2020, ні станом на червень 2022 року, ні станом на день проведення обшуку.

Такі доводи детектива є обґрунтованими, стверджуються наданими матеріалами провадження та стороною захисту не спростовані.

Водночас, детективом зауважено, що вказані гроші не могли належати і батькам ОСОБА_9 - ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , так як отримані ними оподатковані доходи в період з 1998 по 2003-2006рр., до досягнення ними пенсійного віку ( ОСОБА_32 за період з 1998 по 2006 рр. отримав доходи в розмірі 12 046 грн., а ОСОБА_33 за період з 1998 по 2003рр., отримала доходи в розмірі 13896 грн.,) не відповідають сумі вилучених детективами грошових коштів.

Таким чином, враховуючи значну суму вилучених грошових коштів, рівень доходів та витрати ОСОБА_9 , слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене в ході обшуку майно за місцем проживання ОСОБА_6 належить підозрюваному. Дані твердження сторони обвинувачення захистом не спростовані та не доведено зворотне.

При цьому договір про поділ майна подружжя не береться до уваги, оскільки не містить розпоряджень стосовно готівкових грошових коштів.

Поряд з цим детектив зазначив, що на підтвердження удаваності правочинів (договору позики від 11.08.2013 та додаткової угоди від 12.08.2020) свідчить те, що на момент укладення договору позики коштів для облаштування салону краси з оформленням інтер`єру в стилі робіт італійського художника та скульптора ОСОБА_34 , тобто 11.08.2013, цей салон Modi Beauty Centr вже існував, фактично був збудований, функціонував та його оформлення було зроблено саме в тому стилі, як заявлено свідком.

Вказані доводи стверджуються протоколом огляду інтернет сторінки під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в соціальній мережі «Facebook.com» від 16.08.2022.
Оглядом встановлено, що вказана сторінка являє собою профіль салону краси (перукарні) Modi Beauty Centr, належного ОСОБА_9 із зазначенням місцезнаходження салону краси - АДРЕСА_11 .

В публікації від 01.08.2013 містяться фото інтер`єру салону з підписом наступного змісту російською мовою: «Даже сам Модильяни позавидовал бы нам, побывав в Modi. Интерьер нашего бьюти-центра воспевает красоту женского тела руками наших мастеров и работами великого Модильяни, выполненными в форме панно и мозаик. Загляните в Modi на кофе и вам обязательно у нас понравится!»

Дата створення сторінки 31.07.2013.

Наведене викликає обґрунтовані сумніви в реальності укладених правочинів.

За такого, враховуючи те, що договір позики між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 був укладений 11.08.2013, а станом на 31.07.2013 салон краси, на оздоблення якого були позичені кошти у ОСОБА_10 , вже існував та функціонував, при цьому вже був оздоблений в стилі, як замовив свідок, а тому наявні підстави вважати, що вказані правочини, на які посилається сторона захисту як на підставу вважати власником вилучених грошових коштів ОСОБА_10 , є удаваними. Вказане свідчить про намагання штучного створення підстав вважати власником третю особу, з метою приховання коштів, належних ОСОБА_6 та в подальшому уникнення можливої їх конфіскації як виду покарання.

Таким чином наведені вище доводи детектива є аргументованими та унеможливлюють вірогідність версії сторони захисту стосовно належності вилучених в ході обшуку грошових коштів ОСОБА_10 .

Окрім того, обґрунтованими є доводи детектива ОСОБА_4 з приводу того, що на момент укладення додаткової угоди 12.08.2020 позикодавець ОСОБА_10 перебував за кордоном, а тому не міг підписати з ОСОБА_9 згадану додаткову угоду.

Так, зокрема 02.08.2020 о 15:00 ОСОБА_10 вилетів за межі України за маршрутом м. Одеса м.Даламан (Туреччина) та повернувся лише 15.08.2020 за маршрутом м. Даламан (Туреччина) м.Київ, тобто через три дні після заявленої дати підписання додаткової угоди.

Вказане стверджується протоколом огляду відомостей, які містяться у центральній підсистемі Державної прикордонної служби України «АРКАН» від 11.08.2022.

Стороною захисту не надано документів, які б підтверджували дійсне передання ОСОБА_10 грошових коштів ОСОБА_9 , перерахування їх на банківський рахунок, пересилання поштою, тощо, тому покази ОСОБА_10 щодо надання займу в такій сумі слідчим суддею сприймаються критично та не вважаються належним доказом.

З огляду на наведені обставини, слідчий суддя зазначає, що факти укладення угоди від 11.08.2013 та додаткової угоди від 12.08.2020 не можуть братися до уваги на підтвердження належності вилучених коштів ОСОБА_9 для подальшої передачі ОСОБА_10 як частини боргу, оскільки обставини укладення таких договорів дають підстави для обґрунтованих сумнівів в реальності їх укладення.

В обґрунтування необхідності накладення арешту на вищевказане майно, ст.детектив зазначає, що оскільки ОСОБА_6 є підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, майно якого за вироком суду може бути конфісковано, є обґрунтовані підстави вважати, що незастосування обмежень щодо можливості розпорядження таким майном може призвести до вжиття ОСОБА_6 заходів для приховування зазначених грошових коштів, їх втрати, знищення та/бо передачі третім особам, з метою уникнення арешту та подальшої можливої конфіскації.

З урахуванням обґрунтованості підозри у вчиненні злочинів за ч.4 ст.368, ч.2 ст.209 КК України, слідчий суддя вважає арешт майна на даному етапі цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Врахувавши правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що слід надати згоду на арешт майна ОСОБА_6 , а саме грошових коштів в сумі 1 570 000,00 дол. США та 1 300 000,00 грн, вилучених за місцем його проживання 28-29.07.2022 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про дотримання справедливого балансу між правом особи на мирне володіння своїм майном та інтересами суспільства під час розгляду питання про арешт майна, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, арешт майна в рамках судового розгляду справи зазвичай стосується контролю за використанням майна. Таке втручання повинно бути законним, відповідати загальним інтересам і бути пропорційним, тобто воно повинно досягати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів спільноти та вимогами захисту основних прав особи. Хоч будь-який арешт і тягне за собою завдання шкоди, фактично завдана шкода не повинна бути більшою, ніж неминуча, а між захистом права власності та вимогами загальних інтересів слід досягати «справедливої рівноваги».

Частина 4 ст.173 КПК України визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Слідчий суддя приходить до висновку, що необхідно накласти арешт на вилучені грошові кошти, саме шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, з метою запобігання можливості підозрюваного ОСОБА_6 приховати та відчужити зазначені кошти, з метою уникнення їх можливої конфіскації як виду покарання, оскільки такі ризики не є вочевидь необґрунтованими, з огляду на обґрунтування стороною захисту своєї позиції під час судового розгляду договором позики та додаткової угоди, які є досить сумнівними.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Що стосується прав та законних інтересів власника/власників майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не будуть занадто обтяжливими для них з огляду на обставини справи.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

За наведених обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого детектива заступника керівника Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000580 від 30.08.2017, задовольнити.
Накласти арешт, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на грошові кошти: в сумі 1 570 000,00 доларів США та 1 300 000,00 грн., які вилучені детективами Національного антикорупційного бюро України 28-29.07.2022 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1