Єдиний унікальний номер: 378/143/22
Провадження № 1-кп/378/25/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2022 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Ставище кримінальне провадження № 0000688 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта профільна середня, не працюючого, одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України є таким, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 259, ч. 1 ст. 111-1КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 26 березня 2022 року, о 17 год. 56 хв., маючи умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, достовірно знаючи, що поширювана ним інформація є неправдивою, діючи з прямим умислом, розуміючи, що таке повідомлення викликає обстановку страху у населення, порушує громадську безпеку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, з власного мобільного телефону марки «Redmi», з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із абонентського номеру НОМЕР_1 зателефонував на спеціальну лінію «102» ГУНП в Київській області і повідомив про те, що має намір підірвати Відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, яке забезпечує діяльність органів державної влади та розташоване по АДРЕСА_3 , чим поширив завідомо недостовірну інформацію про підготовку вибуху, що в подальшому могло призвести до породження паніки та порушення нормального ритму життя населення, внесення дезорганізації у функціонування державних установ, а також до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення. Під час проведення обстеження приміщення відділення поліції №5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області жодних вибухових пристроїв, речовин або конструктивно схожих на них предметів не виявлено, тобто повідомлення про підрив не підтвердилось.

Крім цього, встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24.02.2022, о 05 годині 30 хвилин, Указом Президента України ОСОБА_6 введено воєнний стан на території України.

Встановлено, що під час дії воєнного стану, 26 березня 2022 року, о 17 годині 50 хвилин, громадянин України ОСОБА_5 , знаходячись у публічному місці, неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по вул. Георгія Нагаївського в смт. Ставище Київської області, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 1,2,65,68 Конституції України, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння Російській Федерації та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасовій окупації України, створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб Збройних Сил Російської Федерації щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, в присутності сторонніх осіб, неодноразово активно, публічно, вербально висловлював свою власну позицію та поширював заклики до підтримки рішень дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме викрикував гасла « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », «я за Росію» та на зауваження присутніх не реагував. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 здійснив публічні заклики до підтримки рішень дій держави-агресора, збройних формувань окупаційної адміністрації держави-агресора.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини справи, суд вважає, що вина обвинувачуваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху будівлі чи споруди, що забезпечують діяльність органів державної влади, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками та за ч. 1 ст. 111-1 КК України, як публічні заклики громадянином України до підтримки рішень дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Під час підготовчого судового засідання укладено угоду про визнання винуватості між в.о. начальника Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_4 .

Згідно вказаної угоди прокурор та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 259 та ч. 1 ст. 111-1 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Також вказаною угодою сторони погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 259 КК України у виді 4 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку два роки та за ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді 10 років позбавлення права обіймати посади в органах місцевого самоврядування та виконавчої влади та займатися вказаною діяльністю.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання за вчинені кримінальні правопорушення визначити за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України та у виді 10 років позбавлення права обіймати посади в органах місцевого самоврядування і виконавчої влади та займатися вказаною діяльністю, які виконувати самостійно, оскільки, на думку суду, саме така міра покарання може виправити обвинуваченого.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах місцевого самоврядування та виконавчої влади та займатися вказаною діяльністю виконувати самостійно, оскільки воно не підлягає складанню з іншими видами покарань.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, визначеним ст. 65 КК України. Виконання обвинуваченим своїх зобов`язань за вказаною угодою є реальним.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винним і просить затвердити вищезазначену угоду.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши вказану угоду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 259 КК України відноситься до тяжкого злочину, а передбачене ч. 1 ст. 111-1 КК України - до кримінального проступку, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 суд визнає вчинення правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який визнає свою вину повністю, по місцю проживання характеризується задовільно, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, відповідно до ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, має на утриманні неповнолітню дитину 2020 року народження, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та в.о. начальника Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі із застосуванням умов ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та призначивши йому іспитовий строк та у виді позбавлення права обіймати посади в органах місцевого самоврядування та виконавчої влади та займатися вказаною діяльністю.

Речові докази слід залишити ОСОБА_5 , відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 21 квітня 2022 року, укладену між в.о. начальника Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Житнього ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Житнього ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України та призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення права обіймати посади в органах місцевого самоврядування і виконавчої влади та займатися вказаною діяльністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання за вчинені кримінальні правопорушення визначити у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та у виді 10 (десяти) років позбавлення права обіймати посади в органах місцевого самоврядування та виконавчої влади та займатися вказаною діяльністю, які на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Застосувати до ОСОБА_5 умови ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до повноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази мобільний телефон марки «Redmi», з сім-картою слід залишити власнику ОСОБА_5 .

Міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 395 КПК України. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом 30 діб.

Суддя ОСОБА_1