Справа №760/5880/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2022 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
Головуючого судді судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25, питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2022 за № 0000795,
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2022 за № 0000795, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні, що відбувалось 21.07.2022 р., судом було розпочато судовий розгляд кримінального провадження, прокурором проголошено обвинувальний акт, встановлено обсяг та порядок дослідження доказів, здійснено допит обвинуваченої ОСОБА_4 , досліджено письмові докази сторони обвинувачення, для допиту потерпілого в судовому розгляді оголошено перерву.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 на строк 60 днів, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, за вчинення якого обвинуваченій може загрожувати покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, прожують існувати ризики, передбачені ст. 177КПК України, зокрема, що обвинувачена переховуватиметься від суду, незаконно впливатиме на потерпілого та свідків з метою зміни останніми своїх показів в частині фактичних обставин, може вчинити інше кримінальне правопорушення, яким на даному етапі розгляді кримінального провадження не можна запобігти шляхом застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження тримання під вартою обвинуваченої, оскільки вона не має наміру переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, має постійне місце проживання у місті Києві, хворіє на віл-інфекцію. Тому, просять обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, суд приходить до наступних висновків.
Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 спливає 28 липня 2022 року, однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи те, що не відпали ризики, передбачені п. п. п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризики того, що обвинувачена ОСОБА_4 може переховування від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення), із врахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_4 , яка не судима, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, незаміжня, малолітніх чи неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштована, не має постійного джерела доходу (заробітку), має зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 , що свідчить про відсутність у обвинуваченої стійких соціальних зв`язків, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 18 вересня 2022 року включно.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого обвинуваченій може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути їй призначено судом у випадку визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, обвинувачена ОСОБА_4 може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду. Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , пов`язаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , що із врахуванням тієї обставини, що в порядку ст. 290 КПК України обвинуваченій відкриті матеріали досудового розслідування із зазначеними анкетними даними учасників провадження, включаючи свідків у даному кримінальному провадженні, свідчить про наявність ризиків, що перебуваючи на волі, обвинувачена ОСОБА_4 може чинити тиск на вказаних учасників кримінального провадження з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зазначені вище обставини, із врахуванням стадії судового провадження, у своїй сукупності свідчать про неможливість застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.
Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.29 Конституції України, ч. 3 ст. 331, ст. ст. 131, 132, 176-178, 180, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 вересня 2022 року включно.
Визначити строк дії ухвали про продовження тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 18 вересня 2022 року включно.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Оголосити перерву в судовому розгляді до 19 серпня 2022 року 13 год. 40 хв.

Суддя ОСОБА_1