КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11-кп/824/739/2022 Єдиний унікальний номер 371/503/20 Категорія: ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 КК України Головуючий у суді 1 інстанції - Гаврищук А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Васильєвої М.А.

суддів Кепкал Л.І.

Кияшка О.А.

за участю секретаря Дробота В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку з Миронівським районним судом Київської області з потерпілим ОСОБА_1 , обвинуваченим ОСОБА_2 , з використанням комунікаційної платформи «EasyCon» із захисником Ткаченком Сергієм Олександровичем, матеріали кримінального провадження № 0000208, внесеного до ЄРДР 28 квітня 2020 року, № 0000339, внесеного до ЄРДР 20 серпня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою захисника Ткаченка Сергія Олександровича в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Миронівського районного суду Київської області від 11 червня 2021 року, яким

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миронівка, Київської області, громадянин України, не одруженого, дітей на утриманні не має, освіта середня технічна, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Миронівського районного суду Київської області 6 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений з місць позбавлення волі 16 серпня 2019 року по відбуттю строку покарання;

- вироком Богуславського районного суду Київської області 20 липня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання за:

- ч. 2 ст. 185 КК України - у виді двох років позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України - у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

26 квітня 2020 року приблизно о 19 год., проходячи повз територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , перебуваючи біля вказаного домоволодіння, ОСОБА_2 помітив, що там відсутній власник та будь-які сторонні особи, і в цей час у нього виник корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь - якого майна.

Діючи з цією метою, цього ж дня, приблизно о 19.20 год. обвинувачений відкрив зачинену хвіртку шляхом розмотування металевого дроту, яким було скріплено хвіртку з парканом, та проник до огородженої території домоволодіння АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території вищевказаного володіння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись, що його дії залишаються не поміченими з боку власника та інших осіб, відшукав у криниці та резервуарі для води два водяних насоса, а саме: водяний насос «Водолєй UTOS», вартість якого відповідно до висновку експерта №13-1/941 від 14 травня 2020 року становить 776,70 грн. та водяний насос «Водолєй Посейдон», вартість якого відповідно до висновку експерта № 13-1/941 від 14 травня 2020 року становить 837 грн.

З метою закінчення реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_2 з викраденими речами через хвіртку покинув територію, що за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у власності ОСОБА_1 , набувши таким чином можливість вільного подальшого розпорядження викраденим майном останнього.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 завдав ОСОБА_1 майнову шкоду згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 13-1/941 від 14 травня 2020 року на загальну суму 1613,70 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього, 27 квітня 2020 року приблизно о 21 год. ОСОБА_2 проходив повз територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та, перебуваючи біля вказаного домоволодіння, ОСОБА_2 помітив, що там відсутній власник та будь-які сторонні особи і в цей час у нього виник корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь - якого майна.

Діючи з цією метою, цього ж дня, приблизно о 21.20 год. обвинувачений відкрив зачинену хвіртку шляхом розмотування металевого дроту, яким було скріплено хвіртку з парканом, та проник до огородженої території домоволодіння АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території вищевказаного володіння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись, що його дії залишаються не поміченими з боку власника та інших осіб, відшукав неподалік господарського приміщення мотоблок «Forte», модель: R180AWNDL вартість якого відповідно до висновку експерта №1526 від 20 травня 2020 року становить 15166,80 грн.

З метою закінчення реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_2 з викраденою річчю через хвіртку покинув територію, що за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у власності ОСОБА_1 , набувши таким чином можливість вільного подальшого розпорядження викраденим майном останнього.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_2 завдав ОСОБА_1 майнову шкоду, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1526 від 20 травня 2020 року на суму 15166,80 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними, протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення-злочин, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_2 20 серпня 2020 року приблизно о 13 год., перебуваючи біля будинку № 2-А, по вул. Толстого в м. Миронівка Київської області та розпиваючи спиртні напої разом зі своєю знайомою ОСОБА_3 , помітив, що вона поклала на лавку свій мобільний телефон марки «ХІАОМІ Redmi 8 А» червоного кольору, і в цей час у нього виник корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «ХІАОМІ Redmi 8 А», ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 20 серпня 2020 року, приблизно о 13 год. 10 хв., діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись неуважністю ОСОБА_3 , та відсутністю сторонніх осіб, вважаючи свої дії ніким не непоміченими, взяв рукою вказаний мобільний телефон, який знаходився на лавці, та поклав його до кишені своїх шортів.

Після цього обвинувачений з викраденим мобільним телефоном залишив місце вчинення злочину, отримавши можливість вільно розпорядитися викраденим майном, довівши таким чином свій злочинний умисел до кінця.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_2 , згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 13-1/1631 від 31 серпня 2020 року завдав ОСОБА_3 майнової шкоди на суму 2359 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цим вироком вирішено питання речових доказів, судових витрат, арешту майна.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник Ткаченко С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині визнання ОСОБА_2 винуватим за ч. З ст. 185 КК України (по епізоду викрадення мотоблоку та водяних насосів) та в цій частині закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що стороною захисту не оспорюється винуватість ОСОБА_2 у скоєнні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, але вирок суду в частині визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (по епізоду викрадення мотоблоку та водяних насосів) є необґрунтованим.

Так, апелянт зазначає про те, що, поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що ОСОБА_2 пояснював, що у двір потерпілого не ходив, хвіртку не вибивав і дротом не обмотував.

Окрім того апелянт наголошує на тому, що свідок ОСОБА_4 дала суду послідовні показання щодо обставин кримінального провадження, які безпідставно судом першої інстанції не взяті до уваги. Так, захисник зазначає, що допитана по епізоду викрадення мотоблоку на водяних насосів свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що влітку 2020 року, точної дати назвати не може, ніби 28 квітня 2020 року, прокинулася вранці о 5 год. і побачила у себе у дворі червоний мотоблок. Звідки він там взявся, їй невідомо, і чий він теж не знала. Згодом близько 10 год. до неї прийшов ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , їм вона і запропонувала продати мотоблок. ОСОБА_2 викликав знайомого хлопця із легковою машиною червоного кольору, вони із ОСОБА_5 погрузили блок на причіп, але не встигли вивезти, як приїхала поліція. Щодо насосів свідок пояснила, що за два дні до того сусід ОСОБА_1 , який живе навпроти, прийшов, поклав насоси і пішов, навіщо не питала. Згодом прийшов ОСОБА_2 , це було напевно 26 квітня, взяв насоси і пішов з ними до свого знайомого, віддав їх йому, але кому саме, їй не відомо. Після цього разом випили, обмивали продаж. Вже через 2 дні вони вирішили продати мотоблока, але зупинила поліція як вивозили на причепі. За словами свідка грузили на причіп мотоблока ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який наразі помер. Свідок уточнила, що не знає, звідки мотоблок у неї з`явився, чула на вулиці якісь звуки і гавкіт собаки десь о 5 годині ранку, але що там відбувалося не бачила. Її двір та двір ОСОБА_1 нічого не розділяє, з його боку є ворота і хвіртка у воротах, на замку, у неї ж хвіртки немає. Коли приїхала поліція, бачила, як ОСОБА_1 лежав під забором і щось фотографував, працівники поліції перекрили дорогу, до неї не заходили.

З посиланням на положення ч. 3 ст. 62 КК України, на думку апелянта, стороною обвинувачення не доведено винуватості ОСОБА_2 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В запереченнях потерпілий ОСОБА_1 просить вирок суду щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.Зазначає про те, що обвинувачений ОСОБА_2 , раніше неодноразово судимий за крадіжки, на стадії проведення слідчих дій свою вину визнав, оскільки при огляді домоволодіння по АДРЕСА_2 , були виявлені сліди мотоблока і сліди ОСОБА_2 , а свідок ОСОБА_6 , вона ж ОСОБА_7 , раніше неодноразово судима за крадіжки, останнє покарання у вигляді позбавлення волі відбувала за вбивство, на стадії проведення слідчих дій показання давати відмовилася посилаючись на те, що вона нічого не знає ї її взагалі не було.

На думку потерпілого, обвинувачений ОСОБА_2 , перебуваючи на волі, вступив у змову із свідком ОСОБА_4 , яка є близькою людиною для обвинуваченого.

Також, на думку потерпілого, показання обвинуваченого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 спростовані показаннями інших свідків, наданих в судовому засіданні суду першої інстанції, а також письмовими доказами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги, потерпілого та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши за клопотанням сторін повторно частково докази у кримінальному провадженні, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 статті 94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався не у повному обсязі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням того, що обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та кваліфікація дій обвинуваченого за вказаним епізодом жодним з учасників кримінального провадження не оспорюється, колегія суддів вказані обставини не перевіряє, та вважає, що дії обвинуваченого за встановлених судом першої інстанції обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Що стосується доведеності обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, то колегія суддів враховує таке.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 у судовому засіданні по епізоду викрадення мотоблоку та водяних насосів свою вину не визнав та показав, що одного дня, точної дати вже не пам`ятає, але більш всього це було 26 квітня 2020 року, він зі своїм знайомим прийшов зранку до ОСОБА_4 , яка проживає по АДРЕСА_2 - сусідки потерпілого ОСОБА_1 , з метою вживання алкогольних напоїв, куди раніше ходив щодня. У неї у дворі стояв мотоблок, і вона сказала, що мотоблок їй не потрібен, попросила його продати. Так як мотоблок стояв у дворі ОСОБА_4 , він вирішив, що це її майно, і погодився продати. Раніше цього мотоблока у дворі ОСОБА_4 не бачив, так як у дворі є декілька господарських приміщень, буває, що там стоять машини, тому звідки у неї взявся мотоблок, не знає, інших речей ОСОБА_1 у її дворі не бачив. Як приїхав покупець, він вигнав мотоблок із двору, допоміг погрузити його на причіп.

Два водяні насоси стояли на мотоблоці, їх він теж продав напередодні, а саме відвіз знайомому у с. Росава, який займається очисткою/копанням криниць. Детально всі події того дня не пам`ятає, так як був у нетверезому стані. Також пояснив, що у двір потерпілого не ходив, хвіртку не вибивав і дротом не обмотував. Знає, що у ОСОБА_1 є якісь конфлікти із сусідами, зокрема, і з ОСОБА_4 .

Під час апеляційного розгляду обвинувачений підтвердив вказані обставини.

Визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд першої інстанції у вироку послався на показання потерпілого, свідків, письмові докази у справі.

Так, згідно з технічним записом судового засідання від 10 липня 2020 року з показань потерпілого ОСОБА_1 встановлено, що 26 квітня він зранку поїхав на роботу, у нього було чергування дві доби 26-27 квітня. 28 квітня він повернувся та виявив відсутність насосів та мотоблоку. Він викликав поліцію. Патрульна поліція викликала слідчу бригаду, яка займалась розслідуванням цієї справи. Коли він (потерпілий) їхав, то все було на місці, хвіртка була закрита на замок, ціла, а не замотана дротом. У той день, коли він був на чергуванні, ввечері йому зателефонувала сестра та повідомила, що якісь невідомі вибили одну з двох хвірток, влаштували, наче, «карман» для розвороту. На тому боці ділянки у нього є хвіртка з високим парканом, так як у нього є бджоли, і тому вимагається відповідна висота паркану. Люди, які прийшли, стверджували, що, начебто, він комусь обсипав машину сіллю з маком, і від того пішла корозія автомобілю. Про яку машину йшла мова, йому невідомо, так як його там не було. Йому невідомо, чи є у ОСОБА_2 автомобіль. Про те, що автомобіль обсипали, говорив не ОСОБА_2 . Патрульна поліція говорили з тими людьми, які приходили. Ті люди побили вікна, застосовували камінці, як зброю. 26 квітня були побиті вікна, коли його не було вдома, а патрульна поліція приїжджала у його відсутність, і патрульна поліція відвела тих людей на АДРЕСА_3 . Начебто там живуть ті особи чи хату орендують. Ті особи сказали, що вони вікна засклять. Потім викликалась поліція повторно тому, що невідома людина чоловічої статі, по зовнішньому опису схожа на ОСОБА_8 , проникла до нього у двір, підійшла до дверей хати і уважно вивчала замки на дверях. Сестра знову викликала поліцію, а поліцейські, коли приїхали, сказали їй закритись в хаті і сидіти, не виходити, поки він ( ОСОБА_9 ) не приїде. Сестра так і зробила. 26 квітня вибили хвіртку, били вікна, і викликалась поліція, все було в один день. По обставинах викрадення насосів і мотоблоку, то один насос був біля криниці (насос був для піднімання води з криниці), а другий насос був встановлений у ємності для води - на дві тони води для поливу городу. По обставинах крадіжки мотоблоку і насосів, йому ( ОСОБА_9 ) нічого невідомо.

Територія подвір`я огороджена високим парканом з боку вулиці - 2,5-3 м у різних місцях, на вулицю є ворота, які замикаються на замок. Частина паркану зроблена з металу алюмінієвий проклад, частина зроблена з профнастілу, частина зроблена з сітки - синтетична металева основа сітка з боку дороги і з боку сусідів - просто металева сітка. Є ворота, які замикаються на замок, і хвіртки, які замикаються також на замок. Одна хвіртка металева - біля воріт і дерев`яна - з другої сторони, там, де «карман», також замикається на замок, яку ремонтував двічі у році. Дерев`яна хвіртка з боку карману, який виходить у бік АДРЕСА_4 , була замотана дротом. За місяць до того, сусід з АДРЕСА_5 , напав на сестру, гнався за нею, вибив хвіртку. Він ( ОСОБА_9 ) тимчасово замотав калитку дротом, так як це було ввечері, а вдень відремонтував. Другий раз вибили хвіртку, коли його не було, як тільки він (потерпілий) поїхав. В якому стані була хвіртка станом на 27 квітня, йому невідомо, так як він був на роботі, а напередодні хвіртка була закрита на замок. Що стосується того, що в обвинувальному акті вказано, що калитка була замотана дротом, то йому з цього приводу нічого невідомо. Можливо ті ж особи, що вибивали, замотали калитку дротом. Він не був тоді на місці. Чи має відношення до того ОСОБА_2 , він не знає, не бачив, хто там був. Невідомо, хто саме другий раз вибив калитку. Станом на 27 квітня ким була вибита калитка, йому невідомо. Коли приїхав з роботи, то вже був намотаний дріт, тобто, калитка була зламана. Вхід на територію, крім калитки, неможливий. Хвіртка і повністю паркан належить йому ( ОСОБА_9 ). Собаки немає, є бджоли. Минулого року сусід просив перемістити бджіл. Сусід вибив раніше калитку, за місяць до події, але це не ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а хто вибивав калитку 26 квітня йому ( ОСОБА_9 ) невідомо. Щодо розташування викрадених речей, то мотоблок був розташований у дворі біля сараю літньої кухні на території домогосподарства на відкритому повітрі, відповідно накритий, один насос в колодязі, який закритий кришкою, а другий насос в ємності для води, вона відкрита на території, не за парканом. Речі були куплені для себе, через стан здоров`я йому (потерпілому) важко тягнути воду, і тому придбав насоса для піднімання води з криниці, а мотоблок придбав для того, щоб ділянку обробляти за допомогою техніки. Він ( ОСОБА_9 ) відкидає варіант, що хтось за його рішенням міг продавати ці речі, ті речі потрібні йому, а тому він не продавав би їх. Про причетність ОСОБА_8 йому невідомо, це встановлював слідчий, а про те, що це ОСОБА_10 , він ( ОСОБА_9 ) дізнався тільки в суді. Коли він повернувся, то калитка була замотана спочатку металевим дротом - залізо 2 мм, а поверх алюміній, руками можна розмотати, намотано було для вигляду.До моменту крадіжки мотоблок перебував у дворі, він там постійно. Коли потрібно мотоблок, то він переміщає його між погребом і хатою, а якщо ремонтує мотоблок, то заганяє його у сарай. Коли виявив відсутність мотоблоку 28 квітня, бачив сліди, які були по городу у бік дерев`яної калитки, яка веде у «карман» на територію землі по АДРЕСА_4 .

Згідно з показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 в суді першої інстанції вона проживає в одному будинку зі своїм братом по АДРЕСА_2 . 26 квітня 2020 року була сама вдома, так як брат поїхав на роботу. О 18.30 год. у двері будинку почали стукати невідомі їй молоді жінка з чоловіком, шукали її брата, погрожували, кричали, щоб вона вийшла на двір. Злякавшись, вона викликала поліцію, після чого ці люди пішли за ріг будинку. Десь через 2 хв. почула за рогом будинку чоловічі та жіночі голоси, і у вікно з будинку побачила, як вони почали бити вікна її будинку, тому знову зателефонувала до поліції. Коли приїхала патрульна поліція, вона вийшла на вулицю і там побачила біля дерев`яної хвіртки тих людей, які стукали у двері - жінка на ім`я ОСОБА_13 , її знайомий та чоловік, схожий на ОСОБА_2 , але чи це точно був ОСОБА_2 , вона не може сказати, оскільки цей чоловік був у масці. Жінка сказала поліції, що вони сусіди з АДРЕСА_4 , і її ( ОСОБА_9 ) брат обсипав їхню машину сіллю з маком, тому вони прийшли розбиратися. Патрульна поліція їх зобов`язала засклити побиті шибки.Через декілька хвилин після цієї пригоди вона знову побачила чоловіка у масці, ззовні схожого на обвинуваченого, який роздивлявся зацікавлено її хату і двері. Коли вона зателефонувала до поліції, приїхала патрульна група і порадили їй зачинитися у хаті і не виходити на двір, поки не приїде брат, щоб вони не їздили туди сюди. Вона так і зробила, аж до поки 28 квітня 2020 року не приїхав брат і виявив, що з їх подвір`я зникли мотоблок і водяні насоси. Брат викликав поліцію, і, коли проводилися слідчі дії, були сліди через хвіртку, яка веде на вул. Лермонтова до «карману», і куди виходять хвіртки інших будинків. Не може стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_2 заволодів їх майном,

Коли приїхала поліція вперше, мотоблок був на місці, за насоси не може сказати, так як і бак, і криниця знаходяться за рогом будинку. Невідомі їй люди перший раз з`явилися 26 квітня о 18.30 год., другий раз о 18.35 год. Більше вони у дворі того дня не з`являлися, були ззовні, били по забору і кричали десь біля 22 години. Більше поліцію вона не викликала. Коли точно зникли речі, не може сказати, так як з вікна будинку не видно, оскільки вона злякалася і вікна закрила на жалюзі і не відкривала їх. Як брат приїхав, то одразу виявив відсутність мотоблоку та насосів.

Допитана в судовому засіданні 16 вересня 2020 року свідок ОСОБА_4 показала суду, що, коли прокинулась зранку, то побачила у дворі два насоси, а на наступний день - побачила мотоблок. Це було влітку 2020 року. Вона прокинулась о 5 годині, побачила стоїть мотоблок червоний. О 10 годині прийшов ОСОБА_2 , ще було двоє. Хто привіз мотоблок, вона не знає. Кому належить мотоблок, вона не знала, і звідки взявся мотоблок, вона також не знала. Далі прийшов до неї ОСОБА_2 о 10 годині, і вона йому сказала, що мотоблок їй не потрібний та запропонувала його продати. ОСОБА_14 викликав машину. Вона ( ОСОБА_4 ) ініціювала продаж мотоблоку, оскільки мотоблок їй не потрібен. ОСОБА_2 покликав хлопців, які його знають. Чия приїхала машина, вона не знає. Машина не була вантажна, по типу «Жигулі», іномарка, з причепом. ОСОБА_2 із ОСОБА_5 погрузили блок на причіп, але не встигли вивезти, як приїхала поліція. За два дні до того сусід ОСОБА_1 , який живе навпроти, прийшов, поклав насоси і пішов. Навіщо поклав, не питала. Згодом прийшов ОСОБА_2 . Це було, напевно, 26 квітня, взяв насоси і пішов з ними до свого знайомого, віддав їх йому, але кому саме, їй не відомо. Після цього разом випили, обмивали продаж. Вже через 2 дні вони вирішили продати мотоблока, але зупинила поліція, як вивозили на причепі. Не знає, звідки мотоблок у неї з`явився, чула на вулиці якісь звуки і гавкіт собаки десь о 5 годині ранку, але що там відбувалося, не бачила. Її двір та двір ОСОБА_1 нічого не розділяє, з його боку є ворота і хвіртка у воротах, на замку, у неї ж хвіртки немає. Коли приїхала поліція, бачила, як ОСОБА_1 лежав під парканом і щось фотографував, працівники поліції перекрили дорогу, до неї не заходили.

Відповідно до показань в судовому засіданні 12 березня 2021 року свідка ОСОБА_15 йому зателефонував ОСОБА_16 дуже зранку з приводу мотоблоку. На питання, звідки взявся мотоблок, ОСОБА_17 сказав, що мотоблок з`явився, а йому ( ОСОБА_18 ) терміново потрібні гроші, потрібно мотоблок продати, і ОСОБА_17 його запитав, чи може він під`їхати подивитись. На це він ( ОСОБА_15 ) сказав, що занятий, як звільниться, то під`їде. ОСОБА_17 ще декілька разів телефонував. Він ( ОСОБА_15 ) приїхав подивився, але ОСОБА_17 запевняв, що мотоблок не крадений. Знаючи обстановку, задаються такі питання. Далі взяли машину з причепом і приїхали за мотоблоком, по ціні так і нічого не домовились, поговорили, що подивляться, чи у робочому стані, а вже тоді приймуть рішення. Завантажили мотоблок на причеп, в тому числі, був і ОСОБА_19 . Що стосується ціни - не зрозуміло було, за скільки продавався мотоблок, але за мотоблок, що мали віддати, то нічого не домовились. Подія мала місце близько рік тому, снігу не було. Адресу, куди він ( ОСОБА_20 ) приїхав, не пам`ятає, за меморіалом з ОСОБА_21 ( ОСОБА_22 , другий свідок). Він розумів, що договір по ціні мав бути між ним та ОСОБА_23 . У ОСОБА_23 він запитував, чи крадений мотоблок чи не крадений. ОСОБА_23 запевняв у тому, що мотоблок не крадений.

Згідно з показаннями в судовому засіданні 12 березня 2021 року свідка ОСОБА_24 28 квітня він перебував у автомобілі разом з ОСОБА_15 , до якого зателефонував ОСОБА_16 , який повідомив, що має у наявності мотоблок, тобто, ОСОБА_17 продає мотоблок. Після того вони направились на вул. Лермонтова до будинку, де на той час проживали ОСОБА_23 і ОСОБА_10 . Там був мотоблок, але назву і марку вказати не зміг, мотоблок був червоного кольору. Далі здали назад машиною з причепом, щоб загрузити мотоблок. ОСОБА_25 грузив ОСОБА_10 і ОСОБА_23 , які запевняли, що мотоблок не крадений. Погрузивши мотоблок, накрили покривалом червоного кольору, направлялись додому, де їм перекрили дорогу працівники поліції. В правоохоронних органах раніше не працював. Коли прибули до будинку по АДРЕСА_4 , там стояв один мотоблок без причепа, інших речей біля мотоблоку не було. Чи проблемний мотоблок чи ні, то це питання задавав ОСОБА_15 , а ОСОБА_16 вказував, що проблем не буде, мотоблок не крадений. Йому ( ОСОБА_26 ) невідомо, чи домовлялись, чи ні про ціну. Крім мотоблоку, більше нічого не грузили. Це було вдень, мотоблок накривали, щоб він ніде не з`їхав, покривало не може забезпечити руху мотоблоку, а накривали у зв`язку з тим, щоб не було удару чи подряпини. Під час купівлі мотоблоку не перевіряли, чи був мотоблок у справному стані.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_27 в судовому засіданні 7 червня 2021 року приблизно 26 квітня 2020 року йому зателефонував ОСОБА_2 і сказав, що має два водяні насоси, які продає недорого. Так як йому ( ОСОБА_28 ) потрібні були насоси для роботи з криницями, то погодився купити. ОСОБА_2 приїхав до нього на машині. Вони разом перевірили насоси на справність, після чого він заплатив обвинуваченому за них 300 грн., і ОСОБА_2 поїхав. Насоси були без коробок і без документів, марку не знає. ОСОБА_14 сказав, що то його насоси. Все це було в один день. Він поклав насоси у гараж, так як не було часу. Десь через 3 дні приїхала поліція, і він віддав насоси.

Згідно з даними з витягу з ЄРДР кримінального провадження № 0000208 28 квітня 2020 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по заяві ОСОБА_1 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, по факту викрадення з подвір`я ОСОБА_1 протягом 26-28 квітня 2020 року мотоблоку, двох насосів, електричного подовжувача (ас. 57, 60-61 том 2).

Зі змісту рапорту старшого інспектора чергового СРПП № 3 Миронівського ВП Льопи О.М. від 28 квітня 2020 року встановлено, що 28 квітня 2020 року о 08.38 год. зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про викрадення мотоблоку та водяних насосів з його подвір`я (ас. 58 том 2).

Даними заяви ОСОБА_1 до Миронівського ВП від 28 квітня 2020 року підтверджується факт звернення ОСОБА_1 до управління поліції із заявою про те, що у період часу з 26 квітня 2020 року по 28 квітня 2020 року з території його домоволодіння шляхом проникнення до території невідомі йому особи здійснили крадіжку двох водяних насосів та мотоблоку, чим завдали йому збитків на суму близько 17 тис. грн. (ас. 59 том 2/

Згідно з даними витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000235 від 20 травня 2020 року в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000208 встановлено, що ОСОБА_2 27 квітня 2020 року 2020 року приблизно о 21.20 год. вчинив викрадення мотоблоку, чим завдав потерпілому ОСОБА_1 майнової шкоди. (ас. 62-63 т.2).

Відповідно до даних, зафіксованих у рапорті старшого слідчого СВ Миронівського ВП Ю.Колісника під час розслідування кримінального провадження № 0000208 було встановлено, що ОСОБА_2 27 квітня 2020 року приблизно о 21.20 год. викрав належним ОСОБА_1 мотоблок (ас.64 т. 2).

Згідно з постановою прокурора у кримінальному провадженні А.Биченко кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадженні за № 0000208 (ас. 65-55 т.2).

Даними заяви ОСОБА_29 та ОСОБА_1 встановлено про їхню згоду на проведення огляду на території їх домоволодіння (ас. 67-68 т.2).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 28 квітня 2020 року та фототаблицями до нього проведено огляд домоволодіння ОСОБА_1 та ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 , у яких зафіксована відсутність мотоблоку та двох водяних насосів., виявлений дещо пошкоджений слід протектору скату сільськогосподарської техніки (мотоблока), який веде до дерев`яної хвіртки. З місця огляду нічого не вилучалось (ас. 72-80 т. 2).

Згідно з протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 4 травня 2020 року та довідкою слідчого до протоколу потерпілим ОСОБА_1 було впізнано викрадений мотоблок (ас. 87-91 том 2).

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_15 від 28 квітня 2020 року ним надана добровільна згода на огляд автомобіля, який перебуває у його користуванні (власності) та розташований поблизу будинку по вул. Лермонтова, 5, без ухвали слідчого (ас. 92 т.2).

Даними протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 28 квітня 2020 року встановлено, що було оглянуто відкриту ділянку місцевості по вул. Лермонтова, 5, м. Миронівка, Київської області, де знаходився легковий автомобіль марки Део Ланос червоного кольору, н/з НОМЕР_1 та автопричіп сірого кольору н/з НОМЕР_2 , на якому знаходиться мотоблок червоного кольору марки «Forte» (ас.93-97 том 2).

Відповідно до заяви ОСОБА_27 від 4 травня 2020 року ним добровільно видано старшому слідчому СВ Миронівського ВП два водяних насоси (ас.109 том 2).

Згідно з даними протоколу огляду від 4 травня 2020 року та фототаблицею до нього було оглянуто водяні насоси, придбані ОСОБА_27 (ас.110-116 том 2).

Даними, викладеними у висновку експерта від 14 травня 2020 року №13-1/941, встановлено, що встановити ринкову вартість мотоблоку «Форте» станом на момент вчинення крадіжки не видається за можливе, оскільки в наданих на дослідження матеріалаї недостатньо вихідних даних для його ідентифікації. Ринкова вартість водяного насосу «Водолій « станом на момент вчинення крадіжки могла становити 776,70 грн., ринкова вартість водяного насосу «Водолій Посейдон» могла становити 837 грн. (ас. 132-135 т. 2.

Відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи від 20 травня 2020 року № 1526 ринкова вартість з урахуванням зносу мотоблоку «Форте» станом на моент вчинення крадіжки складає 15166,80 грн. (ас.139-149 том 2).

Зі змісту оскаржуваного вироку встановлено, що, визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, судом першої інстанції не надано будь-якої оцінки наявним у кримінальному провадженні доказам як кожному окремо, так і в сукупності, на підтвердження вчинення обвинуваченим вказаних кримінальних правопорушень, а також не наведено обґрунтування не прийняття позиції обвинуваченого та захисника щодо не вчинення ОСОБА_2 кримінальних правопорушень по епізодам викрадення майна у потерпілого ОСОБА_1 .

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду в цій частині обвинувачення ОСОБА_30 з таких підстав.

З досліджених судом першої інстанції доказів, які є належними і допустимими, беззаперечно доведений факт того, що ОСОБА_2 безпосередньо продав водяні насоси та намагався продати разом з ОСОБА_31 мотоблок, які належали потерпілому ОСОБА_32 , що не заперечувалось і стороною захисту.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що стороною обвинувачення не надано жодних об`єктивних, належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_2 вчинив крадіжку майна ОСОБА_32 з території домоволодіння останнього.

При цьому як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, обвинувачений стверджував, що вказаний мотоблок та водяні насоси він продав на прохання свідка ОСОБА_33 , на території домоволодіння якої знаходились ці речі.

Вказані обвинуваченим обставини підтверджені показаннями свідка ОСОБА_33 як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що допитані у кримінальному провадженні свідки, у тому числі свідок ОСОБА_34 , яка під час апеляційного розгляду фактично підтвердила надані в суді першої інстанції показання, не свідчать про обставини перебігу подій, за яких обвинувачений вчинив крадіжку майна потерпілого, не підтверджують і не спростовують показання обвинуваченого про його непричетність до крадіжок, а тому їх показання не підтверджують і не спростовують винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому за ч. 3 ст. 185 КК України злочину, а лише містять відомості про продаж ОСОБА_2 та ОСОБА_31 мотоблоку та водяних насосів, які не оспорюються й обвинуваченим.

Також колегія суддів враховує, що наявні у кримінальному провадженні письмові докази, які є належними та допустимими, також не містять об`єктивних даних на підтвердження обставин викрадення саме ОСОБА_35 за вказаних стороною обвинувачення обставин майна потерпілого ОСОБА_36 .

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою, колегія суддів керується стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК України, що передбачають:

- ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

- підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

- усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Згідно з висновком, що міститься у постанові Верховного Суду від 4 липня 2018 у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

На переконання колегії суддів, висновки суду першої інстанції про наявність в діях обвинуваченого ознак злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність

За таких обставин, колегія суддів, зважаючи на положення ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, доходить висновку, що у кримінальному провадженні не встановлені достатні, допустимі та беззаперечні докази для доведення винуватості обвинуваченого в суді у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і з урахуванням вимог КПК України вичерпані можливості їх отримати.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Відповідно до ст.. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції в частині обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження в цій частині на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Позиція потерпілого про те, що під час досудового розслідування ОСОБА_2 визнавав вину у вчиненні викрадення мотоблоку про двох водяних насосів, про що йому було відомо зі слів слідчого, не може бути належним, допустимим та достатнім доказом на підтвердження доведення винуватості ОСОБА_30 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, оскільки вказані обставини не підтверджуються жодним доказом у кримінальному провадженні.

Оскільки вирок суду в частині обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження у цій частині, то підлягає і скасуванню вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_2 на підставі ст. 70 КК України.

За встановлених обставин колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника Ткаченка Сергія Олександровича в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Вирок Миронівського районного суду Київської області від 11 червня 2021 року щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України в частині визнання винуватим ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - скасувати та в цій частині закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримання.

Вважати ОСОБА_2 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді:

__________________ _______________________ ______________________

Васильєва М.А. Кепкал Л.І. Кияшко О.А.