ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 681/1476/20

Провадження № 11-кп/4820/61/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_6 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 13.04.2021 року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українеця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні має малолітню дитину, раніше судимого:

- 16.05.2007 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

- 22.09.2008 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.307, ст.69, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.08.2013 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст.185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 10.10.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 21.05.2015 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 23.07.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі терміном 3 роки і 6 місяців;

- 19.07.2017 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.122, ч.4 ст.296 КК України, на підставі ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

- 09.10.2020 року звільнився з Старобабанівської ВК (№92) по відбуттю строку покарання;

визнано винуватим за ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислюється з моменту фактичного відбування покарання.

Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

За вироком суду, 22.10.2020 р. близько 11 години 48 хвилин ОСОБА_6 , проходячи повз магазину роздрібної торгівлі, який знаходиться по АДРЕСА_2 , та належить ФОП ОСОБА_7 , помітив на сходах цього магазину бензопилу марки "Штіль-180" та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, піднявшись на сходи викрав вказану бензопилу, вартістю 4159 грн., після чого, залишив місце події.

Вказаними діями обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуваний вирок та постановити новий, яким направити дане кримінальне провадження на новий розгляд.

Вважав вирок суду незаконним, оскільки в ньому викладені обставини, які не відповідають фактичним, докази у справі є недопустимими.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_6 змінив апеляційні вимоги та просив пом`якшити, призначене, покарання.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого, думку прокурора, який вважає вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за обставин, зазначених у вироку та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах.
Подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації судом злочинних дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.185КК України, в апеляційній скарзі обвинуваченого не заперечується, а тому, відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України, вирок суду, в цій частині, апеляційним судом не переглядається.
Що ж стосується доводів апелянта про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними, так як, ОСОБА_6 неодноразово судимий за злочини проти власності, існує високий ризик вчинення повторних злочинів, систематично вчиняє аналогічні злочини.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. 65 КК України, належним чином, умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і дані, які характеризують обвинуваченого.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Покарання ОСОБА_6 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.

Обираючи вид та строк покарання ОСОБА_6 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким, повторність скоєння злочину, та те, що обвинувачений становить високий рівень ризику небезпеки для суспільства, високий ризик вчинення повторних злочинів.
Місцевим судом враховано, що ОСОБА_6 кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду потерпілій. Разом з цим, обвинувачений, маючи ряд попередніх непогашених судимостей, одразу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив новий злочин, був оголошений у розшук, в зв`язку з чим було зупинено провадження у кримінальному провадженні. Судом враховано висновок органу пробації про неможливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк, тому призначене покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з підстав, передбачених ст.75 КК України, та застосування ст.69 КК України немає, тому судом було призначено покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки, з чим погоджується і колегія суддів.
На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання, яке слід відбувати реально, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Доводи обвинуваченого в судовому засіданні апеляційної інстанції про те, що потерпіла до нього не мала претензій, а викрадену бензопилу він повернув, не дають підстав для пом`якшення покарання, враховуючи що обвинувачений, який раніше неодноразово судимий, в тому числі, за вчинення аналогічних злочинів, на шлях виправлення не став, вчинив, повторно, умисний корисливий нетяжкий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, і давало суду підстави для визначення покарання, за скоєний злочин, у виді позбавлення волі строком на три роки.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок постановлений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 13.04.2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2