Провадження №1-кп/748/95/22
Єдиний унікальний № 748/411/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2022 року Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області
в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

провівши судове засідання в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2020 року за № 0000075, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пархомівка, Володарського району, Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 06 серпня 2020 року близько 08 годин 30 хвилин в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та без поважних причин не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташовується за адресою: АДРЕСА_2 .

30 листопада 2020 року старший сержант ОСОБА_3 прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

Так, старший сержант ОСОБА_3 внаслідок нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, не виконував обов`язки військової служби з 06 серпня 2020 року по 29 листопада 2020 року, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України визнав частково та пояснив, що проходив службу за контрактом, 06.08.2020 він мав з"явитися на службу, але не з"явився, в зв"язку з сімейними обставинами, намагався врятувати сімейні стосунки з цивільною дружиною. Повернувся до місця розташування військової частини добровільно 30.11.2020. В період з 06.08.2020 по 29.11.2020 знаходився за місцем проживання.

Крім показань обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, які детально узгоджуються між собою:

- витягом з кримінального провадження № 0000075 від 13 жовтня 2020 року;

- актом службового розслідування від 01 жовтня 2020 року, яке було проведено по факту відсутності на службі старшого сержанта ОСОБА_3 . У вказаному акті зазначено: 06 серпня 2020 року о 08.30 год. страший сержант ОСОБА_3 не прибув на ранкове шикування. На телефонний дзвінок повідомив, що знаходиться у м. Києва та вирішує власні справи;

- рапортом тво командира 1 танкового батальйону в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_5 ;

- наказом №652 від 06.10.2020 командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування" по факту відсутності на службі старшого сержанта ОСОБА_3 06.08.2020.

Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Як убачається з правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року (справа №166/1065/18) та від 20 серпня 2020 року (справа №750/1503/19), розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до вчиненого, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Однак, під час судового розгляду ОСОБА_3 вину визнав частково, а тому судом не встановлено обставини, що пом`якшує покарання як щире каяття.

Разом з тим, суд вважає за необхідне врахувати обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 активне сприяння розкриттю злочину, оскільки дана обставина зазначена в обвинувальному акті так як була встановлена в ході досудового розслідування.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.407 КК України та доходить висновку про можливість його виправлення без відбуття покарання.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, поклавши, у відповідності до ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1