КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31.12.2021,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31.12.2021 задоволено клопотання слідчою першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 , та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000046 від 06.10.2021 на товар, а саме: «Мед натуральний», який придбано за договором № 59/ВЗЗ-2021, який перебуває у володінні військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , військової частини № НОМЕР_2 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , військової частини № НОМЕР_3 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , із забороною користування та розпорядження вищевказаним майном.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, командир військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді у частині накладення арешту на майно «Мед натуральний» із забороною користування та розпорядження вказаним майном, що придбане за договором № 59/ВЗЗ-2021 від 22.07.2021, та яке у кількості 1 412,5 кг. та вартістю 126 418,75 грн. належить військовій частині НОМЕР_1 на праві власності та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого у цій частині.

________________________________________________________________________________________
Справа №752/25491/21 Слідчий суддя ОСОБА_7
Апеляційне провадження № 11-сс/824/1850/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1 .

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апелянт зазначав, що копію оскаржуваної ухвали військовою частиною 3078 отримано 08.02.2022, після чого, 11.02.2022 військова частина НОМЕР_1 на підставі ст. 174 КПК України невідкладно звернулась до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.02.2022 клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту майна повернуто заявнику у зв`язку з тим, що його розгляд не відноситься до територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду міста Києва, після чого військова частина НОМЕР_1 невідкладно звернулась до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням від 16.02.2022 про скасування арешту майна у порядку ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.02.2022 відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 .
Апелянт зазначав, що відповідно до Указу Президента України від 30.04.2018 № 116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» військові формування Національної гвардії України, продовольче, речове, автотехнічне та медичне забезпечення яких здійснює військова частина НОМЕР_1 , приймають участь в операції Об`єднаних сил.
Посилаючись на вказані обставини, та на суттєве загострення військово- політичної та військово-стратегічної обстановки в державі у лютому 2022 року, в тому числі в зоні проведення операції Об`єднаних сил, апелянт зазначив про об`єктивну неможливість оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31.12.2021 у встановлений законом строк та просив визнати причини пропуску такого строку поважними.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що між військовою частиною НОМЕР_1 в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини ОСОБА_8 , що діяв на підставі прав за посадою та з іншої сторони в особі ФОП ОСОБА_9 , було укладено договір № 59/ВЗЗ-2021 від 22.07.2021 про поставку товару «Мед натуральний» загальною кількістю 30 000 кг. та вартістю 2 685 000 грн.
Жодних питань щодо можливої невідповідної якості «Меду натурального» у військової частини НОМЕР_1 не виникло, оскільки під час його поставки ФОП ОСОБА_9 надав всі товарно-супровідні документи, які посвідчують якість товару, а військова частина НОМЕР_1 здійснила приймальний контроль, результати якого також виявились позитивними, що підтверджується протоколами досліджень № 86 від 06.11.2021, № 109 від 28.10.2021 та № 115 від 30.11.2021, виданими відділом (лабораторією) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна військової частини НОМЕР_1 .
На переконання апелянта, відомості в експертному висновку № 005533 п/1 від 10.12.2021, виданому центральною випробувальною Державною лабораторією Держпродспоживслужби у Київській області та м. Києві, про те, що досліджений зразок товару «Мед натуральний» не відповідає за наступними показниками: за групою антибіотики (тетрациклінова група, од/г); за органолептичними показниками (Консистенція) та за фізико-хімічними дослідженнями, не узгоджуються із відомостями у протоколі випробувань харчової продукції № 9741/21-х, складеному науково-дослідним центром випробувань продукції ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», за висновками якого «Мед натуральний» відповідає вимогам ДСТУ 4497:2005 «Мед натуральний. Технічні умови».
Таким чином, на думку апелянта, арешт на товар «Мед натуральний», який станом на 21.02.2022 перебуває у власності військової частини НОМЕР_1 у кількості 1 412.5 кг. та вартістю 126 418,75 грн. було накладено необгрунтовано, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді у цій частині.
Крім того, апелянт зазначав, що розгляд клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією в місті Києві) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 , проведено слідчим суддею 31.12.2021 без участі представника військової частини НОМЕР_1 .
Слідчий суддя оцінив лише докази, які були подані слідчим на підтвердження обставин, викладених у його клопотанні про арешт майна, зокрема експертний висновок № 005533 п/1 від 10.12.2021, виданий центральною випробувальною Державною лабораторією Держпродспоживслужби у Київській області та м. Києві.
Розглядаючи вказану апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, колегія суддів ураховує наступне.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», запроваджено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК України).
Враховуючи наведені положення закону, з метою забезпечення права на апеляційне оскарження та заходів особистої безпеки учасників судового провадження в умовах введеного на Україні воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе провести судовий розгляд апеляційної скарги у письмовому провадженні без виклику учасників судового провадження на підставі положень ст. 406 КПК України.
Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційної скарги командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 , колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно ст. ст. 7, 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016,кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.
Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.
До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що копію оскаржуваної ухвали військовою частиною 3078 отримано 08.02.2022, та 11.02.2022 подано до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва у порядку ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна.
З наданих матеріалів убачається, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.02.2022 клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту майна повернуто заявнику з тих підстав, що вказане клопотання не підлягає розгляду в цьому суді.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.02.2022 відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту майна у порядку ст. 174 КПК України.
Із апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про арешт майна апелянт звернувся до Київського апеляційного суду 23.02.2022 року.
Ураховуючи наведені апелянтом обставини, а також запровадження воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», колегія суддів вважає, що вказані обставини у їх сукупності свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.12.2021, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.
Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді фактично оскаржена лише в частині накладення на майно «Мед натуральний» із забороною користування та розпорядження вказаним майном, що придбане за договором № 59/ВЗЗ-2021 від 22.07.2021, та яке у кількості 1 412,5 кг. та вартістю 126 418,75 грн. належить військовій частині НОМЕР_1 на праві власності, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, та лише щодо арешту вищевказаного майна. Ухвала слідчого судді в частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно, яке перебуває у власності інших військових частин Національної Гвардії України колегією суддів не перевіряється.

Як убачається із матеріалів судового провадження, першим слідчим відділом Територіального управління Державною бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046, відомості щодо якого внесені 06.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2021 військова частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі тимчасово виконувача обов`язків командира військової частини № НОМЕР_1 Національної Гвардії України ОСОБА_8 уклала договір № 59/ВЗЗ-2021 (далі Договір) про поставку товару "Мед натуральний" з фізичною особою підприємцем в особі ОСОБА_9 .
У період з 01.12.2021 по 03.12.2021 у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , військовій частині № НОМЕР_2 Національної гвардії України, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 ., та військовій частині № НОМЕР_3 Національної гвардії України, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , було за участі спеціаліста відібрано зразки товару «Мед натуральний», який придбано за договором № 59/ВЗЗ-2021.

У межах кримінального провадження центральною випробувальною Державною лабораторію Держпродспоживслужби в Київській області та місті Києві проведено дослідження товару «Мед натуральний», зразки якою було вилучено у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, військовій частині № НОМЕР_2 Національної гвардії України, військовій частині № НОМЕР_3 Національної гвардії України.
Відповідно до впсновку № 005533 п/21 від 10.12.2021, досліджений зразок товар «Мед натуральний» не відповідає за наступними показниками: за групою антибіотики (тетрациклінова група, од/г): за органолептичними показниками (Консистенція): за фізико хімічними дослідженнями (діастазне число до безводної речовими, од Гоїте).
Разом з цим, відповідно до висновку № 005485 п/21 від 10.12.2021 досліджений зразок товар «Мед натуральний» не відповідає за наступними показниками: за групою антибіотики (тетрациклінова група, одл): за органолептичними показниками (Консистенція); за фізико - хімічними дослідженнями (діастазне число до безводної речовини, од Г оїте).
Крім того, відповідно до висновку № 005574 п/21 від 10.12.2021 досліджений зразок товар «Мед натуральний» не відповідає за наступними показниками: за групою антибіотики (тетрациклінова група, од/г); за органолептичними показниками (Консистенція): за фізико - хімічними дослідженнями (вміст гідроксиметил-фурфурол ГМФ. мг/кг).
Таким чином, відповідно до роз`яснення кафедри ветеринарної гігієни ІІУБіП вказаний товар «Мед натуральний» не відповідає вищому та першому ґатунку і є не гатунковим. Вказаний товар «Мед натуральний» не придатний до споживання.
Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 29.12.2021 товар, а саме: «Мед натуральний», який придбано за договором № 59/ВЗЗ-2021 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000046.
З урахуванням наведених обставин, слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва із клопотанням про арешт майна.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31.12.2021 задоволено клопотання слідчою, та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000046 від 06.10.2021 на товар, а саме: «Мед натуральний», який придбано за договором № 59/ВЗЗ-2021, який перебуває у володінні військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , військової частини № НОМЕР_2 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , військової частини № НОМЕР_3 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , із забороною користування та розпорядження вищевказаним майном.
Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що товар, а саме: «Мед натуральний», який придбано за договором № 59/ВЗЗ-2021, відповідає ознакам речових доказів.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
З матеріалів судового провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час складання вищевказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На переконання колегії суддів, орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
Не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовим доказом товар - «Мед натуральний», який придбано за договором № 59/ВЗЗ-2021, слідчим не доведено таку мету арешту майна вказаного майна, як збереження речових доказів.
Так, відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ухвала слідчого судді не містить даних, які б давали розумні підстави вважати, що «Мед натуральний», який придбано за договором № 59/ВЗЗ-2021, та який перебуває у володінні військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідає ознакам речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України.
З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на «Мед натуральний» із забороною користування та розпорядження вказаним майном, що придбане за договором № 59/ВЗЗ-2021 від 22.07.2021, та яке у кількості 1 412,5 кг. та вартістю 126 418,75 грн. належить військовій частині НОМЕР_1 на праві власності, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
На думку колегії суддів, орган досудового розслідування в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Крім того, у наявних матеріалах судового провадження відсутні відомості про повідомлення про підозру службовим особам військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України у межах кримінального провадження № 0000046, а тому військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України на даному етапі досудового розслідування має статус третьої особи.
За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Разом з тим, із клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся слідчий відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , а не прокурор.
Однак вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді при розгляді клопотання.

Наведене у сукупності дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді обмеження права власності військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України здійснено в порушення вимог закону, а отже втручання в право на мирне володіння майном.
Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді у частині накладення арешту на майно «Мед натуральний» із забороною користування та розпорядження вказаним майном, яке належить військовій частині НОМЕР_1 на праві власності, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у цій частині.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 задовольнити, та поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31.12.2021.

Апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31.12.2021 у частині накладення арешту на майно «Мед натуральний» із забороною користування та розпорядження вказаним майном, що придбане за договором № 59/ВЗЗ-2021 від 22.07.2021, та яке у кількості 1 412,5 кг. та вартістю 126 418,75 грн. належить військовій частині НОМЕР_1 на праві власності, -скасувати.
Постановити у цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчою першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , погодженого прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 , у частині накладення арешту на майно «Мед натуральний» із забороною користування та розпорядження вказаним майном, що придбане за договором № 59/ВЗЗ-2021 від 22.07.2021, та яке у кількості 1 412,5 кг. та вартістю 126 418,75 грн. належить військовій частині НОМЕР_1 на праві власності.
У решті ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31.12.2021 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3