Справа № 362/1208/22
Провадження № 1-кс/362/233/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2022 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000058 від 30 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 КК України, та
в с т а н о в и в:

10 квітня 2022 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме дерев у кількості 50 штук (сосна), які знаходяться на території с. Ходосівка Обухівського району Київської області, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження в частині збереження об`єкту кримінально-протиправних дій.
Клопотання слідчого мотивовано тим, що у провадженні СВ відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 30 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 КК України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що на земельних ділянках, що знаходяться на території с. Ходосівка Обухівського району Київської області, здійснюється незаконна порубка дерев та лісових насаджень і здійснюється їх зберігання з метою подальшого перевезення. Відповідно до показань свідка ОСОБА_4 на вказаній території здійснюється незаконна порубка дерев та лісових насаджень без жодного дозволу та здійснюється їх зберігання з метою подальшого перевезення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Прокурором у клопотанні вказано, що з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині вилучення та збереження речових доказів на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.
Прокурор у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд даного клопотання без його участі, останнє підтримав.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 30 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 КК України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що на земельних ділянках, що знаходяться на території с. Ходосівка Обухівського району Київської області, здійснюється незаконна порубка дерев та лісових насаджень і здійснюється їх зберігання з метою подальшого перевезення. Відповідно до показань свідка ОСОБА_4 на вказаній території здійснюється незаконна порубка дерев та лісових насаджень без жодного дозволу та здійснюється їх зберігання з метою подальшого перевезення.
Постановою прокурора від 30 березня 2022 року дерева у кількості 50 штук (сосна) визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
За змістом частин 2, 3 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положення частини 2 статті 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи, що прокурор довів необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає визначеним статтею 98 КПК України критеріям, а саме містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або подальшого використання, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання підлягає до задоволення.
На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
задовольнити клопотання.
Накласти арешт на дерева у кількості 50 штук (сосна), які знаходяться на території с. Ходосівка Обухівського району Київської області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.
Відповідно до частини 1 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Слідчий суддя ОСОБА_1