ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1804/22 Справа № 191/4045/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
засудженого вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309,71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,
Встановила:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення
Рішення суду обґрунтовано тим, що поведінка засудженого під час відбування покарання не є зразковою та на даний час не свідчить про його виправлення.
Засуджений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання.
Посилається на те, що з першого дня відбування покарання він був працевлаштований, де зарекомендував себе з позитивної сторони та був заохочений начальником установи. Вказує, що має зразкову поведінку, відмежований від злочинних традицій, у скоєному розкаявся.
Під час апеляційного розгляду засуджений та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги сторони захисту та просили їх задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог засудженого. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання.
Так, ОСОБА_7 засуджено 01.02.2019 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.
Вироком Дніпровського апеляційного суду від 03.06.2019 року вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 скасовано в частині призначеного покарання та призначено останньому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення на строк 3 роки. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за строком Дніпровського апеляційного суду від 03.06.2019 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 рок 3 місяці.
Початок строку відбування покарання 15 серпня 2019 року.
Кінець строку відбування покарання 15 листопада 2022 року.
За час перебування в Дніпровській установі виконання покарань № 4 ОСОБА_7 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
До Синельниківської виправної колонії № 94 прибув 28.08.2019 року, працевлаштований на виробництві ТОВ «УКРВТОРСНАБ», за час відбування покарання характеризується посередньо.
Має 3 заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці за 24.04.2020 року, 12.04.2021 року, 25.10.2021 року. Стягнень не має.
Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи.
Підтримує рівні відносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
Підтримує зв`язки з родичами шляхом телефонних переговорів.
За висновком комісії установи від 29.10.2021 року, застосування до засудженого ОСОБА_7 вимог ст.81 КК відмовлено, як такому, що не довів своє виправлення.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2022 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення - відмовлено.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_7 будучи раніше неодноразово засудженим, у тому числі і до покарання із застосуванням ст. 75 КК України, позитивних висновків для себе не зробив, знову вчинив аналогічний злочин, за весь період відбування покарання має три заохочення, останні два отримані у 2021 року, оголошені перед набуттям засудженим права на умовно-дострокове звільнення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про застосування до засудженого умовно-дострокове звільнення.
Сукупність вказаних даних була прийнята до уваги судом першої інстанції. Їм надано належну оцінку.
Отже, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 на даний час ще не довів, що дійсно став на шлях виправлення. Для цього останньому потрібен більш тривалий час.
Вказані висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в особовій справі засудженого, а тому не можуть спростовуються апеляційними доводами засудженого, які містять лише його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування до нього норм ст. 81 КК України, а також щодо його незгоди з оскаржуваною ухвалою.
Порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4