Справа № 932/3680/22
Провадження № 1-кс/932/1883/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000520 від 09.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Малоандрієвка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, маючому середню освіту, неодруженому, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що 09.07.2022 року, близько 13 год. 10 хв. ОСОБА_5 , діючи спільно з співучасником злочину ОСОБА_8 з метою реалізації злочинного умислу направленого на умисне, таємне, повторне викрадення чужого майна поєднаного із проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, розподіливши між собою ролі у вчиненні злочину прибули до буд. АДРЕСА_2 біля якого побачили припаркований автомобіль марки ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , який був зачинений та через вікно автомобілю побачили, що в салоні вищезазначеного автомобілю знаходиться сумка чорного кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_9 , яку визначили предметом свого злочинного посягання.
Продовжуючи свої умисні злочинні дії ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , з метою реалізації спільного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, з автомобілю марки ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , який припаркований біля буд. № 4А по вул. Гладкова у м. Дніпро, розподіливши між собою ролі у скоєнні кримінального правопорушення, згідно яких ОСОБА_5 повинен був відчинити автомобіль марки ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 та забрати з нього сумку чорного кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 , в цей час, згідно відведеної йому ролі, повинен був знаходитись у безпосередній близькості до автомобілю марки ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 та спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження співучасника про появу сторонніх осіб або працівників правоохоронних органів, які б могли запобігти їх злочинній діяльності.
Далі, діючи згідно відведених їм ролей у скоєнні злочину, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище ОСОБА_5 за допомогою раніше заготованих манікюрних ножиць відкрив замок дверей автомобілю марки ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 та проник до вищезазначеного автомобілю, в той час, як ОСОБА_8 залишався в безпосередній близькості від автомобілю марки ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 слідкуючи за тим, щоб дії ОСОБА_5 були таємними для оточуючих.

ОСОБА_5 знаходячись в салоні автомобілю, реалізуючи умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, у період воєнного стану, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав з салону автомобіля марки ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 , майно яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: сумку чорного кольору, вартістю 300 грн.; краплі для очей «Тауфон», вартістю 30 грн.; пряжка від ременю вартістю 200 грн.; кабель для зарядки мобільного телефону «Самсунг», вартістю 70 грн.; кабель «АУКС» вартістю 180 грн.; грошові кошти в сумі 40 грн., тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 820 грн.
Після чого ОСОБА_5 разом з співучасником злочину ОСОБА_8 , покинули місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, таким чином отримавши реальну можливість у користуванні та розпорядженні ним.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст.185 КК України.

09.07.2022 року о 16:00 годин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.07.2022 року слідчим СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючий не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив тяжкий злочин, який відповідно до санкцій ч. 4 ст. 185 КК України передбачає до 8 років позбавлення волі, що не виключає того, що останній може:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, щоб уникнути покарання за вчинений ним злочин;

2)вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить факт неодноразового вчинення підозрюваним ОСОБА_5 корисливих злочинів проти власності;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні
Таким чином, беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючий не погашену судимість, знову вчинив корисливий злочин проти власності, офіційно не працевлаштований, не має постійного доходу, з метою уникнення покарання, знаходячись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також зважаючи на те, що у ОСОБА_5 не одружений, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, до останнього не може бути застосовано інший, менш суворий, запобіжний захід згідно п. 1-4 ч.1 ст. 176 КПК України, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбачених чинним законодавством та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, з метою запобігання ризикам, передбаченим у п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобіганню переховуванню від органів досудового розслідування та суду, вчиненню іншого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання, прохав таке задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, проти клопотання слідчого заперечував, прохав обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник у судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід. Ризики вважав недоведеними.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000520 від 09.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
09.07.2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.07.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ч.4 ст.185 КК України.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень свідчать докази, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: протоколи оглядів; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол пред`явлення особи для впізнання із свідком ОСОБА_10 ; докази у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 , у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що є тривалим, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду.
Внаслідок того, що досудове розслідування тільки розпочато, усі слідчі та процесуальні дії не проведені, підозрюваному відома адреса проживання потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , беручи до уваги характер інкримінованого правопорушення, високоймовірним є ризик незаконного впливу на свідка та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
Так, при встановленні наявності ризику позапроцесуального впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання у кримінальному провадженні показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на тих показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто на показаннях допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею осіб. Суд, згідно із вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
До такого висновку приходжу і тому, що на цей час підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ґрунтується, в основному, саме на показаннях потерпілого та свідків, які, хоча і є наданими слідчому, однак не можуть бути покладені, як зазначено вище, у мотивування рішення суду по суті обвинувачення.
З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, наразі має непогашену судимість, не є офіційно працевлаштованим та підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, скоєному в умовах воєнного стану, вважаю, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення вказаного кримінального правопорушення є доведеним.

Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні забезпечити унеможливлення реалізації ризиків, встановлених у судовому засіданні.
Викладене вище дає підстави для твердження про те, що тримання ОСОБА_5 під вартою відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що фактично ОСОБА_5 затримано 09.07.2022 року, датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою є 06.09.2022 року.
З огляду на пред`явлену підозру та на матеріальний стан ОСОБА_5 , заставу визначаю у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 49620 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196,309, 372,376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 58 днів, тобто до 06.09.2022 року включно.
Визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 49620 гривень.
При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти звільнити.
У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.
Відповідно до вимог ст.182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Дана ухвала діє до 06 вересня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1