Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/372/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2022, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю сел. Новомиколаївка, Запорізької області, з неповною середньою освітою, не одруженому, який маює на утриманні малолітню дитину, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, по данй справі засуджений:

- 01.08.2018 Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровоградаз клопотанням про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2022 відмовлено в задоволенні клопотання.

Судове рішення мотивовано тим, що з довідки про наявність заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_7 вбачається, що він має два стягнення, отримані ним 04.06.2021 та 05.01.2022 у виді догани, останнє стягнення на даний час не знято та не погашено в установленому законом порядку.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою районного суду засуджений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу районного суду та ухвали нову ухвалу, якою задовольнити клопотання звільнивши його умовно достроково.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що накладене на нього раніше стягнення є погашеним, а нове є незаконним, оскільки його навіть не повідомили про накладення стягнень

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зазначивши, що останнє стягнення є незаконним, думку прокурора, який вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу перебування засудженого в усіх установах виконання покарання.
Аналізуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і апеляційний суд.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 протягом всього періоду відбування покарання в місцях позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

При вирішенні питання про застосування щодо особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування їм встановленій частині покарання, а виправлення засудженого.

Зваживши усі вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, а тому суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 засуджений вироком Васильківським районним судом Дніпропетровської області від 01.08.2018 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

З характеристики на засудженого ОСОБА_7 затвердженою начальником ДУ «Кропивницький СІ» вбачається, що з ОСОБА_7 прибув до ДУ «Кропивницький СІ» 06.04.2022 з ДУ «Вільнянська УВП (№11)». Під час перебування в ДУ «Вільнянська УВП (№11)» отримав 2 стягнення у виді доган за зберігання заборонених речей. Заохочень не має. За час перебування в ДУ «Кропивницький СІ» характеризується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності починаючи з 2011 року за умисні злочини. А тому, на думку колегії суддів у разі звільнення його умовно-достроково є висока вірогідність вчинення ним нового злочину.
Більш того, до ОСОБА_7 засуджений вчинення злочину в період іспитового строку та раніше до нього вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення, що в свою чергу свідчить про те, що останній належних висновків не зробив та на шлях виправлення не став.

Отже, колегія суддів погоджується з думкою районного суду що ОСОБА_7 не повністю довів своє виправлення, оскільки характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що на даний час поведінка засудженого ОСОБА_7 не свідчить про стабільний процес виправлення та перевиховання, а зміни в світогляді останнього не свідчать, що він не довів своє виправлення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Більш того, враховуючи характеристику на ОСОБА_7 у якій останній характеризується посередньо, а також наявність у нього попередніх судимостей на думку колегії суддів, є висока вірогідність того, що він у разі застосування до нього умовно-дострокового звільнення знову вчинить нове кримінальне правопорушення.
Разом з тим, як вбачається з вироку Васильківським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_7 не одружений, на момент вчинення кримінального правопорушення суспіль-корисною працею не займався та офіційно не працював.
А тому, відсутні соціальні зв`язки, які вплинули на поведінку ОСОБА_7 з метою його виправлення.

Що стосується доводів ОСОБА_7 про те, що його одне стягнення є погашеним, а нове є незаконним, як підстава для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, необхідно зазначити наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто, законодавцем передбачено підстави умовно-дострокове звільнення, а саме якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, навіть якщо не брати до уваги останнє стягнення ОСОБА_7 , останній відповідно до наданої характеристики за час відбування покарання в ДУ «Вільнянська УВП (№11)» жодним чином не прагне доводити своє виправлення. Про це також свідчить відсутність жодного заохочення за весь час відбування покарання.
Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, колегія суддів залишає без задоволення доводи ОСОБА_7 про необхідність застосування до нього умовно-дострокового звільнення, оскільки з матеріалами справи не підтверджено, що останній своєю сумлінною поведінкою, за весь час відбування покарання, довів своє виправлення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2022 необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2022, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4