Справа №591/1308/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/301/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші скарги
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 червня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 про повернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 червня 2022 року у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000023 від 29 березня 2022 року та №0000032 від 23 квітня 2022 року було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 червня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого ТУ ДБР м. Полтава у кримінальному провадження №0000032 від 23 квітня 2022 року повернути тимчасово вилучене під час обшуку будинку ОСОБА_6 22 червня 2022 року майно.

Крім того, представник власника майна просить витребувати у сторони обвинувачення відеозапис проведення обшуку на якому зафіксовано, що адвокат ставить до відома, що обшук проводиться по провадженню, якого не існує.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він звернувся до слідчого судді зі скаргою з проханням зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Полтава повернути майно у кримінальному провадженні №0000023 від 29 березня 2022 року та №0000032 від 23 квітня 2022 року тимчасово вилучене під час обшуку у будинку ОСОБА_6 22 червня 2022 року.

Його скарга була вмотивована тим, що обшук, в ході якого було вилучено майно ОСОБА_6 , проведено за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді від 22 червня 2022 року у кримінальному провадженні №0000023 від 29 березня 2022 року, розпочатому за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України, якого у провадженні ДБР немає, а дозвіл на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000032 від 23 квітня 2022 року надано не було, а тому, проводити такий обшук у слідчого законних підстав не було.

Таким чином, апелянт вказує, що у зв`язку з тим, що відбулося незаконне вилучення майна ОСОБА_6 , вказане майно підлягає поверненню його власнику.

Про час, день та місце апеляційного розгляду даного кримінального провадження учасники даного провадження були повідомлені завчасно, належним чином, а саме, представник власника майна адвокат ОСОБА_7 - шляхом направлення повідомлення на його електронну пошту, а власник майна ОСОБА_6 - шляхом направлення судової повістки на відому апеляційному суду адресу і про її отримання свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, в судове засідання до апеляційного суду у визначену дату ні власник майна, ні її представник не з`явились, причини своєї неявки не повідомили та клопотань про відкладення апеляційного розгляду на іншу дату не надсилали.

Від прокурора ОСОБА_8 надійшла заява, в якій останній просив здійснити апеляційний розгляд за його відсутності. Крім того прокурор просив приєднати до матеріалів справи ухвалу суду від 22 червня 2022 року про виправлення описки.

При вирішенні питання можливості здійснення розгляду даного провадження за відсутності учасників процесу, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст. КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Частиною 4 статті 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Дане кримінальне провадження вже було призначено до апеляційного розгляду на 15 год. 25 хв. 04 липня 2022 року.

При цьому, на задоволення клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , 30 червня 2022 року було постановлено ухвалу про здійснення судового засідання у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів останнього, поза межами приміщення суду, із застосуванням програмного забезпечення «EasyCon». Однак, 04 липня 2022 року, представник власника майна адвокат ОСОБА_7 подав інше клопотання, про здійснення судового розгляду у режимі відеоконференції, за його участю, під час трансляції з іншого приміщення, яке знаходиться поза межами приміщення суду - дистанційне судове провадження з приміщення Тростянецького районного суду Сумської області, з посиланням на те, що він приймає участь у розгляді справи, яка призначена у вказаному суді до розгляду на 15 год. 00 хв., яке, також було задоволено. Проте, у визначений час судове засідання не відбулося, у зв`язку з чим апеляційний розгляд справи було відкладено на 22 липня 2022 року на 14 год. 15 хв.

Оскільки апеляційним судом були вжиті заходи щодо належного повідомлення учасників судового провадження про день час і місце судового засідання та щодо дотримання їх права на справедливий суд, однак, з метою дотримання, також, і розгляду справи упродовж розумного строку, з врахуванням, також, тих обставин, що їх участь у розгляді даної справи не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе в даному конкретному випадку, здійснити апеляційний розгляд за відсутності власника майна ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 , що узгоджується з ч. 4 ст. 405 КПК України та п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, ч. 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до положень ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Положеннями ст. 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна та у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України.

З матеріалів даного провадження вбачається, що ТУ ДБР у м. Полтава здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000032 від 23 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, на задоволення клопотання слідчого, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 червня 2022 року, було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме, у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено належне останній майно блокноти з чорновими записами, банківські та поштові квитанції, інші чорнові записи на окремих аркушах.

Звертаючись до слідчого судді зі скаргою щодо повернення тимчасово вилученого майна, адвокат ОСОБА_7 посилався на те, що вказаною ухвалою слідчого судді від 22 червня 2022 року було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000023, однак, таке провадження ТУ ДБР у м. Полтава не здійснюється, а здійснюється кримінальне провадження за №0000032, а тому, обшук та вилучення майна було проведено незаконно, утримувати дані речі законні підстави відсутні, а тому просив постановити рішення зобов`язати слідчого їх повернути та наявні підстави для його повернення.

За результатом розгляду вказаної скарги представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , слідчим суддею було постановлено рішення про відмову у її задоволенні, з посилання на те, що фактично судовим рішенням було надано дозвіл на проведення обшуку за конкретною адресою, що і було зроблено, а вирішального чи визначального значення номер кримінального провадження, у такому разі, фактично не має і не суперечить ст. 235 КПК України, якою встановлені вимоги до ухвали про надання дозволу на проведення обшуку.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується в повному обсязі та вважає, що визнавати проведення обшуку та вилучення майна ОСОБА_6 , за зазначених адвокатом ОСОБА_7 обставин незаконним, підстави відсутні.

Крім того, як слідує з ухвали слідчого судді від 22 червня 2022 року, яку прокурор просив приєднати до матеріалів даного провадження, - в ухвалі від 22 червня 2022 року про надання дозволу на проведення обшуку було допущено описку у вступній, описовій та резолютивній частинах, саме у номері кримінального провадження, яку було виправлено і постановлено вважати вірним у вступній та резолютивній частинах вірним №0000032, а в описовій - №0000032 від 23 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Також колегія суддів звертає увагу, що всі питання щодо незаконності, як вважає адвокат ОСОБА_7 , вилучених за адресою проживання ОСОБА_6 речей, можуть бути предметом розгляду безпосередньо клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно, яке на даний час перебуває і на розгляді у слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми.

При цьому, колегія суддів не вбачає також підстав для задоволення клопотання представника власника майна, яке було зазначено в апеляційній скарзі щодо витребування у сторони обвинувачення відеозапису проведення обшуку, оскільки під час апеляційного розгляду було встановлено, що в ухвалі слідчого судді від 22 червня 2022 року, якою було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 у номері кримінального провадження було допущено описку, яка судовим рішенням була і виправлена.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 червня 2022 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 про повернення тимчасово вилученого - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4