Номер провадження 1-кп/754/759/22
Справа№754/4987/22
Вирок
Іменем України

16 серпня 2022 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференціі, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001220 від 15.06.2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України, українця,

з середньою освітою, неодруженого, не працюючого,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

-03.11.2021 Деснянським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15.06.2022 р. о 11 год. 22 хв., ОСОБА_4 , знаходився в торгівельній залі магазину «ЕКО маркет» по вул. Радунська, 40 в місті Києві, де у останнього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись в приміщенні торгівельної зали магазину «ЕКО маркет», взяв з полиць товар, а саме: чотири плитки шоколаду «Milka» молочний з лісовим горіхом, 95 г, вартістю за одну плитку 37 грн 49 коп. (без ПДВ), загальною вартістю 149 грн 96 коп. (без ПДВ), сосиски Глобин молочні в/г н/о вагові, 0,516 кг, вартістю 99 грн 38 коп. (без ПДВ), ковбаса Алан лікарська в шарах н/о в/г ДСТУ вагова, 0,336 кг., вартістю 75 грн 85 коп. (без ПДВ), Сир продукт розсольний Полтавчанка Сулугуні копчений (палочка) 30% ваг. в/у, 0,200 кг, вартістю 60 грн 67 коп. (без ПДВ), всього товару на загальну суму 385 грн 86 коп., який ОСОБА_4 сховав до рюкзака, який знаходився при ньому. в подальшому, утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_4 пройшов касову зону магазину «ЕКО маркет» не оплативши товар, та направився до виходу з магазину, вийшовши із приміщення на вулицю. Однак, злочинні дії ОСОБА_4 були помічені охоронцем магазину ОСОБА_5 , який вибіг із вказаного магазину на вулицю за ОСОБА_4 , та виразив останньому словесну вимогу зупинитися та повернути товар. В свою чергу ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії виявлені іншими особами, вказану словесну вимогу проігнорував, маючи
умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану,
почав тікати від ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі. Однак, ОСОБА_4 довести свій злочинний намір до кінця та розпорядитись викраденим майном не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_5 , переслідуючи ОСОБА_4 , схопив останнього за рюкзак, в якому знаходилось викрадене майно, після чого, ОСОБА_4 залишивши рюкзак ОСОБА_5 , продовжив бігти та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, кількість та вартість речей, які намагався відкрито викрасти не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Як обставини, які згідно ст.66 ч.1 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття у вчиненому та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімкйних обставин.

Обставини, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, дане кримінальне правопорушення вчинив, не відбувши покарання за попереднім вироком, не працює, тому суд приходить до висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати в ізоляції від суспільства з урахуванням особи і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. При цьому правових підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, з багатодітної родини, має на утриманні матір, спосіб життя, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки, відношення обвинуваченого до вчиненого, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.
Відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, вважає, що для досягнення мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі, однак, з урахуванням ст. 69 даного Кодексу, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, адже таке буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діяння.
Суд, при призначенні покарання із застосуванням ст. 69 КК України, зобов`язаний не лише навести обставини, які пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.
На думку суду, враховуючи введений воєнний стан в Україні, важкість знайти роботу у вказаний час та можливість заробити на проживання, а як наслідок, скрутний матеріальний стан сім`ї обвинуваченогого, його молодий вік, дає суду можливість надати шанс обвинуваченому для його виправлення та ресоціалізації та застосувати ст. 69 КК України. Також, суд враховує відсутність реальної завданої шкоди на час постановлення вироку, оскільки представнику потерпілого повернуте викрадене майно, а саме продукти харчування на загальну суму 385 грн.86 коп., які обвинувачений намагався викрасти. Представник потерпілого не з`явився до суду на виклик, відповідно не має бажання суворого переслідування обвинуваченого. Зазначене вище, дає суду можливість пом`якшити покарання.
Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що, незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що, хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
З урахуванням того, що ОСОБА_4 був засуджений 03.11.2021р. Деснянським районним судом м.Києва за ч. 1 ст.309 КК України до 1 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, новий злочин по даній справі вчинив в період невідбутого покарання за попереднім вироком, суд призначає ОСОБА_4 покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України, приєднавши частково невідбуте покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України, речові докази чотири плитки шоколаду «Milka» молочний з лісовим горіхом, 95 г, сосиски Глобин молочні в/г н/о вагові, 0,516 кг., ковбаса Алан лікарська в шарах н/о в/г ДСТУ вагова, 0,336 кг., Сир продукт розсольний Полтавчанка Сулугуні копчений (палочка) 30% ваг. в/у, 0,200 кг, які передані на зберігання представнику потерпілого - підлягають залишенню в розпорядженні потерпілого, рюкзак чорного кольору з червоними вставками на ручці підлягає поверненню ОСОБА_4 , а в разі відмови в отриманні підлягає знищенню, DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, довідка про вартість товару, довідка інвентаризації викраденого товару - підлягають зберіганню при матеріалах кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_4 частково приєднати до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2021р. і призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1-го (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 . у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази по справі - чотири плитки шоколаду «Milka» молочний з лісовим горіхом, 95 г, сосиски Глобин молочні в/г н/о вагові, 0,516 кг., ковбаса Алан лікарська в шарах н/о в/г ДСТУ вагова, 0,336 кг., Сир продукт розсольний Полтавчанка Сулугуні копчений (палочка) 30% ваг. в/у, 0,200 кг, які передані на зберігання представнику потерпілого - підлягають залишенню в розпорядженні потерпілого, рюкзак чорного кольору з червоними вставками на ручці повернути ОСОБА_4 , а в разі відмови в отриманні знищити, DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, довідка про вартість товару, довідка інвентаризації викраденого товару - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий -