Провадження № 1-кс/761/5992/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000009, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 201-2 КК України,

в с т а н о в и в:

15 червня 2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000009, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме на: грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ): НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , які відкрито у АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299).

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання, з підстав наведених у ньому.

Прокурор ОСОБА_4 , за клопотанням якого був накладений арешт, у кримінальному провадженні № 0000009 від 02 травня 2022 року, заперечував щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 , обґрунтовуючи свою позицію тим, що арешт на вказане майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів та у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, на даний час потреба не відпала, на підтвердження чого надав слідчому судді письмові докази.

Заслухавши клопотання адвоката, думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що Другим відділом детективів захисту економіки у фіскальній сфері Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000009, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2022 року накладено арешт, в тому числі на: грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ): НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , які відкрито у АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299).

При цьому, як убачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, метою накладення арешту на майно, є збереження доказів у кримінальному провадженні, оскільки воно має ознаки речових доказів, та відповідає критеріям, встановлених ст. 98 КПК України.

Так, постановою старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері БЕБ України ОСОБА_6 від 03 травня 2022 року, грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ОСОБА_5 були визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000009 від 03 травня 2022 року.

Крім того, 03 червня 2022 року слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні т.в.о. керівника другого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері БЕБ України ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Більш того, наданим прокурором висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи № 13889/22-72/15233-125237/22-72 від 10 червня 2022 року, підтверджено факти порушення ОСОБА_5 митного законодавства.

Крім цього, з наданих прокурором доказів вбачається, що 15 червня 2022 року ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Вказані обставини, у своїй сукупності, свідчать про те, що слідчим суддею обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_5 , які розміщені на банківських рахунках відкритих у АТ КБ «Приватбанк».

Таким чином, на переконання слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів, з врахуванням наслідків від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпеченням своїм рішенням розумності співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У зв`язку з чим, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000009 від 02 травня 2022 року на грошові кошти ОСОБА_5 , які розміщені банківських рахунках.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000009, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 201-2 КК України залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1