УХВАЛА
19 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 740/3412/20

провадження № 51-2768ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 березня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 06 червня 2022 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 березня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 06 червня 2022 року, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК.
Так, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас необхідно враховувати, що згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Так, ОСОБА_5 в касаційній скарзі, обґрунтовуючи свої твердження щодо незаконності рішення суду апеляційної інстанції, узагальнено зазначає, що цим судом не надано вмотивованої відповіді на усі доводи апеляційної скарги засудженого, проте не конкретизує, які саме доводи апеляційної скарги залишилися поза увагою апеляційного суду.
Крім того, посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції безпосередньо не були досліджені докази, на які вказувала сторона захисту, касатор не зазначив чи заявляла сторона захисту в суді апеляційної інстанції клопотання про таке дослідження, яке усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно не задовольнив або не вирішив.
З огляду на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3