Номер провадження 21-з/816/8/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Зґвалтування
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому зсіданні в м. Суми спільну заяву законного представника малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про уточнення ухвали Сумського апеляційного суду від 01.11.2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

01.11.2021 року ухвалою Сумського апеляційного суду було в повному обсязі задоволено апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також частково задоволено апеляційні скарги законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 , законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_5 ОСОБА_6 , законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_13 ОСОБА_14 .

Цією ж ухвалою апеляційного суду змінено ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.02.2021 року, відносно малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_5 .

На підставі п.3 ч.2 ст. 105 КК України, колегія суддів вирішила застосувати до ОСОБА_13 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі ОСОБА_13 під нагляд його бабусі ОСОБА_14 та діду ОСОБА_15 , які зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 .

Також, на підставі п.3 ч.2 ст. 105 КК України, колегія суддів вирішила застосувати і до ОСОБА_16 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі ОСОБА_5 під нагляд його батька ОСОБА_17 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 .

30.12.2021 року до Сумського апеляційного суду від законного представника малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 надійшла спільна заява в якій вони просили винести ухвалу з уточненням і в ній постановити, що на підставі п.3 ч.2 ст. 105 КК України, застосувати до ОСОБА_16 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі ОСОБА_5 під нагляд його матері ОСОБА_7 та її чоловіку ОСОБА_8 , зареєстрованих в АДРЕСА_3 , замість зазначеного в ухвалі Сумського апеляційного суду від 01.11.2021 року батька ОСОБА_6 .

В обґрунтування своїх вимог заявники зазначали, що у малолітнього ОСОБА_5 , крім проживаючого в м. Суми батька ОСОБА_6 , є мати ОСОБА_7 , що перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 , проживає в АДРЕСА_3 , і яка не позбавлена материнства та має на сина таке ж право як і батько.

Заявники зазначали, що малолітній ОСОБА_5 з 23.07.2013 року зареєстрований за адресою місця проживання матері ОСОБА_7 , в м. Маріуполь Донецької області, там у період з 2015 по 2020 роки він відвідував школу, має молодшого брата по-матері, 2017 року народження, а тому, з метою максимального забезпечення позитивного виховного впливу, постійного контролю за поведінкою ОСОБА_5 та з метою його повного ізолювання від інших учасників по справі батьки малолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 і ОСОБА_7 дійшли спільного висновку про необхідність забезпечення виховання матір`ю, а не батьком малолітнього.

Про дату, час і місце судового засідання учасники справи неодноразово повідомлялись, однак в судові засідання, призначені на 10.01.2022 року, на 02.03.2022 року, на 10.08.2022 року та на 27.09.2022 року до Сумського апеляційного суду так і не з`явились, причин неявки не повідомили і клопотань про відкладення слухання справи не подали.

27.09.2022 року начальник управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради ОСОБА_18 та прокурор відділу захисту інтересів дітей та протидії насильства Сумської обласної прокуратури ОСОБА_19 подали заяви з проханням розглянути заяву законного представника малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , про уточнення ухвали Сумського апеляційного суду від 01.11.2021 року, без їх участі.

Захисник ОСОБА_9 , в телефонному режимі також повідомив, що зв`язок із клієнтом не підтримує, його місце знаходження достовірно не знає та просив слухання справи провести у його - адвоката відсутність.

При вирішенні питання щодо можливості розгляду даного провадження без участі учасників, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка зокрема, визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07 липня 1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на дату надходження вказаної заяви до апеляційного суду 30.12.2021 року, позицію заявників, які хоч і повідомлялись про дату і час судових засідань, однак в них не з`являлись, причин не явки не повідомляли, як не проявляли і загального інтересу щодо розгляду їх заяви, а також зважаючи на місце реєстрації і проживання двох із заявників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 АДРЕСА_3 , куди поштові відправлення взагалі перестали доставлятись поштою через введений в Україні військовий стан та бойові дії на вказаній території, колегія суддів керуючись ч.4 ст. 405 КПК України вважає за можливе розгляд заяви законного представника малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , провести без участі осіб які її подали.

Тому, вивчивши зміст поданої заяви колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до норм КПК України, зокрема ст. 379 і 380 КПК України учасники кримінального провадження мають право звернутися до суду який ухвалив рішення із заявами про виправлення помилок чи описок в даному рішенні чи про його роз`яснення.

Крім того, порядок виконання судових рішень регламентований ст. ст. 532 - 535 КПК України.

Статтею 537 КПК України також визначено вичерпний перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироку. При цьому, п. 14 ч.1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироку суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, між іншого має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.02.2021 року до малолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує 1 року.

Цією ж ухвалою до малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує 1 року.

На підставі ч.3 ст. 501 КПК України покладено на уповноважений підрозділ Сумського ВП ГУНП в Сумській області обов`язок доставити ОСОБА_13 та ОСОБА_5 до спеціального навчально-виховного закладу.

З таким рішення суду першої інстанції не погодились законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 , законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_5 ОСОБА_6 , законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_13 ОСОБА_14 та захисники ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та подали на нього апеляційні скарги.

За результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції Сумським апеляційним судом 01.11.2021 року постановлено ухвалу, якою в повному обсязі задоволено апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також частково задоволено апеляційні скарги законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 , законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_5 ОСОБА_6 , законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_13 ОСОБА_14 .

Цією ж ухвалою апеляційного суду змінено ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.02.2021 року, відносно малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_5 .

На підставі п.3 ч.2 ст. 105 КК України, колегія суддів вирішила застосувати до ОСОБА_13 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі ОСОБА_13 під нагляд його бабусі ОСОБА_14 та діду ОСОБА_15 , які зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 .

Також, на підставі п.3 ч.2 ст. 105 КК України, колегія суддів вирішила застосувати і до ОСОБА_16 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі ОСОБА_5 під нагляд його батька ОСОБА_17 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 .

Законної сили ухвала Сумського апеляційного суду від 01.11.2021 року набрала з моменту її проголошення.

В подальшому, 30.12.2021 року до Сумського апеляційного суду від законного представника малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 надійшла спільна заява в якій вони просили винести ухвалу з уточненням і в ній постановити, що на підставі п.3 ч.2 ст. 105 КК України, застосувати до ОСОБА_16 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі ОСОБА_5 під нагляд його матері ОСОБА_7 та її чоловіку ОСОБА_8 , зареєстрованих в АДРЕСА_3 , замість зазначеного в ухвалі Сумського апеляційного суду від 01.11.2021 року батька ОСОБА_6 .

Аналізуючи зміст поданої заяви колегія суддів вважає, що задоволенню вона не підлягає, оскільки заявники ставлять вирішення питання, яке фактично зводиться до зміни порядку виконання ухвали суду, зокрема зміни особи, якій слід передати малолітнього ОСОБА_5 під нагляд.

Колегія суддів виходить з того, що в якості законного представника малолітнього ОСОБА_5 на досудовому розслідувані було залучено саме його батька ОСОБА_6 , який представляв інтереси малолітнього як в ході досудового розслідування так і в ході судового розгляду суду першої інстанції та при апеляційному перегляді справи апеляційним судом. При цьому, ОСОБА_7 (мати малолітнього ОСОБА_5 ) участі у справі не брала, про її залучення до справи як законного представника малолітнього клопотання не надходили, а тому, малолітній і був переданий апеляційним судом під нагляд його батьку ОСОБА_6 .

Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення заяви законного представника малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про уточнення ухвали Сумського апеляційного суду від 01.11.2021 року, оскільки підстав визначених ст. 380 КПК України, щодо її роз`яснення у зв`язку з нечіткістю або суперечливістю викладених у ній висновків, не встановлено, як і підстав для вирішення питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при її виконанні.

Керуючись ст. 380, ст. ст. 532 535, ст. 537 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити законному представнику малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в задоволенні їх спільної заяви, про уточнення ухвали Сумського апеляційного суду від 01.11.2021 року, відносно малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_5 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3