ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/911/22 Справа № 192/1634/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, раніше неодноразово судимого, відбуваючого покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2019 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням вимог ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,
В с т а н о в и л а:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.
Рішення суду обґрунтовано тим, що поведінка засудженого під час відбування покарання не є зразковою та не свідчить про його виправлення на даний час.
Засуджений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання, застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання.
Посилається на те, що своєю працею та сумлінною поведінкою він довів своє виправлення.

Під час апеляційного розгляду засуджений підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог засудженого. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання.
Так, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2019 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням вимог ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Початок строку відбування покарання 29 січня 2019 року.
Кінець строку відбування покарання 16 липня 2022 року.
За час перебування в Дніпровській установі виконання покарань № 4 ОСОБА_7 характеризувався посередньо, залучався до праці, допустив два порушення режиму утримання, за що мав два стягнення. Заохочень не мав.
До Синельниківської виправної колонії № 21 прибув 08.08.2020 року.
Працевлаштований днювальним відділення СПС № 14. До праці ставиться добре.
Характеризується задовільно. Згідно довідки про заохочення і стягнення, ОСОБА_7 має п`ять заохочень за підсумками роботи та з нагоди 30-ї річниці Дня Незалежності України, та три стягнення, серед яких сувора догана.
Підтримує рівні відносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання роботи із благоустрою установи ставиться добре.
Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу.
Підтримує зв`язки з родичами.
20.03.2020 року комісією установи відмовлено у застосуванні зміни умов тримання, відповідно до статей 100,101 КВК України.
23.10.2020 року комісією установи відмовлено у застосуванні заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покарання, відповідно до положень ст. 82 КК України.
Рішенням комісії установи від 04.06.2021 року у застосуванні умовно-дострокового звільнення, відповідно до ст. 81 КК України відмовлено.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22.12.2021 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення - відмовлено.
Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово засудженим, у тому числі і до покарання з іспитовим строком, відповідних висновків для себе не зробив і продовжував злочинну діяльність, за весь час відбування покарання має п`ять заохочень та три стягнення, серед яких сувора догана, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмовити у задоволенні клопотання засудженого про застосування до ньго про умовно-дострокове звільнення.
Сукупність вказаних даних була прийнята до уваги судом першої інстанції. Їм надано належну оцінку.
Отже, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 не довів, що дійсно став на шлях виправлення. Для цього останньому потрібен більш тривалий час.
Вказані висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в особовій справі засудженого, а тому не можуть спростовуються апеляційними доводами засудженого, які містять лише його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування до нього норм ст. 81 КК України, а також щодо його незгоди з оскаржуваною ухвалою.
Порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4