Провадження №1-кп/127/685/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, неодруженого, з неповною вищою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, громадянин України, неодруженого, з неповною вищою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000213 від 23.05.2021,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2021 року о 04:15 годині поліцейський батальйону УПП у Вінницькій області капрал поліції ОСОБА_8 , перебуваючи у складі автопатруля «Юнкер-101» спільно із інспектором батальйону УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_9 , отримали повідомлення щодо вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення тиші, що відбувається за адресою: АДРЕСА_3 .

У зв`язку з чим, 23.05.2021 близько 04:20 годині ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 , які відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, відповідно до положень ч. 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», реагуючи на повідомлення про вчинення правопорушення, знаходячись під час несення служби та перебуваючи у форменому одягу працівників Національної поліції України, прибули за адресою: АДРЕСА_3 , після чого постукали до вказаної квартири, двері якої відчинив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому працівники поліції зробили зауваження щодо шуму, який лунає із вказаної квартири та заважає відпочивати іншим мешканцям вказаного житлового багатоповерхового будинку. Однак ОСОБА_6 на таке зауваження повідомив, що жодних порушень порядку він не вчиняє. Після цього із житлової кімнати вказаної квартири вийшов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який почав висловлюватись в бік працівників поліції нецензурною лексикою, на що останні зробили йому зауваження про недопущення такої поведінки, однак він таку вимогу проігнорував, натомість почав чинити активну фізичну протидію виконанню ОСОБА_10 та ОСОБА_8 своїх службових обов`язків.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 та ОСОБА_8 є працівниками правоохоронного органу, так як останні представилися та перебували при виконанні службових обов`язків у форменому одязі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, нехтуючи законною вимогою працівника поліції, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_8 кілька ударів в область голови та тулубу. Після чого ОСОБА_9 з метою припинення нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , застосував до нього заходи фізичного впливу, на що ОСОБА_4 , наніс ОСОБА_12 декілька ударів рукою в область голови.

В цей час ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, почав наносити удари руками, ногами та колінами поліцейському батальйону УПП у Вінницькій області капралу поліції ОСОБА_8 в область голови та тулубу.

Внаслідок вказаних неправомірних дій згідно з висновком судово-медичної експертизи №422 від 23.05.2021 у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, а саме: синці на голові, крововиливи на слизовій оболонці верхньої губи, травматичні відлами коронкових частин двох зубів на верхній щелепі (1-го зуба справа 2/3, 1-го зуба зліва на 1/4, травматичний скол емалі 2-го зуба на верхній щелепі зліва. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 виникли від травматичних дій (удари) тупого твердого предмету (предметів), можливо в термін, вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, а також згідно з висновком судово-медичної експертизи №530 від 10.06.2021 у ОСОБА_13 під час судово-медичного обстеження виявлено пляму депігментації (як наслідок загоєного садна) в ділянці лівої брови. Вказане тілесне ушкодження (садно ділянки лівої брови) у ОСОБА_14 могло виникнути від дії тупого твердого предмету в термін понад 10 діб в межах трьох місяців до обстеження, що і включає і термін, вказаний в постанові про призначення експертизи, за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України, визнав у повному обсязі, суду пояснив, що 23.05.2021 він перебував на орендованій квартирі свого знайомого ОСОБА_6 де вони святкували день народження. Близько 04.00 год. в двері квартири хтось постукав, та ОСОБА_6 пішов відчинити їх, а він пішов за ним. Відчинивши двері перед ними стояли працівники поліції, які повідомили, що вони порушують громадський порядок, після чого між ними розпочалася розмова на підвищених тонах, та він перебуваючи у збудженому стані наніс удари працівникові поліції. В подальшому, працівники поліції вийшли з квартири на вулицю, він разом з ОСОБА_6 пішов за ними, тому що усвідомили, що вчинили не правильно.
Про вчинене шкодує, зазначив, що неодноразово просив вибачення у працівників поліції за свою поведінку, зробив для себе належні висновки та просив суд суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України, визнав у повному обсязі, суду пояснив, що він разом з друзями святкували день народження у його орендованій квартирі, де перебувало близько десяти осіб. Під час святкування в двері квартири хтось постукали. Коли він відчинив двері, перед ним стояли працівники поліції у форменому одязі, які повідомили, що вони порушують громадський порядок, а один із працівників поліції зайшов у квартиру без дозволу, що йому не сподобалося, після чого відбулась суперечка, в ході якої він наносив удари працівнику поліції. В подальшому, працівники поліції вийшли з приміщення квартири та він разом з ОСОБА_4 пішли за ними, оскільки зрозуміли, що вчинили не правильно. У вчиненому кається, завдану потерпілому шкоду відшкодував та вибачився за скоєне, розуміє, що вчинив не правильно у даній ситуації, так як працівники поліції лише виконували свою роботу, просив суд суворо його не карати.
Зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнали повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинувачених дослідження витягу з кримінального провадження №0000213 від 23.05.2021 (т.1 а.с. 123), заяви про долучення диска із відео файлами подій від 23.05.2021 (т.1 а.с. 124), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про надання дозволу на тимчасовий доступ від 14.06.2021 (т.1 а.с. 125-127), протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 10.06.2021 (т.1 а.с. 128-130), протоколу огляду від 20.07.2021 (т.1 а.с. 131), постанови про визнання речових доказів у кримінальному провадженні від 20.06.2021 (т.1 а.с. 132), висновку експерта №422 від 28.05.2021, №530 від 24.06.2021 (т.1 а.с. 135,136), протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 23.05.2021 (т.1 а.с. 139-141), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту від 25.05.2021 (т.1 а.с. 142-145), суд приходить до висновку про винність обвинувачених у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а їхні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене групою осіб без попередньої змови.
При визначенні виду та міри покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий (т.1 а.с. 147), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 152,153), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 154).
Згідно досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній. Також, зазначено, що у разу, звільнення від відбування покарання з випробуванням слід покласти обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України. (т.1 а.с. 93-96).
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_4 , а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України.
При цьому, суд враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, щире каяття останнього, позитивну характеристику за місцем проживання, висновок органу з питань пробації, щодо міри покарання, приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та приходить до переконання про можливість звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При визначенні виду та міри покарання, обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий (т.1 а.с. 150), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 148,149), позитивно характеризується за місцем навчання (т.1 а.с. 151).
Згідно досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення низький. Також, зазначено, що у разу, звільнення від відбування покарання з випробуванням слід покласти обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України. (т.1 а.с. 98-104).
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, з врахуванням особливостей кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені Розділом ХV КК України, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_6 , а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України, з врахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 102 КК України.

При цьому, суд враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який на момент подій був неповнолітнім, щире каяття останнього, висновок органу з питань пробації, щодо міри покарання, приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_6 можливе без відбування покарання та приходить до переконання про можливість звільнення його на підставі ст. ст. 75, 104 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28, 50, 63, 65-67, 75, 76, 102, 104, 345 КК України, ст. ст. 100, 174, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.05.2021 року №127/13234/21 скасувати.
Речові докази в кримінальному провадженні №0000213, а саме, відеофайли, де зафіксовані події, що трапилися 23.05.2021, після набуття вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: