Єд. унік. № 243/2641/22
Провадження № 1-кп/243/509/2022
ВИРОК
Іменем України
09 вересня 2022 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні дистанційно у режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №№0000194 від 14 червня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, який немає на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, командира танку НОМЕР_1 - танкового взводу 1-ї танкової роти військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , якмй зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Угода про визнання винуватості між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № №0000194, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2022 року, з однієї сторони, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншої сторони, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 досягнута під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Так з обвинувального акту вбачається, що відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 2 п. 18, ч. 3 п. 42, ч. 4 п. 81 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних силах

України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, громадянин ОСОБА_4 , призваний відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року за № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 25.02.2022 року № 3 ОСОБА_6 було зараховано в списки особового складу військової частини, поставлено на посаду командира танку НОМЕР_1 - танкового взводу 1-ї танкової роти військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_3 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

У червні 2022 року, більш точного часу під час проведення дізнання, встановити не виявилось можливим, діючи умисно, реалізовуючи протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання для особистого вживання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, перебуваючи у розташуванні військової частини НОМЕР_3 за

допомогою свого мобільного телефону здійснив замовлення у невстановленому в ході досудового розслідування місці, особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, отримавши номер товарно- транспортної накладної ТОВ «Нової пошти», з посилкою в якій знаходився замовлений ним наркотичний засіб.

В подальшому, реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що раніше відправлена посилка з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом прибула на відділення Нової пошти № 1 в АДРЕСА_2 , попросив свого колегу по службі ОСОБА_7 забрати відправлення та доставити до нього у розташування військової частини, не повідомивши останньому про її зміст.

Так, 14 червня 2022 року приблизно о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_4 отримав у відділенні «Нової пошти №1», що розташоване за адресою: вул. Центральна, смт. Билбасівка Краматорського району Донецької області посилку на ім`я ОСОБА_4 в середині якої знаходився поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс та направився для передачі ОСОБА_4

14.06.2022 року в період часу з 12 години 50 хвилин по 13 годину 10 хвилин, ОСОБА_7 був зупинений співробітниками поліції біля будівлі «Нової пошти №1» по вул. Центральна смт. Билбасівка Краматорського району Донецької області, де у останнього виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс (маса канабісу в перерахунку на суху речовину складає 28,333 г), який останній повинен був доставити ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 вчинив усі можливі дії, необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця, але не закінчив його з причин, які не залежали від його волі, не маючи змоги розпорядитися придбаним наркотичним засобом, оскільки наркотичний засіб був вилучений співробітниками поліції.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309 КК України, тобто закінчений замах на незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 за викладених вище обставин обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 309 КК України закінчений замах на незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України: - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

01 вересня 2022 року укладено угоду між сторонами кримінального провадження, а саме прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № №0000194 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2022, року, з однієї сторони, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншої сторони, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 309 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження та кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним та прокурором.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просили затвердити дану угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості. Вказали що вказана угода відповідає вимогам кримінального і кримінально-процесуального законодавства.

У зв`язку з цим суд зазначає наступне. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що під час досудового провадження між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 було досягнуто та підписано угоду від 01 вересня 2022 року про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 309 КК України, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та наведені обставини вчинення цього кримінального правопорушення. Під час укладання угоди враховано, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю даного злочину.

При визначенні узгодженої міри покарання враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відповідно службової характеристики за місцем служби характеризується добре, зауважень за порушення військової дисципліни не має, беручи до уваги його щире каяття, інтереси суспільства, і відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_4 враховуючи інші обставини, що його характеризують,

сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 309 КК України у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 309 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шляхом вивчення матеріалів кримінального провадження, опитування сторін угоди, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено норми ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів у вчиненні яких його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, якої він досяг з прокурором ОСОБА_3 .

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості в судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження даної угоди про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 309 КК України та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати, пов`язані із проведенням експертизи.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 369-370,374, 474, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду укладену 01 вересня 2022 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № №0000194 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2022 року, з однієї сторони, та підозрюваним

у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншої сторони, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.309 КК України, призначивши узгоджене сторонами угоди покарання за ч 2 ст.15 ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набуття вироку законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні Дніпропетровським науково-дослідним експертним криміналістичним центром у розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 68 копійок.

Речовий доказ: канабіс, маса в перерахунку на висушену речовину становить 31,390г, (28,333г), які запаковані в ПЕТ пакет з біркою з пояснювальним написом, який відповідно Постанови дізнавача від 27 липпня 2022 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні знищити.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1