ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1101/22 Справа № 201/4273/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, -
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_7 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.
Слідчий суддя дійшов висновку, що вилучення майна проведено у ФОП ОСОБА_9 , а в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку вказана особа як причетна до кримінального правопорушення ОСОБА_10 . При цьому, за адресою АДРЕСА_1 знаходиться багатоповерховий будинок, в якому всі приміщення мають свою юридичну адресу. ФОП ОСОБА_9 орендує приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, на переконання слідчого судді, обшук був проведений з порушенням п. 5 ч. 2 ст. 235 КПК України.
В апеляції:
- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на предмети та речі, які були виявлені та вилучені під час обшуку.
В обґрунтування вказує, що а ні слідчий, а ні прокурор не повідомлялися про дату та час розгляду клопотання, в той час, як в ухвалі слідчого вказано, що від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.
Також вказує, що стороні обвинувачення, а ні при проведенні обшуку, а ні в подальшому не було надано жодних підтверджуючих документів, з приводу діяльності ФОП ОСОБА_9 . Враховуючи, що на вилучених пачках тютюнових виробів, продаж яких здійснювалась в приміщенні, де проводився обшук, взагалі не було марок акцизного податку, у органу досудового розслідування виникає необхідність в проведенні повного та всебічного аналізу з приводу діяльності ФОП ОСОБА_9 .
Окрім цього зазначає, що в ухвалі слідчого судді невірно зазначено прокурора, який погоджував клопотання, а саме вказано прокурора ОСОБА_8 , тоді як клопотання було погоджено прокурором ОСОБА_11 .
Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею дотримано вимог чинного законодавства та обґрунтовано прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Чистиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 235 КПК України, ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості, в тому числі, про особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться.
Так, зі змісту ухвали від 03 червня 2022 року про задоволення клопотання про проведення обшуку слідує, що дозвіл був наданий на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщеннях різного призначення. При цьому в клопотанні слідчого про проведення обшуку було вказано про встановлення особи, яка причетна до вказаного кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_10 , який за показами свідків, здійснює свою діяльність як ФОП ОСОБА_10 в напівпідвальному приміщення за вказаною вище адресою.
Однак, фактично, відповідно протоколу обшуку від 06 липня 2022 року та заперечень до нього, обшук був проведений у ФОП ОСОБА_9 , в орендованому останнім приміщенні, що є порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 235 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно під час обшуку із порушенням закону, задоволенню не підлягає.
Посилання прокурора про розгляд даного клопотання в суді першої інстанції за його відсутності, хоча і має місце, проте ця обставина не суперечить вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України та не спростовує встановлених вище висновків слідчого судді.
Що стосується зауваження щодо помилкової вказівки слідчим суддею на прокурора ОСОБА_8 , як такого, що погодив клопотання про арешт майна, тоді як клопотання було погоджено прокурором ОСОБА_11 , то це є очевидною опискою, яка не призвела до ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення, та в даному випадку не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
З огляду на вищенаведене, оскаржуване рішення слідчого судді постановлене у відповідності до положень кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим апеляційні вимоги задоволенню не підлягають, а оскаржувана ухвала має бути залишена без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4