УХВАЛА

11 квітня 2022 року
м. Київ

справа № 511/196/19
провадження № 51-286 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 12 серпня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року щодо неї,

встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25 січня 2022 року касаційну скаргу засудженої, у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

У межах наданого судом строку ОСОБА_4 надала уточнену касаційну скаргу, проте недоліків, зазначених у вказаній ухвалі, не усунула та допустила нових.

Зокрема, засуджена не усунула порушення п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до якого у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.

В порушення цієї норми, ОСОБА_4 адресує касаційну скаргу Верховному Суду України, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 33 КПК України, оскільки кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд.
З даного приводу додатково варто зазначити, що 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким внесено зміни до КПК України і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд (п. 21 ст. 3 КПК України), при цьому припинено діяльність Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховного Суду України.

Окрім цього, усуваючи недоліки касаційної скарги, шляхом складання її нового тексту, ОСОБА_4 змінила вимоги касаційної скарги.

Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Як слідує зі змісту касаційної скарги, наданої на усунення недоліків, засуджена просить Суд скасувати вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у суді першої (апеляційної) інстанції або закрити кримінальне провадження, тобто порушує перед Судом альтернативні вимоги, що не дає можливості встановити дійсну волю ОСОБА_4 щодо результатів розгляду її касаційної скарги.

Отже, вимога ОСОБА_4 щодо результатів розгляду поданої касаційної скарги, не узгоджується з приписами ст. 436 КПК України, що становить порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_4 касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 12 серпня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року щодо неїповернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3