Ухвала

17 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 682/247/21
провадження № 51-2133ск22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 19 квітня 2022 року,
встановив:
захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 22 липня 2022 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції захиснику ОСОБА_4 було зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам своєї касаційної скарги.

При цьому, звернуто увагу захисника на те, щоневідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також його незгода з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження і надання їм своєї оцінки не є підставою для скасування судового рішення судом касаційної інстанції.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги, захисник

ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі від 22 липня 2022 року недоліки касаційної скарги захисник не усунув та допустився нових.
Зокрема, у повторно поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 посилаючись

на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, належного обґрунтування своїм доводам, з огляду на положення статей 412 та 413 КПК,

так і не навів.
При цьому, захисник у своїй скарзі, вказуючи на можливі порушення допущені судом апеляційної інстанції, відповідним чином не конкретизує, як такі порушення вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення, що тягнуло б за собою його обов`язкове скасування.
Натомість, як убачається з касаційної скарги, захисник повторно вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що відповідно до вимог ст. 438 КПК,

не є підставою для скасування судового рішення судом касаційної інстанції.

Також, за змістом ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке би мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Однак, посилаючись у касаційній скарзі на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, захисник ОСОБА_4 своїх доводів належним чином не обґрунтував та не навів тверджень щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання,

з огляду на положення ст. 414 КПК, які б можна було визнати беззаперечними підставами для скасування судового рішення на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1

ст. 438 КПК.

Крім того, захисник ОСОБА_4 у своїй скарзі зазначає, що апеляційним судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, оскільки,

на його думку, відсутня подія кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК, водночас в іншій її частині наводить доводи про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість за вищевказаною статтею КК, що викликає протиріччя у його скарзі та позбавляє можливості встановити дійсний результат касаційного розгляду.

Оскільки, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно зі ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Зважаючи на те, що захисник ОСОБА_4 недоліків касаційної скарги не усунув, касаційний суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 19 квітня 2022 рокуразом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: