Справа № 754/2498/22
У Х В А Л А
Іменем України
18 квітня 2022 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005579 від 19.12.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ :
17 лютого 2022 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005579 від 19.12.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0005579 від 19.12.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Згідно клопотання прокурора 18 грудня 2020 року приблизно о 16 год. 18 хв. в м.Києві по Броварському проспекту поблизу КП, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ГАЗ 3110, р.н. НОМЕР_1 , вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження.
25 жовтня 2021 року постановою начальника ВРЗСТ СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 автомобіль ГАЗ 3110, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1999 року випуску, сірого кольору визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Прокурор зазначає, що з метою перевірки технічного стану вказаного автомобіля у кримінальному провадженні призначено судову автотехнічну експертизу.
У зв`язку з чим, прокурор просить накласти на автомобіль ГАЗ 3110, р.н. НОМЕР_1 , арешт з метою збереження речових доказів, зазначаючи, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до спотворення пошкоджень, які отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, ремонту транспортного засобу, його відчуження, та в подальшому унеможливить проведення відповідних автотехнічних експертиз.
Прокурор в судовому засіданні 18 лютого 2022 року клопотання підтримав, просив його задовольнити. 18 квітня 2022 року прокурор в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
ОСОБА_4 в судовому засіданні 12 квітня 2022 року повідомив, що повернув транспортний засіб ГАЗ 3110, р.н. НОМЕР_1 , близько року назад його власнику ОСОБА_7 , про подальшу долю автомобіля йому невідомо.
Власник майна в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Слідчий суддя дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005579 від 19.12.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, по факту наїзду автомобілем ГАЗ 3110, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , на пішохода ОСОБА_5 по Броварському проспекту в м. Києві.
Згідно матеріалів клопотання, автомобіль ГАЗ 3110, р.н. НОМЕР_1 , 18 грудня 2020 року переданий під зберігальну розписку ОСОБА_4 .
Власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою начальника ВРЗСТ СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 25 жовтня 2021 року транспортний засіб автомобіль марки ГАЗ 3110, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1999 року випуску, сірого кольору визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0005579 від 19.12.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтею 1 Протоколу N 1 (1952 р.) до Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Прокурором в клопотанні та додатках до нього не доведено необхідності арешту транспортного засобу, не доведено наявності ризиків передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Крім того, згідно положень ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак прокурор посилаючись в клопотанні на те, що у кримінальному провадженні призначено судову автотехнічну експертизу транспортного засобу, про арешт якого він клопоче, доказів на підтвердження цього до клопотання не долучив.
Враховуючи викладене, клопотання прокурора задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372, 309 КПК України,
УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майнапо матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005579 від 19.12.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - відмовити.
Копію ухвали направити прокурору до відома.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя -