Справа № 364/990/20
Провадження № 1-в/364/17/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2022 року, Володарський районний суд Київської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області подання Бердичівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області у порядку частини третьої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відносно засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
12.04.2022 року до Володарського районного суду Київської області надійшло подання Бердичівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області у порядку частини третьої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відносно засудженого ОСОБА_4 .

Подання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Володарського районного суду Київської області від 10.12.2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.; вирок набрав законної сили 10.01.2021 року та направлений на виконання 13.01.2021 року. Проте за станом на 21.03.2022 року уповноважений орган з питань пробації не отримав від засудженого документа про сплату штрафу, інформації про причини невиконання ним вироку суду протягом понад один рік орган з питань пробації не має. Тому уповноважений орган з питань пробації просить суд розглянути питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно названого засудженого на підставі частини третьої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України.

У судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник уповноваженого органу з питань пробації підтримав дане подання та просив суд його задоволити.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, згідно повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.03.2022 року призваний до Збройних Сил України відповідно до указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року, та направлений до військової частини НОМЕР_1 .

З огляду на наведене суд у порядку статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує також як джерело права практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав у рішеннях про те, що сторони (у даному випадку сторона захисту в особі засудженого ОСОБА_4 ) мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (зокрема, пункт 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Прокурор у судовому засіданні зазначив про відсутність підстав для задоволення подання через не з`ясування причин несплати штрафу, окрім цього на ОСОБА_4 заведено кримінальне провадження за невиконання угоди про визнання винуватості, яке на даний час перебуває в органах досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 537, ч. 1 -3, 5, 6 ст. 539 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати, зокрема, питання про заміну покарання, зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України; таке питання вирішуються судом за клопотанням (поданням), зокрема, органу або установи виконання покарань, яке подається до суду, який ухвали вирок, та розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України з урахуванням положень розділу VIII цього Кодексу; неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Дослідивши зазначене подання уповноваженого органу з питань пробації і матеріали доданої до нього особової справи № 2/2021 року ОСОБА_4 , судом встановлено, що вироком Володарського районного суду Київської області від 10.12.2020 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 15.10.2020 року між прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному 26.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026, ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_6 та визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК, призначено йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 15.10.2020 р. покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн; цей вирок суду набрав законної сили 10.01.2021 року (а.о.с. 1, 2-5).

З подання та матеріалів доданої до нього особової справи № 2/2021 ОСОБА_4 судом з`ясовано, що копія згаданого вироку суду з відповідним розпорядженням суду направлена 13.01.2021 року на виконання та надійшла до Ружинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області 18.01.2021 р. (а.о.с. 1).

Цього дня, 18.01.2021 року, згідно з реєстраційним номером відправлення (а.о.с. 7), засудженому ОСОБА_4 направлено повідомлення з роз`ясненням порядку виконання вироку суду та необхідністю повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про сплату призначеного судом штрафу. Проте матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 № 2/2021 не містять відомостей щодо отримання названим засудженим такого повідомлення.

Також матеріали особової справи ОСОБА_4 не містять документа про сплату ним штрафу, а також будь-якої інформації про причини невиконання вироку суду за станом до тепер.

10.02.2021 року названим вище уповноваженим органом з питань пробації скеровано до Володарського районного суду Київської області подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відносно ОСОБА_4 (а.о.с. 9).

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 01.04.2021 року відмовлено у задоволенні зазначеного подання з підстав, невідповідності подання вимогам закону через його необґрунтованість наявністю передбачених частиною п`ятою ст. 53 КК України підстав для визначення конкретного виду покарання замість штрафу, та через ухвалення Володарським районним судом Київської області 10.12.2020 року відносно ОСОБА_4 вироку з призначенням покарання у виді штрафу на підставі затвердженої угоді про визнання винуватості, умови якої можуть бути змінені в порядку, визначеному ст. 476 КПК України (а.о.с. 13-16).

Від названого вище уповноваженого органу з питань пробації повторно до Володарського районного суду Київської області надійшло подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відносно засудженого ОСОБА_4 у задоволенні якого судом теж було відмовлено (а.о.с. 22-26).

За приписами ч. 1 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

При цьому за загальними нормами статті 18 Закону України «Про пробацію» орган пробації у межах своїх повноважень організовує, зокрема, здійснення нагляду за засудженими; контроль за діяльністю органу пробації здійснюється відповідно до закону; нагляд за додержанням законів органом пробації здійснюють Генеральний прокурор і підпорядковані йому прокурори відповідно до закону (статті 22, 23 названого Закону).

Згідно з ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Ч. 5 ст. 53 КК України встановлено, що у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт або виправними роботами у відповідному розрахунку; у разі ж несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі.

Разом з тим, як вбачається з наведених вище матеріалів справи, засуджений ОСОБА_4 у встановлений законом строк не сплатив штраф (або не повідомив про сплату штрафу), призначений йому як покарання у кримінальному провадженні за наслідками затвердження укладеної ним з прокурором угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку; клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Так, ч. 1 ст. 389-1 КК України передбачено притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за умисне невиконання ним угоди про примирення або угоди про визнання винуватості з призначенням покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.

Отже, кримінальним та кримінальним процесуальним законодавством передбачено спеціальні норми, що підлягають застосуванню у разі невиконання засудженим умов укладеної ним угоди, зокрема, про визнання винуватості та які не передбачають заміни призначеного вироком суду, ухваленого за наслідками затвердження такої угоди, штрафу на інший вид покарання, принаймні без з`ясування поважності причин несплати засудженим такого штрафу і виконання вироку суду про затвердження укладеної ним угоди.

Виконання засудженим покарання, призначеного судом у вироку, що ухвалений за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, є однією з умов затвердження такої угоди в силу приписів статті 272 КПК України.

Тому, суд вважає відсутніми підстави для зміни умов згаданої угоди, укладеної засудженим ОСОБА_4 з прокурором, оскільки ст. 476 КПК України чітко визначено спеціальний порядок зміни покарання, призначеного судом за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, а саме: шляхом скасування вироку, яким затверджена угода, за відповідним клопотанням прокурора. При цьому суд не має процесуальних повноважень на обмеження права прокурора звернутися з клопотанням до суду про скасування відповідного вироку суду або ініціювання звернення прокурора з таким клопотанням, а так само суд не має повноважень ініціювати питання притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за умисне невиконання ним такої угоди. Окрім цього, згідно повідомлення прокурора Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 у провадженні СД ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000116 від 14.09.2021 за фактом невиконання угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 , зо ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389-1КК України.

Зважаючи на усе викладене вище та враховуючи ухвалення Володарським районним судом Київської області 10.12.2020 року відносно ОСОБА_4 вироку з призначенням покарання у виді штрафу за наслідками затвердження судом угоди про визнання винуватості, умови якої можуть бути змінені лише в порядку, визначеному статтею 476 КПК України, принаймні за відсутності клопотань сторін такої угоди та без з`ясування наявності поважності причин невиконання засудженим умов згаданої угоди, тому суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеного подання Бердичівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області.
Керуючись ст. 53 КК України, статтею 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, статтями 369, 370, 372, 376, 392, 395, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні подання Бердичівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області у порядку частини третьої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відносно засудженого ОСОБА_4 , засудженого вироком Володарського районного суду Київської області від 10.12.2020 р. за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України відмовити.

Копії цієї ухвали суду надіслати Бердичівському районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області для відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1