печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_8,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7,

підозрюваного - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000986 від 06.04.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

30.09.2022 Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_9, з погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000986 від 06.04.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи подане клопотання слідчий вказує, що підставою для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_1 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, а також наявність ризиків, які передбачені у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилаючись на викладене, характер вчинення кримінальних правопорушень, специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть змогу запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а також надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначили, що вказані ризики у клопотанні нічим не підтверджуються, підозра є необґрунтованою та одночасно просили зменшити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000986 від 06.04.2022 за підозрою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, спрямованої на підтримку держави-агресора, її збройних формувань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 6 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, у вчинені таємного викрадення майна ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС», за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.185 Кримінального кодексу України та у вчинені таємного викрадення майна ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000986 від 06.04.2022, ОСОБА_1 затримано 07.04.2022 о 11 годині 44 хвилин у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

09.04.2022 постановою керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 години 44 хвилини 07.05.2022, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

20.04.2022 повідомлено про підозру ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000462 від 14.04.2022, за фактом здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, спрямованої на підтримку держави-агресора, її збройних формувань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

03.05.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_1 до 06.06.2022, одночасно визначивши альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 1800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 4 465 800 грн.

26.05.2022 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000462 від 14.04.2022 за підозрою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України об`єднано з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000986 від 06.04.2022 за підозрою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер № 0000986.

03.06.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_1 до 01.08.2022, одночасно визначивши альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 1800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 4 465 800 грн.

18.07.2022 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000986 від 06.04.2022 об`єднано з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001040 від 08.04.2022. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер № 0000986.

20.07.2022 та 21.07.2022 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно за фактом таємного викрадення майна ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС», у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

25.07.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_1 до 17.09.2022 включно, одночасно визначивши альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 1800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 4 465 800 грн.

13.09.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_1 до 06.10.2022 включно, одночасно визначивши альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 1800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 4 465 800 грн.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та продовження його дії.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень є обґрунтованою, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

02.06.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування до 6 місяців, тобто до 06.10.2022.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2022 року продовжено строк досудового розслідування до 06.04.2023.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із-більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у cm. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково - має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України в сукупності з іншими обставинами, що давали можливість прийти до протилежного висновку.

Враховуючи наведені обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_1 , особливо тяжкого злочину, його характер та значну суспільну небезпеку, а також те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкції тяжкого злочину (передбачене ч. 4 ст. 185 КК України), передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, особливо тяжкого злочину (передбачене ч. 5 ст. 185 КК України), передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, та санкція особливо тяжкого злочину (передбачене ч. 6 ст. 111-1 КК України) карається позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої - та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом із України, чи непідконтрольних на даний час територій України. Наявність закордонних паспортів, один із яких дійсний до 2032 року надає ОСОБА_1 такі можливості.

Окрім цього, стороною обвинувачення доведено, що підозрюваний знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема знарядь вчинення злочину, які можуть у нього знаходитись та стосуються даного кримінального провадження;

Також, в судовому засіданні прокурором доведено, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Оскільки існує можливість безпосереднього або опосередкованого впливу на них, з боку вказаного підозрюваного, який з метою уникнення від кримінальної відповідальності може шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування спонукати впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні.

Також, суд априймає до уваги і те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину в умовах воєнного стану.

Що ж стосується доводів сторони обвинувачення щодо наявності ризику, що підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом зловживання процесуальними правами, то до вазаного обґрунтування слідчий суддя відноситься критично, оскільки в розрізі фактичних обставин кримінального провадження даний ризик не обґрунтовано.

Що стосується визначення ОСОБА_1 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, оскільки стороною захисту доведено наявність обставин, з якими законодавець зумовлює застосування підстав для визначення застави.

Так, наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що заставу в розмірі 1800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 4 465 800 грн. (чотири мільйони чотисрита шістдесять пять тисяч вісімсот), зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та стороною захисту наведено обґрунтування для її зменшення.

Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне покласти на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000986 від 06.04.2022, строк тримання під вартою до 28.11.2022 включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 1800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 4 465 800 грн. (чотири мільйони чотисрита шістдесять пять тисяч вісімсот), поклавши у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- не відлучатись із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України;

- носити електронний засіб контролю.

Застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 28.11.2022 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6