Справа № 944/5302/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1208/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2021 року, у кримінальному провадженні № 0000605, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

встановила:

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2021 року відносно ОСОБА_7 , якою задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 12 лютого 2022 року.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить поновити строк апеляційного оскарження; скасувати ухвалу суду першої інстанції якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю.

Щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження, то такий пропущено з поважних причин, а саме через не скерування захиснику обвинуваченого копії ухвали, відповідно з повним текстом ознайомився 20.12.2021 в день отримання копії рішення, а тому вчасно подати апеляційну скаргу не було можливості.

Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а застосований судом до обвинуваченого запобіжний захід є надто суворим.

Апелянт покликається, що в клопотанні прокурора відсутні належні докази існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України та немає належних обґрунтувань для утримання обвинуваченого під вартою. Відсутні обґрунтування і неможливості застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначає, що ОСОБА_7 є в статусі обвинуваченого, а не засудженого і щодо нього немає рішення яке б вступило в законну силу по даній справі, а тому покликання прокурора, що ОСОБА_7 вчинив злочин під час іспитового строку в стані наркотичного сп`яніння не заслуговують на увагу. Це наперед упереджене ставлення до обвинуваченого. У справі допитані всі свідки, а тому обвинувачений не зможе вплинути на їх покази в суді. Відсутні докази у справі і про те, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, але цілодобовий арешт з використанням електронного браслету може цьому запобігти. Немає підтвердженню і тому, що ризики за ст. 177 КПК України збільшилися за час розгляду справи в суді першої інстанції. У зв`язку з викладеним є підстава для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на такий що не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд першої інстанції мотивував свою ухвалу, про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тим, що при вирішенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому, з моменту взяття його під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обстановка не змінилися і це дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може забезпечити більш м`який запобіжний захід. Крім цього, судом, при вирішенні клопотання, було враховано особу обвинуваченого ОСОБА_7 та тяжкість інкримінованих йому діянь.

Зокрема суд першої інстанції погодився із доводами сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки, ОСОБА_7 раніше судимий за умисні, корисливі злочини, зокрема, 25.02.2020 року Личаківським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі та звільнений від відбуття покарання з встановленням іспитового строку один рік, покарання не відбув, на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив, повторно вчинив кримінальне правопорушення в період дії іспитового строку.
Крім цього, ОСОБА_7 інкримінується вчинення тяжкого злочину в стані наркотичного сп`яніння, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, внаслідок якого було грубо порушено правила дорожнього руху, що потягло тяжкі наслідки у виді смерті особи. З потерпілими обвинувачений не примирився, вини не визнає, зможе переховуватися від суду та впливати на свідків, які на даний час хоч і допитані, однак, в подальшому може виникнути необхідність у додатковому допиті таких. ОСОБА_7 офіційно не працює та не має постійного джерела доходу, у разі визнання винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, що може в свою чергу стимулювати обвинуваченого до втечі.
У зв`язку із зазначеним вище суд першої інстанції дійшов висновку, що ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, наведені в клопотанні прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не відпали, а відтак, більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому клопотання прокурора було задоволене та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 календарних днів.
Заслухавши доповідача, думку захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги та необхідність змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт,міркування прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, вивчивши матеріали контрольного провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 дотрималася вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням злочину, інкримінованого ОСОБА_7 та даних про особу обвинуваченого, відповідно є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з матеріалами контрольного провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що на розгляді у Яворівському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000411 від 21.04.2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
02.10.2020 Галицьким районним судом м.Львова обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 30.11.2020 із визначенням застави у розмірі 105100 грн. У подальшому застава була скасована ухвалою Львівського апеляційного суду від 15.10.2020 та залишено лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 19.10.2021 року ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 календарних днів до 17.12.2021 року.
При цьому судом першої інстанції було враховано, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, в сфері безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, яким спричинено смерть особи.

Під час розгляду кримінального провадження в суді не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, також судом не отримано відомостей щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.
З таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Як вбачається з клопотання про продовження строку тримання під вартою, таке відповідає вимогам ст. 199 КПК України, зокрема містить у собі короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 правову кваліфікацію кримінального правопорушення; виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення; крім того є посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини та не спростовують ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу, які продовжують існувати та не зменшилися.

Покликання захисника обвинуваченого на необхідність зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, через те, що свідки у справі вже допитані і останній не зможе на них вплинути, а також те, що у обвинуваченого немає наміру уникати явки в суд є необґрунтованими та безпідставними.

Ураховуючи зазначене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника обвинуваченого не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, по 12 лютого 2022 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: