Провадження № 1-кс/752/3931/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , предстанвника служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001820 від 25.07.2021, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001820 від 25.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими Слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001820 від 25.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.07.2021 близько 01 годин 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок викраденого, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, викрав особисте майно, належне ОСОБА_8 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, 25.07.2021 близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_4 , йдучи позаду по вулиці Деміївській 13, підбіг ззаду до потерпілої ОСОБА_8 та схопивши її за горло почав душити. При цьому, потерпіла впала на коліна, а ОСОБА_4 , у свою чергу, зірвав з її правого плеча дамську сумку чорного кольору, в якій були особисті речі ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG» Galaxy A71 вартістю близько 10 790 грн., паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий на ім`я потерпілої ОСОБА_8 , картка платника податків видана на ім`я ОСОБА_8 , гаманець в якому знаходилися кошти в сумі 1800 гривень, зарядний пристрій павербанк та навушники, а також банківські картки.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що вчинювані ним дії, мають відкритий характер, викрав майно ОСОБА_8 та зник з місця вчинення злочину з викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 12 590 гривень.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 на скоєному не зупинився та 26.07.2021 близько 04 години 00 хвилин, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок викраденого, повторно, відкрито викрав особисте майно, належне ОСОБА_9 ,1983 року народження.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, 26.07.2021 близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи за адресою м. Київ, проспект Голосіївський 30А, перехилившись зі спини ОСОБА_9 через парапет, вихопив з рук останньої мобільний телефон «VIVO» вартістю 5 500 грн.

Після цього ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що вчинювані ним дії, мають відкритий характер, викрав майно ОСОБА_9 та зник з місця вчинення злочину з викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_9 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 5 500 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 27.07.2021, близько 23 години 00 хвилин, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок викраденого, повторно, відкрито викрав особисте майно, належне ОСОБА_10 , 2002 року народження.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, 28.07.2021 близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський,22, підбіг ззаду до ОСОБА_10 та вихопив жіночу сумочку сірого кольору в якій знаходились особисті речі, а саме: навушники «airpods» другої серії вартістю 5 000 грн., паспорт та студентський квиток видані на ім`я ОСОБА_10 та кредитні картки.

Після цього ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що вчинювані ним дії, мають відкритий характер, викрав майно ОСОБА_10 та зник з місця вчинення злочину з викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 5 500 гривень.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 29.07.2021, близько 23 години 55 хвилин, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок викраденого, повторно, відкрито викрав особисте майно, належне ОСОБА_11 , 1986 року народження, за наступних обставин.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, 29.07.2021 близько 23 години 55 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Лобановського, 130, підійшов ззаду впритул до ОСОБА_11 та лівою рукою прикрив їй рота, а правою рукою відібрав мобільний телефон марки «Iphone 7», після чого намагався забрати сумку, яка висіла на плечі у потерпілої. В цей час ОСОБА_11 почала голосно кричати, у відповідь на що, ОСОБА_4 наніс удар ОСОБА_11 в область обличчя та повалив на землю.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 відібрав у потерпілої ОСОБА_11 сумку та почав тікати, проте ОСОБА_11 почала бігти за ним та голосно кричати. На її крики вибігли сусіди, які також почали бігти за ОСОБА_4 .

Не довівши свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з причин які не залежали від його волі, ОСОБА_4 викинув сумку потерпілої та втік в невідомому напрямку.

Протиправними діями ОСОБА_4 не завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку, так як кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 .

31.08.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

На обґрунтування необхідності застосування щодоОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1,3,4,5 частини 1 статті 177 КПК України.
Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі зазначеного слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити. Пояснив, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, є обґрунтованою та доведеною належними доказами. Ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, є доведеними. Підозрюваний ОСОБА_4 декілька разів викликався до органу досудового розслідування, проте на виклики слідчого не з`являвся, що свідчить про переховування від органу досудового розслідування.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт. Пояснив, що підозрюваний наразі працює у колгоспі і проживає у Вінницькій області. ОСОБА_4 визнає свою вину, співпрацює зі слідством, не переховується від органу досудового розслідування, повідомляв слідчих про неможливість прибуття у визначену дату, що було пов`язано із зайнятістю на роботі та нерегулярною роботою перевізників, що здійснюють поїздки до м. Києва.
Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Представник служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації підтримала позицію захисника підозрюваного.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Встановлено, що слідчими Слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001820 від 25.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

31.08.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

08.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у скоєнні відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровся потерпілого.
Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжкого.
Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_4 міг вчинитизазначені вище злочини.
Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_4 вчинив зазначені кримінальні правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 вищезазначених кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені пунктами 1,3,4,5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжкого. У разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину до нього може бути застосовано покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочинів у вчинені яких підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_4 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.
При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків та потерпілих з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п. 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, їх системність, а також характеристику підозрюваного; на переконання слідчого судді ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом перешкоджання збиранню стороною обвинувачення доказів та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, є доведеними.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваного (неповнолітній), відсутність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинах.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів не довів обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, які доведені прокурором у судовому засіданні. У зв`язку із цим у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід відмовити.
Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а саме: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в нічний час з 22.00 год до 07.00 год наступного дня.
При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються зазначені вище обов`язки, з передбаченого ч. 5 ст. 195 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Таким чином, зазначені вище обов`язки слід покласти на підозрюваного до 16.09.2022 включно.
Керуючись ст. 132, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто по 16.09.2022 року включно, заборонивши підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в нічний час з 22.00 години до 07.00 години наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 16.09.2022 року включно, наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва.

Строк дії ухвали до 16.09.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 14.09.2022 року о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1