Провадження № 1-кс/761/9004/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення посягань на функціонування економіки держави управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням посягань на функціонування економіки держави Департаменту організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки та кібербезпеку держави, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000037 від 28.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000037 від 28.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в якому просить накласти арешт на майно ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» (код 44321120) грошові кошти у сумі 40 000 000 грн, отримані 09.06.2022 ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» (код 44321120) як бюджетне відшкодування ПДВ за декларацією № , і які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» (код 44321120) № НОМЕР_1 , відкритому в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК». Зупинити видаткові операції по банківському рахунку ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» (код 44321120) № НОМЕР_1 , відкритому в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», з грошовим коштами у сумі 40 000 000 гривень.

Мотивуючи клопотання прокурор вказує, що другим відділом детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 28.06.2022 за фактом заволодіння чужим майном службовими особами ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» у період з жовтня 2021 по січень 2022 років здійснили ввезення на митну територію України із країн Європейського Союзу, Китайської Народної Республіки, Турецької Республіки непродовольчих товарів (взуття, ковдри, білизна, текстильні вироби, запчастини, сумки, тканини) на загальну суму 424 404 982,80 грн з ПДВ для подальшого продажу.

У подальшому службові особи ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» у вказаний період відобразили у податковій звітності підприємства операції з реалізації частини раніше імпортованих товарів на суму 68 196 658,68 грн в адресу ТОВ «ОПТ-ФОРТУНА», ТОВ «НЕСЛЕНС», ТОВ «АТОММОНТАЖСЕРВІС», тобто у значно меншому обсязі, ніж ввезений на митну територію України. Більшу ж частину імпортованого товару службові особи ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» у період жовтня 2021 року січня 2022 року реалізували за готівковий розрахунок без відображення таких операцій у податковій та фінансовій звітності підприємства, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ та безпідставного виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 57 350 164 гривень.

З метою незаконного заволодіння бюджетними коштами службовими особами ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» 30.04.2022 подано до податкових органів заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на суму 45 458 000 грн. У зв`язку з цим, службовими особами ГУ ДПС у Львівській області у період з 01.05.2022 по 01.06.2022 проведено камеральну перевірку ТОВ «РЕЧСТИЛЬ», за результатами якої 01.06.2022 складено довідку про результати перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість № 4095/13-01-18-06/44321120/1 та узгоджено суму бюджетного відшкодування у розмірі 40 000 000 гривень.

Вказані дії службових осіб ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» призвели до перерахування 09.06.2022 з Державного бюджету України на банківський рахунок № НОМЕР_2 , відкритий ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» в АБ «УКРГАЗБАНК», грошових коштів у розмірі 40 000 000 грн як бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

За таких обставин, службові особи ТОВ «РЕЧСТИЛЬ», в порушення вимог ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», шляхом внесення до податкової звітності з ПДВ за січень 2022 року завищеної суми від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту, що виникла у результаті реалізації товару за готівковий розрахунок без відображення у податковій та фінансовій звітності підприємства, та завищення суми податку на додану вартість у січні 2022 року, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у червні 2022 року, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділи грошовими коштами Державного бюджету України у формі бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» у банку у сумі 40 000 000 грн, що є особливо великим розміром.

У ході здійснення 04.08.2022 тимчасового доступу до банківських документів ТОВ «РЕЧСТИЛЬ», що перебувають у володінні АБ «УКРГАЗБАНК», встановлено обставини руху коштів по рахунку ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» № НОМЕР_2 . Зокрема, встановлено, що 09.06.2022 на указаний рахунок від Казначейства України надійшли грошові кошти у сумі 40 000 000 грн у якості бюджетного відшкодування ПДВ за декларацією № .

04 серпня 2022 року винесено постанову про визнання грошових коштів у сумі 40 000 000 грн, отримані 09.06.2022 від Казначейства України як бюджетне відшкодування ПДВ за декларацією № , і які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» № НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК», речовими доказами.

09 серпня ухвалою слідчого суді Шевченківського районного суду м. Києва на указані грошові кошти накладено арешт.

Однак, у подальшому 12.08.2022 здійснено тимчасовий доступ до банківських документів ТОВ «РЕЧСТИЛЬ», що перебувають у володінні АБ «УКРГАЗБАНК», у ході якого встановлено, що 25.07.2022 службові особи ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» о 15 год 41 хв перерахували з банківського рахунку підприємства № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 40 000 000 грн, отримані 09.06.2022 як бюджетне відшкодування ПДВ за декларацією № НОМЕР_3 , на інший рахунок ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» № НОМЕР_1 , відкритий в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», з призначенням платежу: «Перерахування коштів на власний поточний рахунок в іншому банку Без ПДВ».

12 серпня 2022 року винесено постанову про визнання грошових коштів у сумі 40 000 000 грн, отримані 09.06.2022 від Казначейства України як бюджетне відшкодування ПДВ за декларацією № , і які перераховані на банківський рахунок ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» № НОМЕР_1 в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», речовими доказами.

Таким чином, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що грошові кошти у сумі 40 000 000 грн, отримані 09.06.2022 від Казначейства України як бюджетне відшкодування ПДВ за декларацією № на банківський рахунок ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» № НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК», та які у подальшому перераховані на банківський рахунок ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» № НОМЕР_1 в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», можуть бути приховані, відчужені та перетворені особами причетними до вчинення правопорушення, оскільки вони є предметом даного кримінального правопорушення та набуті злочинним шляхом.

Необхідність накладення арешту на грошові кошти у сумі 40 000 000 грн, які перераховані на банківський рахунок ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» № НОМЕР_1 в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» обґрунтовується тим, що не застосування цього заходу зумовить виведення даних грошових коштів службовими особами ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» або іншими, причетними до вчинення кримінального правопорушення, особами, на розрахункові рахунки інших підконтрольних підприємств з метою їх подальшого приховання та створення можливості ними вільно розпоряджатися.

Необхідність такого арешту зумовлена наявністю ризиків виведення зазначених грошових коштів на розрахункові рахунки інших підконтрольних підприємств з метою їх подальшого приховання та створення можливості ними вільно розпоряджатися. Вказані ризики обґрунтовуються обізнаністю службових осіб ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» або інших, причетних до вчинення кримінального правопорушення, осіб про злочинність походження даних грошових коштів та що вони є предметом злочину.

Таким чином, іншим способом, ніж накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «РЕЧСТИЛЬ», неможливо досягти завдань кримінального провадження. Незастосування даного виду заходу забезпечення суттєво зашкодить кримінальному провадженню, призведе до втрати та зникнення речових доказів.

Посилаючись на вищевикладені обставини, прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представники ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» та ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» в судове засідання не викликалися з метою необхідності забезпечення арешту майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

04 серпня 2022 року винесено постанову про визнання грошових коштів у сумі 40 000 000 грн, отримані 09.06.2022 від Казначейства України як бюджетне відшкодування ПДВ за декларацією № , і які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» № НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК», речовими доказами.

12 серпня 2022 року винесено постанову про визнання грошових коштів у сумі 40 000 000 грн, отримані 09.06.2022 від Казначейства України як бюджетне відшкодування ПДВ за декларацією № , і які перераховані на банківський рахунок ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» № НОМЕР_1 в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», речовими доказами.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна, а саме: на майно ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» (код 44321120) грошові кошти у сумі 40 000 000 грн, отримані 09.06.2022 ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» (код 44321120) як бюджетне відшкодування ПДВ за декларацією № , і які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» (код 44321120) № НОМЕР_1 , відкритому в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК».

Водночас, клопотання прокурора в частині «зупинити видаткові операції по банківському рахунку», задоволенню не підлягає, оскільки чинним КПК України не передбачений такий спосіб забезпечення кримінального провадження.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу, що накладення арешту на майно передбачає собою зупинення видаткових операцій з зазначеними грошовими коштами.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення посягань на функціонування економіки держави управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням посягань на функціонування економіки держави Департаменту організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки та кібербезпеку держави, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000037 від 28.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» (код 44321120) грошові кошти у сумі 40 000 000 грн, отримані 09.06.2022 ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» (код 44321120) як бюджетне відшкодування ПДВ за декларацією № , і які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «РЕЧСТИЛЬ» (код 44321120) № НОМЕР_1 , відкритому в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК».

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1