Справа № 185/2857/22
Провадження № 1-кс/185/531/22
У Х В А Л А
22 квітня 2022 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Павлограді клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000353 від 16.04.2022 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_6 , 2020 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.09.2005 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, 70, 72 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.07.2007 року умовно-достроково;

21.03.2008 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 до 5 років позбавлення волі. Звільнений 05.01.2013 року по відбуттю строку покарання;

04.07.2013 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення;

21.01.2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним покаранням поглинути покарання за вироком суду від 04.07.2013 року. Звільнений 01.10.2019 року по відбуттю строку покарання;

07.10.2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

про те, що він підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно поданого клопотання слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз 07.10.2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, однак маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин.

Так, 16.04.2022 року приблизно о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_7 рухався по вул. Павлоградська, м. Павлограда, Дніпропетровської області з метою заробітку, а саме допомоги по господарству за гроші мешканцям зазначеної вулиці. З цією метою ОСОБА_5 приблизно о 09 годині 05 хвилин зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де почав кликати господарів будинку, однак до нього ніхто не вийшов і ОСОБА_5 припустив, що господарів будинку вдома немає і в указаному будинку можуть перебувати речі, які становлять матеріальну цінність та в указаний час у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, скоєне в умовах воєнного стану.

Надалі, ОСОБА_5 , приблизно о 09 годині 07 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, підійшов до вхідних дверей будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, відкрив двері, що буди на той момент незамкненими та надалі проник до середини будинку. Перебуваючи в будинку ОСОБА_5 таємно, повторно зі спальної кімнати викрав конвектор електричний марки «Smart» моделі PN2000W, білого кольору, вартістю 945 грн., цифровий ефірний приймач Т2 марки «Romsat», моделі TR-2018HD, серійний номер R2018T21006930, чорного кольору у повній комплектації, вартістю 400 грн. та мобільний телефон марки «Samsung», моделі Е1200, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕЙ НОМЕР_2 , чорного кольору, який для потерпілої матеріального цінності не представляє, що належать ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 1345 грн.

Після чого, з місця скоєння злочину ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло, вчинене ОСОБА_5 кваліфікується за 4 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині обґрунтовується наданими доказами.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, затримано не було.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили задовольнити, прокурор просив визначити заставу 30 прожиткових мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні підозрюваний вину визнав, розкаявся, просив обрати домашній арешт за адресою проживання, вказав, що має на утриманні малолітню дитину, яка зараз виїхала з матір`ю до Німеччини.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя встановив наступне: матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі Феррарі-Браво проти Італії № 9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

У п. 48 рішення Чеботарь проти Молдови № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочини, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, вказана обставина дає підстави вважати, що перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та розуміючи реальність її настання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, має слабкі соціальні зв`язки, не працює, крім того останній вчинив корисливий злочин в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків переховування від слідства, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків.

Недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, обґрунтовано в клопотанні тим, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, вказаним в клопотанні.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз 07.10.2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість знову вчинив корисливий тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а також враховуючи той факт, що ОСОБА_5 16.04.2022 року, коли працівники поліції приїхали за адресою його мешкання, втік від останніх через вікно, має закордонний паспорт та родичів за кордоном, вказані обставини дають підстави вважати, що перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та розуміючи реальність та невідворотність її настання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Враховуючи також той факт, що ОСОБА_5 не має місця роботи, як постійного джерела прибутку, а отже є підстави вважати, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення. Підозрюваному ОСОБА_5 відомі дані свідків та потерпілого по кримінальному провадженню, в зв`язку з чим слідство вважає, що останній може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вказані обставини та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Беручи до уваги положення ч. 4, 5 статті 182, пункту 5 частини другої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, враховуючи матеріальне становище підозрюваного, класифікацію кримінального правопорушення, розмір завданої шкоди, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 74 430 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 182, 183, 193-194, 196-198, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000353 від 16.04.2022 року - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 14 години 00 хвилин 21 червня 2022 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 14-00 години 22 квітня 2022 року.

Взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду.

Строк дії ухвали до 14-00 години 21 червня 2022 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , родичів останнього.

Визначити суму застави у розмірі 74 430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень, які необхідно внести на депозитний розрахунковий рахунок № UA0017442, банк отримувача Державна казначейська служба України, м.Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, код банку отримувача (МФО) 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2022 року у справі № 185/2857/22 (провадження № 1-кс/185/531/22) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до спливу терміну тримання під вартою.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ. Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави підозрюваний ОСОБА_5 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) Не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з м.Павлоград, Дніпропетровської області;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків не може перевищувати двох місяців.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку невиконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 194 КПК України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1