Справа № 163/2629/21
Провадження № 1-кп/163/65/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000380 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дольськ Ковельського району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої спеціальної освіти, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він на початку серпня 2021 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за попередньою змовою з невстановленою особою, маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні міжнародних свідоцтв про вакцинацію/профілактику, які затверджені міжнародними медико - санітарними правилами від 23.05.2005 року та додатком №5 до постанови Кабінету Міністрів України № 893 «Про затвердження Правил санітарної охорони території України», від 22 серпня 2011 року, за допомогою належного йому мобільного телефону № НОМЕР_1 , звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою домовився про виготовлення двох підроблених міжнародних свідоцтв про вакцинацію/профілактику.
При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказані міжнародні свідоцтва про вакцинацію/профілактику будуть підроблені, вчинив пособництво в цьому, а саме за допомогою належного йому мобільного телефону № НОМЕР_1 надав свої анкетні дані, серію і номер паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданого 26.03.2018 територіальним органом Державної міграційної служби 0726, а також анкетні дані своєї співмешканки ОСОБА_6 , серію і номер паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , виданого 08.07.2019 територіальним органом Державної міграційної служби 0712, для внесення відомостей у міжнародні свідоцтва про вакцинацію/профілактику, які надають право перетнути державний кордон України без перебування на самоізоляції.
У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи реквізитні дані амбулаторії загальної практики сімейної медицини «Біоліка» (код ЄДРПОУ 4398654), КВЕД 10.89 «Виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угрупувань»), у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки, умисно виготовила два підроблені офіційні документи - міжнародні свідоцтва про вакцинацію/профілактику, видані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказавши у них завідомо недостовірні відомості про вакцинацію від коронавірусної хвороби 2019 (СОVID-19) 21.06.2021 та 19.07.2021 ОСОБА_4 , 07.06.2021 та 01.07.2021 ОСОБА_6 у амбулаторії загальної практики сімейної медицини «Біоліка», що в м. Харків, проспект Московський, 124/41, а також посвідчила їх відбитками штампів з найменуванням: «Приватна клініка, Україна, «БІОЛІКА», Для довідок» та «Амбулаторія загальної практики сімейної медицини «БІОЛІКА», ЄДРПОУ 4398654» з використанням кліше штампу та підписом непрацевлаштованого та неіснуючого лікаря вказаного закладу з персональними даними ОСОБА_8 , після чого передала міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику ОСОБА_4 , який в подальшому здійснив розрахунок за два міжнародні свідоцтва про вакцинацію/профілактику у сумі 2800 гривень з невстановленою досудовим розслідуванням особою.
Вищевказані дії надали можливість використання таких документів як офіційних, тобто таких, які мають усі необхідні реквізити та юридично значущий характер, та які звільняють від обов`язку перебування на самоізоляції в Республіки Польща.
Крім того, ОСОБА_4 13 вересня 2021 року, близько 03 години 30 хвилин, під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби, що за адресою: вулиця Прикордонників, 1, в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області діючи умисно з метою звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи, а саме - міжнародні свідоцтва про вакцинацію/профілактику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які амбулаторією загальної практики сімейної медицини «Біоліка», що в м. Харків, проспект Московський 124/41, код ЄДРПОУ 4398654, не видавалися та не посвідчувалися, чим використав завідомо підроблені документи.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в пособництві у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою про визнання винуватості.
Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.
Сторони уклали угоду на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання: за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим узгоджено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 2 років обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Під час розгляду питання про затвердження угоди, суд дійшов таких висновків.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесені до категорії проступку за ч.4 ст.358 КК України, та нетяжкого злочину за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, внаслідок яких шкода завдана лише суспільним інтересам. Згідно положень статей 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості за викладених вище обставин може бути укладена.
Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується ОСОБА_4 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, яке не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень.
Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Отже, суд встановив, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.65 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду.

Обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Процесуальних витрат по справі немає, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, а цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 12.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000380 від 09.11.2021, укладену начальником Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:
-за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Речові докази: міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику заповнене на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику заповнене на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - залишити в матеріалах кримінального провадження№0000380.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:суддя ОСОБА_1