Справа № 545/2204/22
Провадження № 1-кп/545/149/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2022 року. Полтавський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000304, що надійшло від прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил відносно обвинуваченого гр. ОСОБА_5 за ст. 289 ч. 3 КК України, -

в с т а н о в и в :

Прокурор в продовженому підготовчому судовому засіданні 10.08.2022 року не заперечував щодо можливості призначення даного кримінального провадження до судового розгляду по суті з призначенням провадження у відкритому судовому засіданні з викликом усіх сторін та свідків, які братимуть участь у розгляді провадження. Усно заявив клопотання та надав письмово в порядку ст. 331 ч. 3 КПК України про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, яке вручено підсудному і його захиснику, обґрунтувавши наявними ризиками встановленими при його обранні обвинуваченому, які не відпали і на даний час та є об`єктивними, бо існують в матеріалах кримінального провадження, передбачені п. 1, 2, 5 ст. 177 КПК України та підтверджені ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05.05.2022 року, які отримали дане клопотання. Послався на те, що така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховування від органу досудового розслідування, обгрунтовується тим, що гр. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке Законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років та у зв`язку з чим є усі підстави вважати, що гр. ОСОБА_5 усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинений ним особливо тяжкий злочин, з метою уникнення від даного покарання буде переховуватись від органу досудового розслідування.

До того ж, гр. ОСОБА_5 не одружений, на утриманні дружини та дітей не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, жодних даних щодо перебування на його утриманні батьків не встановлено. Вказані обставини створюють передумови уникнути підозрюваному гр. ОСОБА_5 кримінальної відповідальності та переховуватися від органу досудового розслідування або суду.

Разом з цим, гр. ОСОБА_5 є військовослужбовцем та несе службу в районі де тривають бойові дії, та місцезнаходження військової частини в якій він несе військову службу в будь-який час може змінитись; таким чином останній може спробувати переховуватися від органу досудового розслідування, тому що суворість покарання за вчинений злочин, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура його виконання покарання.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з Державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні обгрунтовується тим, що гр. ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати прямо чи опосередковано на потерпілих, свідків, враховуючи, те що він вже застосовував зброю для залякування потерпілого, не виключає можливості повторення вище зазначених дій з метою залякування свідків та потерпілих з метою впливати на них, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом їх вмовлянь, зокрема може спробувати впливати на свідків, так як. частина із свідків є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , та вони разом проходять військову службу.

Крім того, може незаконно впливати на свідків шляхом їх залякування з метою давати покази на свою користь, оскільки гр. ОСОБА_5 є військовослужбовцем та має безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, які є допитаними і відомості щодо їх місця проживання останньому достеменно відомі. Вказане також підтверджується і тим, що під час вчинення вказаного злочину гр. ОСОБА_5 погрожував потерпілому вогнепальною зброєю.

До того ж, показання свідків надані на досудовому слідстві не мають для суду наперед встановленої сили та суд досліджує всі докази безпосередньо в судовому засіданні.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що гр. ОСОБА_5 , перебуваючи на волі з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства, може симулювати хворобу, або іншим чином ввести в оману командування військової частини. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необгрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для гр. ОСОБА_5 незаконно впливати свідків у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо, здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що гр. ОСОБА_5 згідно вимоги про судимість неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності

Крім того, гр. ОСОБА_5 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на тимчасово окупованій території України, і тим самим вчинити інший злочин - дезертирство, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 289 КК України є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років позбавлення волі.

Зазначені ризики та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість обвинуваченого свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Оцінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку гр. ОСОБА_5 та відповідно до ст. 194 КПК України, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На даний час ризики не зменшилися з об`єктивних причин по кримінальному провадженню. Тому, іншими, будь-якими існуючими більш м`якими запобіжними заходами згідно вимог діючого законодавства, не можливо забезпечити її належну процесуальну поведінку у даному провадженні. Заперечив клопотання захисника в інтересах підсудного про повернення обвинувального акту та зміну запобіжного заходу підсудному на більш м`який.

Захисник заперечив клопотання прокурора через необґрунтованість та безпідставність пред`явленого обвинувачення та надав суду письмово і заявив усно клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний із позбавленням волі, щоб підсудний будучи військовослужбовцем міг боронити Державу та утримувати сім`ю.

Захисник обвинуваченого також заявив суду та надав письмово клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його складення з грубими порушення закону України та з`явився в результаті незаконних процесуальних дій, допущених органом досудового розслідування, посилаючись на те, що : обвинувальний акт містить порушення норм КПК України, бо зі змісту обвинувального акту вбачається, що не вірно зазначена його юридична адреса як захисника та стороною у кримінальному провадженні зазначено потерпілого гр. ОСОБА_6 , який відповідно до висновку експерта отримав легкі тілесні ушкодження, в той час як диспозиція ст. 286 КК України зазначає отримання потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Крім того, на момент складення обвинувального акту ним не подавалось цивільного позову, тому він не мав статусу потерпілого. На уточнення суду захисник підтвердив свою реєстрацію в Реєстрі… як адвоката.

Вважає вказані обставини підставами для повернення обвинувального акту та прохав повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що складений з грубими порушеннями норм КПК України та з`явився в результаті незаконних процесуальних дій, допущених органом досудового розслідування.

Прохав обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000304 від 01.04.2022 так і реєстр досудового розслідування, повернути прокурору для усунення недоліків, які є суттєвими.

Підсудний заперечив клопотання прокурора та підтримав всі клопотання захисника в його інтересах та прохав змінити йому обраний запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний із позбавленням волі, бо він бажає захищати Державу та має сім`ю і 2-х неповнолітніх дітей інвалідів, а також прохав повернути обвинувальний акт прокурору.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора та заперечив клопотання захисника в інтересах підсудного, не заперечував щодо призначення справи до розгляду по суті.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками до нього, вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню як обґрунтоване, а в клопотаннях захисника підсудного в інтересах останнього про повернення прокурору обвинувального акту та зміні запобіжного заходу підсудному з тримання під вартою на будь-який інший не пов`язаний із позбавленням волі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченої. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши наявність ризиків згідно доказів наданих прокурором в матеріалах обвинувального акту, суд вважає, що, враховуючи особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, який суд вважає задовільним , наявність існування встановлених судом ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ст. 177 КПК України, оцінюючи сукупність вказаних обставин, а саме : вагомість наявних доказів щодо вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість, у вчиненні якого він обвинувачується, передбачених ст. 289 ч. 3 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що доводить вказані ризики, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора згідно ч. 1 ст. 197 КПК України, а саме продовження для підсудного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів. В зв`язку з чим в клопотанні захисника підсудного про зміну запобіжного заходу на більш м`який необхідно відмовити.

Тому, будь-який інший запобіжний захід не зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку підсудного у даному провадженні, в зв`язку з чим клопотання захисника підсудного про зміну запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний із позбавленням волі не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання захисника в інтересах підсудного про повернення обвинувального акту прокурору, то відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт згідно із п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинуваченій особі, підозрюваній у вчиненні злочину.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема анкетні відомості кожного обвинуваченого ( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство ), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеній у Постанові від 24.11.2016 року у справі № 5-328-кс 16. обвинувальний акт має містити в собі три обов`язкові складники :

1. Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення;

2. Виклад правової кваліфікації ( в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення» );

3. Формулювання обвинувачення.

У обвинувальному акті сформульовано обвинувачення так, що вказано фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими та зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність.

Питання, які порушив в клопотанні захисник, стосуються вже оцінки фактичних обставин справи, однак, вказані питання не є предметом розгляду суду у підготовчому судовому засіданні, а вирішується в судовому засіданні в ході розгляду справи по суті з дослідженням та подальшою оцінкою доказів в нарадчій кімнаті.

Тому, аналіз змісту обвинувального акту щодо обвинуваченого не дає підстав вважати, щодо його невідповідності вимогам кримінально-процесуального закону.

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору визначені в п.3 ч.3 ст.314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключений перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону. Інші недоліки, допущені органом досудового розслідування та прокурором під час досудового розслідування, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Внаслідок чого інші доводи, на які посилався захисник як на підставу повернення обвинувального акту, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України та є формально надуманими. Крім цього, прокурор має право змінювати обвинувальний акт у суді.

Тому, перешкод для призначення даного кримінального провадження для розгляду по суті не має. Вчинене згідно обвинувального акту гр. ОСОБА_5 кримінальне правопорушення підсудне Полтавському районному суду Полтавської області. Обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України.

Підстави для закриття провадження згідно положень, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України - відсутні. Інших клопотань від решти учасників судового провадження не надійшло.

Судовий розгляд має бути проведений суддею одноособово у відкритому судовому засіданні. Підстави для проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 110, 177, 178, 183, 194-197, 201, 314-316, 369 372, 375, 376, 392 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання захисника підсудного гр. ОСОБА_5 - ОСОБА_4 в інтересах підсудного про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні № 545/2204/22 - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно підсудного гр. ОСОБА_5 за ст. 289 ч. 3 КК України на 19.08.2022 року о 11-00 год. у відкритому судовому засіданні одноособово згідно протоколу автоматизованого розподілу справи.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підсудному задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підсудного гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний ухвалою слідчого судді Полтавського районного суду Полтавської області від 05.05.2022 року та продовжений ухвалами суду, продовжити на 60 днів до 10.10.2022 року - включно.

В клопотанні захисника підсудного про зміну запобіжного заходу підсудному з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі - відмовити як безпідставному.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту її проголошення.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1