Справа № 521/7814/22
Номер провадження:1-в/521/462/22
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна
29 червня 2022 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії виконання судових рішень, розглянув клопотання засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дружківка Донецької області, громадянина України, раніше судимого, засудженого вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.11.2018 року за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 310, ч.1 ст. 70 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Сторони, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , з боку захисту: засуджений ОСОБА_3 ; інші учасники, які приймали участь у судовому розгляді: представник ДУ «ОВК (№ 14)» ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Судом проводився розгляд клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

Клопотання розглядалось за ініціативою засудженого ОСОБА_3 .

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
З клопотання встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «ОВК (№14)» за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.11.2018 року за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 310, ч.1 ст. 70 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Початок строку покарання 17.01.2020 року, кінець строку покарання 17.07.2023 року. Має 7 заохочень, пройшов повний курс ресоціалізації, стягнень не має.

На підставі викладеного, просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

3.Позиції сторін.
Засуджений просив клопотання задовольнити в повному обсязі та застосувати до нього ст. 81 КК, звільнивши умовно-достроково від відбування покарання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання вважаючи, що засуджений не довів своє виправлення.

Представник колонії залишив клопотання на розсуд суду.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався суд.
Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання, з наступних підстав.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення /ч. 2 ст. 81 КК/.

Закон пов`язує умовно-дострокове звільнення від відбування покарання з двома обов`язковими елементами: 1)доведення засудженим свого виправлення та 2)фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного строку покарання.

Під час розгляду клопотання, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув більше двох третин строку покарання, призначеного вироком суду.

Разом з тим, суд вважає, що особа засудженого, обставини за якими було засуджено ОСОБА_3 , а також тяжкість покарання, свідчать про необхідність залишення засудженого у місці позбавлення волі.

Покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами /ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК/.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

ОСОБА_3 засуджений за скоєння злочинів, що відносяться до категорії тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів. Дієвість покарання станом на день звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення на думку суду не досягнута. Мета покарання не реалізована.

Даючи оцінку сумлінній поведінці засудженого, судом встановлено наступне.

З характеристики на засудженого, наданої адміністрацією колонії вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.11.2018 року за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 310, ч.1 ст. 70 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. За період відбуття покарання ОСОБА_3 мав порушення встановленого порядку виконання та відбування покарання, проте відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК визнається таким, що не має стягнень. У період з 02.07.2020 року по 31.03.2022 рік має 7 заохочень за підсумками роботи, за що оголошені подяки начальником Селидівської ВК -82.

На даний час на виробництві установи не працевлаштований. 02.06.2022 допустив порушення відбування покарання (зберігання бражної закваски) у зв`язку з чим представником колонії було проведено профілактичну бесіду. Не конфліктний, підтримує зв`язки з засудженими позитивної спрямованості. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Участь у програмі диференційованого виховного впливу не приймає. На профілактичному обліку установи перебуває «як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних речовин».

Отже, доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, від якого не доводиться очікувати в майбутньому скоєння нових злочинів.

Викладені встановлені обставини, надають право суду стверджувати, що підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 в теперішній час не має, оскільки засуджений не довів своє виправлення та таке звільнення не тільки не буде відповідати меті покарання, але й не буде відповідати завданням кримінальної відповідальності. Відповідно у задоволені клопотання засудженого необхідно відмовити.

Постановляючи ухвалу, суд керується ч. ч. 2, 3 ст. 81 КК, ст. ст. 537, 539 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
1.Висновки суду.
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: ОСОБА_1