Справа № 357/7492/22
У Х В А Л А

27 серпня 2022 року м. Біла Церква. Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України

У С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 днів.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 №2119-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 №259/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 №2212-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 №2263-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 №573/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 №2500-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Проте, 26 серпня 2022 року, близько 14 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 4 по вулиця Вернадського в місті Біла Церква Київської області, помітив потерпілу ОСОБА_7 , яка вийшла з перукарні «Шанель» та тримала на правому плечі жіночу сумку виготовлену зі шкірозамінника, червоного кольору та в цей час в нього виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, попрямував за потерпілою ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 ззаду, штовхнувши її в спину, повалив на землю, застосовувавши таким чином насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , наніс п`ять ударів ногою в область голови та обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, подолавши таким чином опір останньої. В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, зірвав з правого плеча ОСОБА_7 належну їй жіночу сумку виготовлену зі шкірозамінника, червоного кольору вартістю 1500 гривень 00 копійок, в якій знаходились грошові кошти в сумі 320 гривень 00 копійок, цигарки ТМ «Філіп Моріс» з капсулою чорниця, вартістю 64 гривні 00 копійок, запальничка червоного кольору «Big», вартістю близько 20 гривень 00 копійок, перцевий балончик, вартістю близько 100 гривні 00 копійок.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 2004 гривні 00 копійок.

26.08.2022, о 15:10 год., працівниками поліції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, за підозрою у вчиненні даного злочину, був затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який після проведення необхідних слідчих та процесуальних дій був поміщений до ІТТ №1 Головного управління Національної поліції в Київській області.

26.08.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Біла Церква, Київської області, громадянину України, з середньою технічною освітою, тимчасово не працюючому, неодруженому, не депутату, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому вручено повідомлення про підозру у вчиненні відкритому викраденні чужого майна (грабежу), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1. Електронним рапортом про повідомлення на лінію «102» про те, що 26.08.2022, близько 14 год. 50 хв. по вулиці Вернадського, буд. 4 в м. Біла Церква, Київської області, ОСОБА_4 побив заявницю ОСОБА_8 та відібрав сумку бордового кольору, з речами заявниці;

2. Оглядом місця події від 26.08.2022 місця вчинення кримінального правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 ;

3. Оглядом місцевості від 26.08.2022, за адресою: АДРЕСА_1 , де на ділянці дороги виявлено сумку бордового кольору;

4. Допитом потерпілого ОСОБА_7 від 26.08.2022, яка повідомила про обставини вчинення відносно останньої кримінального правопорушення - грабіж.

5. Затриманням підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 26.08.2022, під час обшуку у якого вилучено особисті речі підозрюваного, а також грошові кошти у сумі 320 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_7 ;

6. Оглядом речових доказів, вилучених під час огляду та затримання ОСОБА_4 від 26.08.2022 року;

7. Допитом свідка ОСОБА_9 від 26.08.2022, котрий повідомив, що 26.08.2022 року близько 14:45 години останній перебував по АДРЕСА_1 напроти буд. № 4 через проїзджу частину та в цей час почув шум, схожий на крики. ОСОБА_9 відразу подивився в бік, звідки лунали звуки, та побачив невідомого чоловіка, який одягнений в чорно-білу футболку в смужку, білі шорти, капці, на вигляд віком близько 35 років, худорлявої статури, з овальною формою обличчя та мав темне коротко підстрижене волосся. Даний чоловік біг по тротуару з жіночою сумкою червоного кольору, яку тримав в руках в напрямку вул. Тімірязєва буд. 2 в м. Біла Церква від жінки, яка стояла біля буд. АДРЕСА_3 та одягнена в довгу сукню бежевого кольору, мала русяве волосся по плечі та кричала в бік вищевказаного чоловіка щоб він повернув сумку та зник з поля зору. В подальшому ОСОБА_9 побачив біля жінки розкидані речі пізніше приїхали працівники поліції.

8. Пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_9 від 26 серпня 2022 року, відповідно до якого останній впізнав чоловіка під №2, на якій зображений підозрюваний ОСОБА_4 ;

9. Оглядом відеозапису від 26.08.2022, за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 14 год. 50 хв. по 15 год. 11 хв.

З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити певні дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України в ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування, знищити речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки за місцем теперішнього проживання ОСОБА_4 , будучи особою працездатного віку, ніде не працює та суспільно-корисливою працею не займається, постійного законного джерела доходу (прибутку) не має, що і стало підґрунтям вчинення даного кримінального правопорушення; не обтяжений обов`язками обумовленими спільним проживанням з дружиною, оскільки такої не має; не обтяжений обов`язками по догляду за неповнолітніми (малолітніми) дітьми, оскільки таких не має; у особи відсутні тісні соціальні зв`язки. Сукупність даних обставин дає підозрюваному можливість легко змінити місце свого проживання без наслідків для його сімейного та матеріального благополуччя.

Крім цього, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, з неможливістю застосування судом положень ст.ст. 69, 75 КК України, тому є підстави вважати, що ОСОБА_10 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Сукупність даних обставин дає підозрюваному можливість легко змінити місце свого проживання без наслідків для його матеріального благополуччя, а також свідчить про наявність підстав переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання, так у параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція Європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи з потерпілим та свідками, які вказують на причетність ОСОБА_4 до скоєння даного кримінального правопорушення, шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи, вистроювання спільної позиції, вигадування власного алібі з метою реабілітації себе як злочинця та уникнення передбаченої законом відповідальності, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 знає місце постійного проживання, в минулому застосовував до потерпілої фізичне насильство, а тому з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини ОСОБА_4 може здійснювати тиск, таким чином впливати на останніх;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчинений ним 26.08.2022 року злочин дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 схильний до вчинення злочинів, в оточенні сторонніх осіб в денний час доби, що свідчить про зухвалий характер його діянь по відношенню до оточуючих та відсутність фактора страху бути поміченим сторонніми особами, тому існує ризик, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та інших більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків

ОСОБА_4 , з огляду на наявність високого ступеню ризику переховування від органів досудового розслідування, слідства, суду та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 є обґрунтована необхідність у застосуванні щодо нього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а саме: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255 - 3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Враховуючи те, що вчинений ОСОБА_4 злочин було вчинено із застосуванням насильства та внаслідок його дій вона отримала травми у вигляді перелому кісток носу, тому застосування застави в даному випадку є недоцільним.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного, захисника, які просили застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, дослідивши клопотання та приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати, спотворити будь-яку з речей та документів, що мають значення для кримінального провадження; 3) незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п. 1,3, 5 КПК України, на які вказує слідчий, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені слідчим суддею.

ОСОБА_4 слідчому судді пояснив, що він раніше не судимий, дійсно вчинив вказані дії стосовно потерпілої. До цього відноситься дуже погано. Розкаюється. Не згідний із застосуванням до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Підтримує думку свого захисника про застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України (позбавленням волі від семи до десяти років), раніше не судимий, офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, а ті які є, не являються стримуючим фактором його поведінки.

Слідчий суддя вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може запобігти ризикам, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що підозрюваним, захисником не надані будь-які докази, документи, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_4 під вартою, у т.ч. за станом здоров`я.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

У клопотанні міститься прохання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 30 днів.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.08.2022 р. ОСОБА_4 фактично затриманий 26 серпня 2022 р. о 15 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя вважає, що відповідно до повідомлення про підозру, зазначеного у клопотанні існує підстава, передбачена п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України, а тому розмір застави не визначає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176,177ч.1п.1,3,5,178,182,183,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, які обчислювати з 15 години 10 хвилин 26 серпня 2022 року.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується о 15 години 10 хвилин 24 вересня 2022 року.

Підозрюваного ОСОБА_4 утримувати в ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

У задоволенні клопотання захисника, підозрюваного про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту, відмовити.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області