Справа № 305/1269/22
Номер провадження 1-кс/305/329/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2022 року м. Рахів
Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника третьої особи адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить винести ухвалу про зняття арешту з грузового автомобіля марки «ЗІЛ 131» з державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , водієм якого являється ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 та деревини породи «ялина європейська» загальною кубомасою 7,20 м.куб., що що належить ФОП ОСОБА_6 , мешканці АДРЕСА_2 , що знаходиться на зберіганні на КПП Станиславського лісництва ДП «Ясінянське ЛМГ» на підставі ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.07.2022.
Обґрунтовуючи свою позицію, зазначає, що будучи допитаним по факту незаконного перевезення деревини в кількості біля 7 (сім) м.куб. ОСОБА_5 показав, що 19.07.2022 року йому на мобільний телефон зателефонував його знайомий ОСОБА_7 , дружина якого являється ФОП та займається оптовою торгівлею деревиною, будівельними матеріалами, лісопильним та стругальним виробництвом та іншими видами економічної діяльності, та попросив його перевезти автомобілем марки «ЗІЛ-131» лісоматеріали з пилорами, що знаходиться за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до пилорами ОСОБА_8 . Погодившись на пропозицію ОСОБА_9 та отримавши у ОСОБА_6 накладну на перевезення деревини, на вказаний вантажний автомобіль ОСОБА_5 завантажив лісоматеріали в кількості 7,20 м.куб. та поїхав до пилорами ОСОБА_8 , мешканця с. Чорна Тиса Рахівського району, якого на місці розташування пилорами не було, тому водій ОСОБА_5 повіз деревину назад, тобто на місце де вона була завантажена та під час руху до пилорами ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції, які попросили пред`явити документи на автомобіль та деревину. Документи на автомобіль ним було пред`явлено, а товарно транспортну накладну та накладну на перевезення лісу пред`явити не зміг, оскільки забув її у власному легковому автомобілі. Дану товарно транспортну накладну та накладну на перевезення лісу йому надала ОСОБА_6 коли він під`їхав до неї до дому легковим автомобілем.
В ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 надали органу досудового розслідування відповідні документи на придбання лісоматеріалів породи «Ялина» у ФОП ОСОБА_10 в липні місяці поточного року.
Також адвокатом було зазначено, що арешт на вказане майно накладено передчасно та тривале зберігання вказаного майна може призвести до його псування. Крім того наголосив на тому, що правоохоронними органами в процесі проведення досудового розслідування не встановлено жодних неправомірних дій з боку власника автомобіля ОСОБА_5 та власника лісу ОСОБА_6 , в даному кримінальному провадженні вони перебувають в статусі свідків, підозра їм у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення не оголошена, тому на його погляд, відсутні всі підстави для подальшого тримання транспортного засобу та лісопродукції, що знаходиться на грузовому автомобілі. На даний час, на думку адвоката, на вилучене майно, арешт накладено завчасно.
Представник третьої особи - адвокат у судовому засіданні просив задовольнити клопотання у повному обсязі, спираючись на доводи наведені у клопотанні.
Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, також вказав, що адвокат ОСОБА_4 не може звертатись до суду з даним клопотанням в інтересах ОСОБА_5 , оскільки останній не є власником вилученого вантажного автомобіля та лісу, який знаходиться на ньому.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000285 від 19.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.07.2022 в межах кримінального провадження № 0000285 від 19.07.2022 року, накладено арешт на майно, а саме: деревину породи «ялина європейська» в кількості 27 штук, різного діаметру, різного діаметру та довжини, загальною кубомасою близько 7 м.куб., шляхом заборони відчуження, користування та розпоряджання даним майном; вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.
При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).
Правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
В клопотанні про скасування арешту майна адвокат вказує, що ліс який перевозив водій ОСОБА_5 прямував на пилораму Репарюка Івана, однак в самій товарно-транспортній накладній, № 7 вказано, що вантажовідправник ФОП ОСОБА_6 та вантажоодержувач ФОП ОСОБА_6 , а пункт навантаження с. Чорна Тиса та пункт розвантаження с. Чорна Тиса «на розпиловку», отже з вказаної ТТН неможливо встановити куди саме прямував ліс. Також в клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 забув товарно-транспортну накладу у власному легковому автомобілі та далі вказано, що ТТН йому надала ОСОБА_6 коли він приїхав до неї додому на легковому автомобілі, але не вказано коли це саме було зроблено, а також не вказано коли органу досудового розслідування була надана вказана ТТН.
Поряд з тим, пунктом 3 ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
З цього приводу слід зазначити, шо слідчий суддя у своєму рішенні про арешт майна дійшов висновку про те, що зазначене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та наклав арешт на таке майно саме з метою забезпечення збереження речових доказів. Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.
Суддя погоджується з думкою прокурора та звертає увагу, у клопотанні про скасування арешту майна адвокатом зазначено, що власником вантажний автомобіля є ОСОБА_5 , а власником лісу ОСОБА_6 , однак згідно ухвали слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області, власником автомобіля марки «ЗІЛ-131», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_11 , тому суддя вважає, що саме ці особи або їх представники повинні звертатись з клопотанням про скасування арешту майна.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що адвокатом не доведено необґрунтованості накладення арешту або того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, із чим закон пов`язує можливість скасування арешту, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання представника третьої особи адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1