Справа № 303/3564/22
Провадження № 1-кп/303/228/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2022 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання щодо запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також питання щодо направлення обвинувального акту до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 24.03.2021 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 та ч.3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 та ч.3 ст. 307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 ,
захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2022 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 24.03.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 та ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 та ч.3 ст. 307 КК України.
Ухвалю суду від 31 травня 2022 року призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлені клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Ризики, які були встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати. Застосування до обвинувачених іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не може запобігти вказаним вище ризикам. З урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченим, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що їм загрожує у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Прокурор підтримав заявлені ним клопотання, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у них та відмовити у задоволенні клопотання захисників обвинувачених про зміну обвинуваченим запобіжних заходів як таких, що необґрунтовані. Крім того, прокурор не заперечив щодо направлення обвинувального акту до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_9 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора з огляду на недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що стороною обвинувачення не було обґрунтовано чому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, так як підзахисний раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері не перебуває. Крім того, захисник не заперечив щодо направлення обвинувального акту до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисника.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора з огляду на з огляду на недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт так як підзахисний раніше не судимий, має постійне місце проживання, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно. Крім того, захисник не заперечив щодо направлення обвинувального акту до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора з огляду на недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що стороною обвинувачення не було обґрунтовано чому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, так як підзахисний має сталі соціальні зв`язки у місці проживання, позитивно характеризується, наявність захворювання, що унеможливлює перебування у закритих, не провітрюваних приміщеннях. Крім того, захисник не заперечила щодо направлення обвинувального акту до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора з огляду на недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що стороною обвинувачення не було обґрунтовано чому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, так як підзахисний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має всього 19 років, постійне місце проживання та наречену, на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері не перебуває. Крім того, захисник не заперечив щодо направлення обвинувального акту до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши подані прокурором клопотання про застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, письмові клопотання про зміну запобіжного заходу, подані стороною захисту, додані до них матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно Рішення Конституційного Суду № 1-р/2017 від 23.11.2017 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України, Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.
Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно до вимог ст.177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 та ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 та ч.3 ст. 307 КК України, за що їм у разі доведеності вини загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, а тому з огляду на тяжкість та характер вказаних кримінальних правопорушень це свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду.
Після відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту обвинувачені дізналися про обсяг зібраних доказів, у тому числі свідків, показання яких підтверджують їх вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів.
Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша та друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Разом із цим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням свідків, обвинувачені обізнані як з їх персональними даними, так і зі змістом наданих ними показань на стадії досудового розслідування.
Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати, що обумовлює необхідність застосування до обвинувачених запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.
Крім того, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у систематичному та тривалому у часі збуті психотропних речовин у складі ретельно організованої групи із значним обсягом поставки та збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, а також широким колом осіб, що придбавали наркотики, збагачувалися від вказаної злочинної діяльності, а інших джерел доходу не мають, зазначене дає обґрунтовано припускати вірогідність ризику що обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.
При цьому, суд враховує, що ризик у свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.
Суд приймає до уваги, що предметом інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 злочинів виступають особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропні речовини. Даним злочинам притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. Саме тому, право кожного на охорону здоров`я, в тому числі і від негативного впливу на організм людини наркотичних, психотропних і токсичних речовин, визначено як одне із основних прав людини та закріплене в ст.49 Конституції України.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні корисливого особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, тому обрати відносно них запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недоцільно та неефективно.
Осіб, які б поручились за виконання обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 покладених на них обов`язків, не встановлено, що унеможливлює обрання відносно них запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Стороною захисту не доведено законних та постійних джерел заробітку у обвинувачених, тому до них не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави. Крім того, відповідно до п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинувачених винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинувачених; міцність соціальних зв`язків обвинувачених в місці їх постійного проживання, у тому числі наявність в них родини й утриманців; відсутність у обвинувачених постійного місця роботи або навчання; репутацію та майновий стан обвинувачених; відсутність судимостей у обвинувачених; перебування ОСОБА_3 під час досудового розслідування в розшуку, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
За таких обставин, наявність обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.2 та ч.3 ст. 307 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає суду підстави для обрання стосовно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, так як такий є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про їх особи та тяжкості пред`явленого їм обвинуваченням, меті застосування запобіжного заходу та зможе у повній мірі забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.
Щодо посилання захисників на ті обставини, що обвинувачені позитивно характеризується та мають постійне місце проживання, на думку суду, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, не є визначальними аргументами для обрання обвинуваченим більш м`якого виду запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, оскільки не зменшують встановлені ризики та не свідчить про можливість дотримання ними належної процесуальної поведінки і надалі. Крім того, стороною захисту не надано доказів наявності у обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 житла на праві власності чи користування. За таких обставин клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченим запобіжних заходів з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягають.
Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останніх переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинувачених під вартою, в тому числі за станом здоров`я, суд робить висновок про необхідність обрання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 27 серпня 2022 року включно без визначення розміру застави у відповідності до п.5 ч.4 ст. 183 КПК України.

Вирішуючи питання щодо направлення даного обвинувального акту до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Натомість відповідно до ч.9 ст. 615 КПК України (в ред. Закону України від 14.04.2022 № 2201-IX, котрий набрав чинності з 01.05.2022) передбачено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеним до нього судом, що може здійснювати правосуддя, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством. При цьому згадані положення закону не поширюються на кримінальні провадження, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності в яких скеровано до суду до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
В судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000102 від 24.03.2021 р. закінчено старшим слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні ОСОБА_13 заступником начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області, яке знаходиться за адресою: 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиці Ференца Ракоці, будинок 13.
26.05.2022 року (тобто вже після набрання чинності Законом України від 14.04.2022 № 2201-IX) у м. Ужгород складено та затверджено обвинувальний акт прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 , в межах територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у відповідності до ч.9 ст. 615 КПК України; обвинувальний акт скеровано прокурором до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області супровідним листом № 09/3-334-22 від 30.05.2022 року.
Частина 9 ст. 615 КПК України, яка набрала чинності 01.05.2022 року, під час дії воєнного стану, поширюється на затверджений 26 травня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000102 від 24.03.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 за ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ч.ч.2, 3 ст. 307 КК України.
За таких обставин кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 за ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ч.ч.2, 3 ст. 307 КК України, не є підсудним Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області у відповідності до ч.9 ст. 615 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Порушення правил підсудності відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 , п.6 ч.2 ст. 412 КПК України, п.1 ч.1 ст. 438 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення апеляційним чи касаційним судом.
За змістом ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції може бути вирішене колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду.
Згідно п. 4 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення згідно п. 4 ч.3 ст. 314 КПК України та направлення обвинувального акта з доданими до нього матеріалами кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 24.03.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 за ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ч.ч.2, 3 ст. 307 КК України, до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про передачу кримінального провадження на розгляд іншого суду у відповідності до ч.9 ст. 615 КПК України в порядку ст. 34 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 21, 32, 34, Главою 18, 314-315, 369-372, ч.9 ст.615, п.3 ч.1 ст. 409, п.6 ч.2 ст. 412, п.1 ч.1 ст. 438 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів - по 27 серпня 2022 року включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю - відмовити.
Клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів - по 27 серпня 2022 року включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю відмовити.
Клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів - по 27 серпня 2022 року включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.
Клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів - по 27 серпня 2022 року включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю - відмовити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 24.03.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 за ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ч.ч.2, 3 ст. 307 КК України, направити до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.
Копію ухвали направити до ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9» та обвинуваченим для відома.
На ухвалу в частині обрання відносно обвинувачених запобіжних заходів може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мукачівського
міськрайонного суду ОСОБА_1