Справа № 308/7135/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 20.04.2022 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області, українця, громадянина України, не працюючого, без освіти, проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , неодруженого, батька трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

28 квітня 2022 року близько 08 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , маючи ключі від будинку, всупереч волі власника, проник до однієї із кімнат, звідки викрав телевізор «TDLex» моделі LE-32Р28Т2 чорного кольору, вартістю 2326 гривень, який виніс на подвір`я та залишив біля огорожі, після проник через незамкнені ворота до гаражного приміщення, звідки викрав акумулятор марки «BMW», вартістю 3400 гривень, який також виніс до огорожі. Згодом, продовжуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, із домогосподарства за вказаною адресою намагався викрасти металобрухт, що не становить матеріальної цінності для потерпілого, частину викраденого майна погрузив у автомобіль ВАЗ2103 номерний знак НОМЕР_1 , виконавши всі можливі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести свій злочинний умисел до кінця останній не зміг, з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений власником будинку та затриманий працівниками поліції.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що у квітні 2022 року він із приватного дворогосподарства за адресою буд. АДРЕСА_2 намагався викрасти телевізор, акумулятор та металобрухт, але був затриманий власником і поліцейськими. В скоєному злочині розкаюється, засуджує свої злочинні дії.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням у житло, вчинену в умовах воєнного стану,.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вчиненим умисно, з корисливих мотивів та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває та наявність обставин, що пом`якшують покарання й відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , всі пом`якшуючі обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього, в порядку виключення, положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про скасування арешту майна вирішити в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , обраний під час досудового розслідування кримінального провадження №0000200 за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2022 у справі №308/4821/22 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили скасувати, звільнивши ОСОБА_4 з під варти в залі суду.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення з покладенням на нього обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.05.2022 у справі №308/4821/22 (1-кс/308/1667/22) у кримінальному провадженні №0000200, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.04.2022, а саме на:

транспортний засіб «ВАЗ», моделі 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

металевий радіатор опалення;

металеві труби у кількості 2 шт.;

металевий умивальник.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.05.2022 у справі №308/4821/22 (1-кс/308/1668/22) у кримінальному провадженні №0000200, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.04.2022, а саме на:

телевізор марки «TD Lex»;

акамулятор марки «BMW»;

залізний предмет, ззовні схожий на батарею.

Речові докази:

транспортний засіб «ВАЗ», моделі 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , передані у користування володільцю ОСОБА_7 , вважати повернутими останньому;

металеву батарею; металеві труби у кількості 2 шт.; телевізор марки «TD Lex»; акумулятор марки «BMW», передані власнику ОСОБА_6 , вважати повернутими останньому;

джинсові штани чорного кольору з білими написами повернути ОСОБА_4 ;

недопалок марки «Compliment» знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму у 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 20 копійок за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України експертизи №СЕ-19/107-22/3420-ТВ від 12.05.2022, витрати на проведення якої становлять 858, 10 грн., №СЕ-19/107-22/3421-АВ від 06.06.2022, витрати на проведення якої становлять 858, 10 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1