КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 18 липня 2022 року апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року,

за участі: прокурора представника власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна в ході проведення обушку офісних приміщень на 7 поверсі, розташованих за адресою: м. Львів, вул. Наукова, буд. 7-Д.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.

Щодо строку апеляційного оскарження, то прокурор зазначає, що 10 червня 2022 року слідчим суддею було проголошено вступну та резолютивну частину прийнятого рішення, а повний текст оскаржуваного рішення отримав 21 червня 2022 року, у зв`язку з чим просить визнати поважною причину пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та поновити такий строк.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду.

Зокрема, зазначає, що 30 травня 2022 року, у зв`язку з наявною в органу досудового розслідування інформацією про ймовірність знищення речей і документів, які можуть бути використанні як докази у кримінальному провадженні № 0000160, відповідно до постанови керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва було проведено обшук офісних приміщень на 7 поверсі, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено вищевказане майно.
Разом з тим, на переконання прокурора, слідчий суддя відмовляючи у накладенні арешту не взяв до уваги той факт, що у вилучених речах міститься інформація, що має безпосереднє значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та необхідність подальшого призначення ряду комплексних компьютерно-технічних експертиз.
Також, стверджує, що з огляду на можливість настання більш тяжких наслідків, аніж тимчасове позбавлення права користування майном ТОВ «Євро Інтех», накладення арешту на раніше вказане майно є обґрунтованим та виправданим, до встановлення істини у кримінальному провадженні, притягнення винних осіб до відповідальності та усунення наслідків кримінального правопорушення.
Крім того, прокурор звертає увагу на те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про арешт майна досліджував обставини, які не можуть бути предметом розгляду на вказаному етапі досудового розслідування, зокрема, щодо порядку та умов проведення обшуку під час досудового розслідування.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, вважає, що для ефективного розслідування кримінального провадження існує необхідність у збереженні речових доказів з метою встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, думку представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який викладено у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, у випадку коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив у інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. Разом з цим, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.
З матеріалів справи видно, що повний текст оскаржуваної ухвали від 10 червня 2022 року проголошено 15 червня того ж року за відсутності учасників судового провадження. Прокурор 21 червня 2022 року отримав копію повного тексту оскаржуваного рішенні і того ж дня направив апеляційну скаргу, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе, у даному випадку, визнати поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та поновити прокурору такий строк.

Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, Слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2022 року під № 0000160, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

30 травня 2022 року відповідно до постанови керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва проведено обшук офісних приміщень на 7 поверсі, розташованих за адресою: м. Львів, вул. Наукова, буд. 7-Д, під час якого виявлено та вилучено наступне майно: комп`ютери (моноблоки) марки Lenovo 38 шт., комп`ютери (моноблоки) марки ASUS 13 шт., ноутбук марки HP 1 шт., мобільні телефони марки ZTE 4 шт., сім карти оператора мобільного зв`язку О2 5 шт., блокнот 1шт., документи, щодо здійснення діяльності ТОВ «Євро Інтех» за адресою м. Львів, вул. Наукова 7д, копія договору оренди № 2 ВП від 04.08.2021 на 8 арк., табель обліку робочого часу та відомість із заробітної плати, податкова декларація ТОВ «Євро Інтех» за 2021 рік, проект договору від 02.05.2022 на 6 арк., інвойс № 1/05 від 17.05.2022, акт №оу-000013 від 30.04.2022, рахунок-фактура № сф-0000010 від 01.04.2022, виписка по рахунку ТОВ «Євро Інтех», копія рахунку-фактури № 2-200010356, копії фіскальних чеків на 1 арк., інструкції щодо роботи з клієнтами на 22 арк., записи з розрахунком сум коштів на 1 арк., аркуш з анкетними даними, квитанції на 9 арк.
08 червня 2022 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт вищевказаного майна, вилученого в ході проведення обшуку офісних приміщень на 7 поверсі, розташованих за адресою: м. Львів, вул. Наукова, буд. 7-Д.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року залишено без задоволення клопотання прокурора.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, які б документально підтверджували той факт, що тимчасово вилучене майно ТОВ «Євро Інтех» має ознаки доказів кримінального правопорушення, за ознаками якого здійснюється досудове розслідування та, ані в клопотанні, ані в ході судового розгляду прокурором належним чином не доведено той факт, що потреби досудового розслідування щодо накладення арешту на тимчасово вилучене майно, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, на яке планується накласти арешт, а також відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речових доказів для кримінального провадження № 0000160 від 06 травня 2022 року.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно доч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування не доведено, що майно на яке прокурор просить накласти арешт було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Не спростовують такий висновок і доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора.
На переконання колегії суддів прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження речового доказу, першочергово має визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій має зазначити підстави визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій прокурором вчинено не було, з врахуванням відсутності у доданих до клопотання та апеляційної скарги постанови про визнання вищевказаного майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Крім того, у відповідності зі ст. 171 КПК Україникопії документів та інших матеріалів, якими обґрунтовується клопотання про арешт майна, повинні бути належним чином завіренні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, надавши оцінку доводам як прокурора так і представника власника майна, навівши належне обґрунтування своїх висновків в оскаржуваному рішенні, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі про незаконність ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, - без задоволення.
На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити прокурору відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року, якою залишено без задоволення клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 проарешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000160, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/10079/22 Справа №11-сс/824/2609/2022 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1