УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2022 Справа №607/1361/22

Номер провадження: 1-кс/607/506/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 10 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою на постанову дізнавача Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 10 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 Кримінального кодексу України (далі КК України).
Подану скаргу скаржник обґрунтував тим, що у провадженні дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження № 0000152 від 17 серпня 2021 року, правова кваліфікація ч. 1 ст. 353 КПК України. Як потерпілий від злочину, ОСОБА_3 звернувся до дізнавача ОСОБА_5 із клопотанням в порядку ст. 220 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), в якому просив призначити судовопсихологічну експертизу у вказаному кримінальному провадженні на предмет встановлення розміру завданої йому моральної шкоди. Постановою від 10 січня 2022 року дізнавач ОСОБА_6 відмовив у задоволенні такого клопотання з тієї підстави, що ОСОБА_3 не є потерпілим від злочину. Скаржник вважає, що це прямо суперечить нормі ч. 2 ст. 55 КПК України.
Щодо строку на оскарження постанови ОСОБА_3 вказав, що копія постанови була надіслана йому рекомендованим листом та отримана ним 21 січня 2022 року. А тому строк на оскарження постанови підлягає поновленню.
З огляду на вказане, скаржник просив слідчого суддю поновити строк на оскарження постанови від 10 січня 2022 року; скасувати постанову дізнавача Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 10 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судовопсихологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 подану ним скаргу підтримав, просив задовольнити.
Службова особа сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином, заяв та клопотань не подавала. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги, якщо вони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. З огляду на це, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності дізнавача, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги.
На вимогу слідчого судді були надані матеріали кримінального провадження № 0000152 від 17 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України.
Вивчивши скаргу, дослідивши долучені до скарги документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
За змістом ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Зі скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржувану постанову слідчого скаржник отримав 21 січня 2022 року, при цьому, будьяких документальних підтверджень про вручення ОСОБА_3 або його представнику копії цієї постанови в інший термін, слідчому судді не надано.
З огляду на вказане, слідчий суддя вважає, що слід поновити скаржнику ОСОБА_3 строк на подання скарги на постанову дізнавача Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 10 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судовопсихологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України.

Частиною 3 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Зокрема, відповідно до п. 1, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Із змісту роз`яснень, що містяться у п. 1.3. Узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року № 949/0/417 вбачається, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будьяку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будьяких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
Згідно матеріалів наданого слідчому судді кримінального провадження № 0000152 від 17 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України, вбачається, що сектором дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
За змістом витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000152 від 17 серпня 2021 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 353 КПК України внесені за заявою ОСОБА_3 від 23 липня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді у справі № 607/13098/21 від 02 серпня 2021 року.
Відповідно до вимог ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
09 листопада 2021 року ОСОБА_3 звернувся до дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 із клопотанням, в якому просив призначити у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року судовопсихологічну експертизу на предмет встановлення розміру завданої йому моральної шкоди. Клопотання зареєстроване за № К307/11.
Ухвалою слідчого суддя № 607/20847/21 від 18 листопада 2021 року зобов`язано дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 розглянути у порядку, визначеному ст. 220 КПК України клопотання ОСОБА_3 про призначення судовопсихологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року і задовольнити його за наявності підстав. У разі відмови у задоволенні клопотання винести вмотивовану постанову, копію якої вручити особи, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надіслати їй.
За результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 , 18 листопада 2021 року дізнавачем сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення судовопсихологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року.
Вказана постанова була предметом оскарження до слідчого судді, який ухвалою суду у справі № 607/21881/21 від 18 листопада 2021 року скасував постанову дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 18 листопада 2021 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення судовопсихологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України. Зобов`язав дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про призначення судовопсихологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року із врахуванням обставин, зазначених в ухвалі.
На виконання ухвали слідчого судді дізнавач сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 вчинив процесуальну дію, оформивши її постановою про відмову у задоволенні клопотання від 10 січня 2022 року, якою відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення судовопсихологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України.
Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про призначення судовопсихологічної експертизи, слідчий покликався на ст. 55 КПК України, яка стосується потерпілого та аналіз складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 353 КК України. Дізнавач зробив висновок, що потерпілим у даному кримінальному провадженні не може являтися фізична особа ОСОБА_3 , а клопотання до слідчого, дізнавача може подавали лише сторона захисту, потерпілий або його представник чи законний представник.
Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

Разом з тим, при дослідженні матеріалів кримінального провадження № 0000152 від 17 серпня 2021 року встановлено, що як на момент винесення оскаржуваної постанови дізнавача від 18 листопада 2021 року про відмову у задоволені клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, так і на момент розгляду слідчим суддею даної скарги, постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадження, в порядку ч. 5 ст. 55 КПК України, дізнавачем не приймалась.

ОСОБА_3 звернувся до дізнавача ОСОБА_5 із клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, в якому просив призначити судовопсихологічну експертизу у вказаному кримінальному провадженні на предмет встановлення розміру завданої йому моральної шкоди
У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (п. 4 ч. ). В свою чергу ділова репутація є особистим немайновим благом, яке охороняється цивільним законодавством (ст. 201 ЦК України). Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації та її захист та може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ст. 299 ЦК України).

У постанові Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 № 4 роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Отже, виходячи із концепції моральної шкоди, обов`язковому з`ясуванню під час встановлення цього питання підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння скаржнику моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі заявник оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення.

За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відтак, постанова дізнавача, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, повинна містити оцінку заявлених ОСОБА_3 у клопотанні від 09 листопада 2021 року вимог на предмет значення наданих висновків судовопсихологічної експертизи у даному кримінальному провадженні з урахуванням зазначених скаржником обставин.
Наведене свідчить, що дізнавач сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 проявив бездіяльність, яка полягає у неналежному розгляді клопотання ОСОБА_3 від 09 листопада 2021 року про призначення судовопсихологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України.
За встановлених обставин, скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 10 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судовопсихологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України, підлягає задоволенню. Слідчий суддя вважає за необхідне скасувати постанову дізнавача Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 10 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судовопсихологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України; зобов`язати дізнавача Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 повторно по суті вирішити клопотання ОСОБА_3 від 10 листопада 2021 року про призначення судовопсихологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України, шляхом винесення вмотивованої постанови.
На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Поновити скаржнику ОСОБА_3 строк на подання скаргина постанову дізнавача Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 10 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України.
Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 10 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 10 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України.

Зобов`язати дізнавача Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 повторно по суті вирішити клопотання ОСОБА_3 від 10 листопада 2021 року про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000152 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України, шляхом винесення вмотивованої постанови.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 08 квітня 2022 року о 16 год. 15 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1