Справа № 308/6472/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/289/22, за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 червня 2022 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 (далі - слідчий), погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 (далі - прокурор) про застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Туркменістан, м. Кизил-Арват, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у цивільному шлюбі, у порядку ст. 89 КК України не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 25 липня 2022 року з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148 860, 00 грн.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладені такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 31 травня 2022 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням, погодженим прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 . Відповідно до клопотання, 14 травня 2022 року, ніде не працюючий мешканець м. Ужгорода, Закарпатської області ОСОБА_6 , користуючись тим, що на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, опрацював протиправний механізм незаконного збагачення, шляхом незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України поза пунктами пропуску. Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свої протиправні наміри спрямовані на незаконне збагачення, з корисливих мотивів зустрівся за адресою: АДРЕСА_2 , поруч із автостанцією «Ужгород-2» з громадянином ОСОБА_10 та у ході розмови з яким висловив останньому вимогу про надання грошових коштів у сумі 2500 доларів США, окремо, за кожного громадянина, за органiзацiю ним незаконного переправлення осіб через державний кордон України, поза пунктом пропуску. Надалі, 15 травня 2022 року, перебуваючи за адресою: м. Ужгород, пл. А. Бачинського, 1, під час особистої зустрічі ОСОБА_6 підтвердив серйозність своїх намірів - за грошові кошти у сумі 5000 доларів США організувати переправлення двох осіб: громадян ОСОБА_11 та ОСОБА_12 через державний кордон України шляхом домовленості ним, з достовірно невстановленою на даний час особою, у супроводі якого, їх буде переправлено через державний кордон України, поза пунктом пропуску, та шляхом порад щодо найсприятливіших для цього маршруту та часу руху, а також способу перетинання кордону. При цьому, під час розмови ОСОБА_6 наголосив про вимогу надання йому грошових коштів перед початком переправлення осіб у розмірі 1000 доларів США, і при переході ще 4000 доларів США, за організацію ними незаконного переправлення двох осіб через державний кордон України, поза пунктом пропуску, наголосивши на тому, що буде залучена окрема особа, до відома якої доведено його роль у вчиненні злочину, зокрема провести двох осіб в обхід прикордонного контролю до лiнiї державного кордону України, через лісовий масив, з подальшим переходом до Словацької Республіки. У подальшому, 29 травня 2022 року, приблизно о 14 год 03 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, пл. Шандора Петефі, поруч із «будинком Побуту», реалізуючи єдиний злочинний умисел на отримання винагороди в ОСОБА_10 , за органiзацiю переправлення двох осіб: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 через державний кордон України, отримав від ОСОБА_10 частину обумовлених коштів у сумі 1000 доларів США, при цьому наголосивши, що йому необхідно відвезти двох осіб у заздалегідь обумовлене місце в лісосмузі, де на яких буде чекати особа чоловічої статі і яка проведе їх через державний кордон України в обхід прикордонного контролю. Разом з цим, ОСОБА_6 наголосив на необхідності передачі іншої частини грошових коштів у розмірі 4 000 доларів США, після отримання підтвердження про факт переходу особами лінії державного кордону. Після цього, у той же день, ОСОБА_6 , реалізуючи свої протиправні наміри до кінця, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та часі, але не пізніше 14 год 03 хв, залучив як безпосереднього виконавця невстановлену особу чоловічої статі, якому наказав провести до лiнiї кордону осіб, яких ОСОБА_10 повинен був привезти, при цьому, уникаючи можливості бути викритим прикордонною службою. У свою чергу, невстановлена особа на виконання вказівки ОСОБА_6 провела ОСОБА_11 та ОСОБА_13 у напрямку лінії кордону, однак після викриття їх працівниками поліції невстановлена особа втекла з місця події, що мало місце в м. Ужгороді, на земельнiй дiлянцi, що розташована на відстані приблизно 80 метрів від будинку АДРЕСА_3 у напрямку українсько-словацького кордону. У клопотанні слідчий також зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти рокiв, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, про наявність доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що у кримінальному провадженні наразі ще не встановленi всi та не допитані інші особи щодо обставин, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, а також вирішується питання щодо призначення та проведення необхідних судових експертиз, а тому сторона обвинувачення не виключає можливості того, що ОСОБА_6 безпосередньо чи за посередництва iнших осіб, з метою уникнення кримінальної відповідальності, буде незаконно впливати на вказаних осіб та інших учасників кримінального провадження, а також вчинить спроби знищити, спотворити речі, що можуть мати доказове значення і якими наразі не володіє сторона обвинувачення. Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що жоден інший, більш м`який, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати вiдносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днiв з можливістю визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та доказів, що підтверджують обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також вчинить спроби знищити, спотворити речі, що можуть мати доказове значення і якими наразі не володіє сторона обвинувачення. Слідчий суддя також взяв до уваги те, що ОСОБА_6 є обвинуваченим у вчиненні аналогічного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді у Берегівському районному суді. На переконання слідчого судді, наявні всі обставини для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що його підзахисному повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, однак у поданні не наведено жодних доказів, які би підтверджували пред`явлену підозру у вчиненні злочину. На переконання апелянта, наведені у клопотанні слідчого ризики є надуманими, адже будь-які докази, які можуть підтвердити їх існування, - відсутні. Стверджує, що на момент розгляду клопотання не встановлені всі обставини, які характеризують особу підозрюваного, між тим, такі обставини взагалі не досліджувались слідчим суддею. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу сторона захисту подала до суду посвідчення інваліда 3 групи на ім`я ОСОБА_6 , водночас органом досудового розслідування жодних медичних довідок, які можуть свідчити про стан здоров`я підозрюваного не надано. Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурор не довів наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також існування наявності підстав, які унеможливлюють застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, слідчий суддя, на думку апелянта, повинен був відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрати запобіжний захід домашній арешт, особисте зобов`язання тощо.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 не погоджується з ухвалою слідчого судді, просить її скасувати. Вважає, що розмір визначеної слідчим суддею застави є непомірним для нього. Стверджує, що слідчий суддя не врахував стан його здоров`я, і те, що у ОСОБА_6 є цивільна дружина, наразі вона перебуває на сьомому місяці вагітності, а також те, що він раніше не судимий. Залишив поза увагою слідчий суддя, на думку апелянта, і відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_6 обрати запобіжний захід домашній арешт та змінити розмір застави до 35-40 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги, прокурора ОСОБА_5 , який був проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

Апеляційні скарги розглядаються за відсутності підозрюваного, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає їх розгляду. При цьому, береться до уваги, що: підозрюваний належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день підозрюваний не подавав; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки підозрюваного у судове засідання на розгляд апеляційних скарг, оскільки в апеляційних скаргах не порушується питання про погіршення становища підозрюваного й стороною захисту не заявлялось клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційних скарг; у розгляді апеляційних скарг брав участь захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , який не заперечував щодо розгляду апеляційних скарг без участі підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема рапортом оперативних працівників УСР в Закарпатській області від 11.05.2022 про причетність осіб у вчиненні кримінального правопорушення, протоколами: допитів свідка ОСОБА_10 від 11.05.2022 та 29.05.2022, вручення спеціальних технічних засобів, огляду та вручення грошових коштів від 29.05.2022, допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 29.05.2022, затримання ОСОБА_6 від 29.05.2022, аудіо-, відео контролю особи, огляду від 29.05.2022 та іншими доданими до клопотання матеріалами, на підставі яких 30.05.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не наведено жодних доказів, які би підтверджували пред`явлену ОСОБА_6 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються наведеним вище та не свідчать про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків чи іншого учасника кримінального провадження; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 3 ст. 332 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна) та даними про особу підозрюваного ( відповідно до ст. 89 КК України не судимий, перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, у провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження щодо нього за аналогічний злочин) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Тому, доводи апеляційних скарг про те, що наведені у клопотанні слідчого ризики є надуманими, адже будь-які докази, які можуть підтвердити їх існування, - відсутні, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із цих підстав, як безпідставні та необґрунтовані апеляційний суд визнає та відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею незаконно обрано підозрюваному ОСОБА_6 найбільш суворий запобіжний захід.

Твердження сторони захисту про те, що: на момент розгляду клопотання не встановлені всі обставини, які характеризують особу підозрюваного; при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу сторона захисту подала до суду посвідчення інваліда 3 групи на ім`я ОСОБА_6 , водночас органом досудового розслідування жодних медичних довідок, які можуть свідчити про стан здоров`я підозрюваного не надано; ОСОБА_6 раніше не судимий і має цивільну дружину, яка перебуває на сьомому місяці вагітності, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, визнає такими, що не свідчать про відсутність вищенаведених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_6 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, особистого зобов`язання тощо - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі й особистого зобов`язання чи домашнього арешту.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, негативні наслідки для суспільства від кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, і обґрунтовано визначив розмір застави у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148860 гривень, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на даному етапі досудового розслідування, є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні. Разом із тим, апеляційним судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , і такий обумовлений також високим ступенем суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та тяжкими наслідками для суспільства від злочинів у сфері недоторканості державних кордонів.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що визначений слідчим суддею розмір застави надмірний та непосильний для ОСОБА_6 , - апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані і такі, що не впливають на визначений слідчим суддею розмір застави, у зв`язку з чим відхиляються і доводи апеляційної скарги про зміну розміру застави до 35-40 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не посилалася.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги, які подали підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 червня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, до 25 липня 2022 року з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148 860, 00 грн, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: