ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000401 від 21.07.2022 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно технічною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

- який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2022 року, близько 00 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , слідуючи на виїзд з України в Республіку Польща, перебуваючи поблизу кабіни паспортного контролю на пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», що по вул. Левенцова, буд. 60, Устилузької ОТГ, Володимир Волинського району Волинської області, будучи, відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року військовозобов`язаним, перебуваючи в зоні паспортного прикордонного контролю, діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, запропонував інспектору прикордонного служби 2 категорії перекладач НОМЕР_1 прикордонного загону відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України головному сержанту ОСОБА_6 , яка відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та Закону України «Про Державну прикордонну службу України», є службовою особою правоохоронного органу, у зв`язку із здійсненням правоохоронних і правозастосовних функцій, та яка згідно посадової інструкції, та п. 14 «Плану запровадження та забезпечення заходів здійснення правового режиму воєнного стану в Україні», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 181-р від 24 лютого 2022 р. (далі Плану) зобов`язана вживати заходів щодо заборони виїзду громадянам, які перебувають на військовому або спеціальному обліку у Міністерстві оборони України, Службі безпеки України чи Службі зовнішньої розвідки України, змінювати місце проживання (місце перебування) без дозволу військового комісара або керівника відповідного органу Служби безпеки України чи Служби зовнішньої розвідки України, та в подальшому надав неправомірну вигоду в розмірі 100 (сто) Євро, що згідно курсу НБУ станом на 21 липня 2022 року становить 2980 гривень 60 копійок, які поклав у належний йому паспорт громадянина України, за те, щоб вона з використанням наданого їй службового становища не вжила заходів, передбачених п. 14 Плану, п.п. 6, 16 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року, зі змінами та доповненнями, ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року, зі змінами та доповненнями, Указом Президента України № 64/2022 про «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, Указу Президента України №341/2022 від 17.05.2022, який затверджено Законом України № 2263IX від 22.05.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", а саме не вжила заходів щодо заборони виїзду громадянам, віком від 18 до 60 років, які перебувають на військовому або спеціальному обліку у Міністерстві оборони України, Службі безпеки України чи Службі зовнішньої розвідки України, змінювати місце проживання (місце перебування) без дозволу військового комісара або керівника відповідного органу Служби безпеки України чи Служби зовнішньої розвідки України; обмежувати проходження альтернативної (невійськової) служби та дозволила виїзд.

Відразу після цього, ОСОБА_6 з дотриманням вимог ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» відмовився від одержання неправомірної вигоди та повідомив про це на лінію «102».

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України..

26 липня 2022 року між прокурором Володимир-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме, покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений та його захисник також просили затвердити угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно зі ст.12 КК України, є нетяжким злочином, від якого потерпілих нема.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Володимир-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26.07.2022 на грошові кошти у розмірі 100 Євро, слід скасувати.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2, 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 липня 2022 року між прокурором Володимир-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000401 від 21.07.2022 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26.07.2022 на грошові кошти у розмірі 100 Євро.

Речовий доказ по справі: довідку (взамін військового квитка) РВ №027066, на ім`я ОСОБА_4 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_4 .

На підставі ст.96-1 КК України застосувати у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, спеціальну конфіскацію та конфіскувати на користь держави грошові кошти в сумі 100 Євро серії SE №, передані на зберігання у філію «Волинське головне регіональне управління» АТ КБ «ПриватБанк», що розташоване за адресою: м. Луцьк, проспект Відродження, 1, Волинська область.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1