КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 26 липня 2022 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО, де перебуває ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2022 року, відносно

ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації

який розшукується компетентними органами російської федерації для притягнення до кримінальної відповідальності,

за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
захисників особи, щодо якої вирішується питання про видачу (екстрадицію) перекладача ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ОСОБА_10 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 /Korolkov Oleg/ на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 від 24 грудня 2021 року про видачу громадянина російської федерації ОСОБА_5 / ОСОБА_7 / до російської федерації.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на постанову про видачу особи (екстрадицію).
Захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам провадження.
Зокрема, зазначає, що ОСОБА_5 звернувся до Державної міграційної служби України із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до винесення постанови про видачу (екстрадицію), у зв`язку з чим останній не може бути виданий до російській федерації.
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, щодо якої вирішується питання про видачу (екстрадицію) та його захисників, які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження до Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури російської федерації про видачу ОСОБА_5 , для притягнення до кримінальної відповідальності.

Начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 24 грудня 2021 року прийнято постанову про видачу громадянина російської федерації ОСОБА_5 / ОСОБА_7 / до російської федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 (4 злочини), ч. 3 ст. 30, п. «а», ч. 4 ст. 228.1 (3 злочини), п. «а» ч. 2 ст. 231 КК російської федерації.

17 січня 2022 року захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 / ОСОБА_7 / звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на вищевказану постанову прокурора.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги захисника.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про відсутність обставин, які б перешкоджали прийняттю рішення про видачу особи (екстрадицію). При цьому, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_5 звернувся до Державної міграційної служби України із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, однак вказана заява не була прийнята до розгляду та не було розпочато процедуру попередньої перевірки поданої заяви та доданих до неї документів.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

Порядок здійснення видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачений главою 44 КПК України.

Пунктом 8 частини 1 статті 541 КК України визначено, що екстрадиційна перевірка - це діяльність визначених законом органів щодо встановлення та дослідження передбачених міжнародним договором України, іншими актами законодавства України обставин, що можуть перешкоджати видачі особи (екстрадиції), яка вчинила злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 КК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

З матеріалів судового провадження убачається, що ОСОБА_5 08 листопада 2021 року звертався до ЦМУ ДМС із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Згадана заява не була прийнята до розгляду, у зв`язку з чим ОСОБА_5 на момент винесення постанови начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 24 грудня 2021 року не перебував у процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності обставин, які б перешкоджали прийняттю рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 до російської федерації.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Разом з цим, захисником не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів, у тому числі, щодо звернення ОСОБА_5 до ЦМУ ДМС із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту 21 грудня 2021 року, тобто до прийняття прокурором оскаржуваного рішення. Крім того, в матеріалах провадження наявний лист ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області від 19 січня 2022 року, який спростовує доводи захисника (т. 2 а.п. 214).
При цьому колегія суддів враховує і пояснення прокурора, яка вказала, що ОСОБА_5 звернувся до ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області з відповідною заявою вже після прийняття рішення про його видачу (екстрадицію).
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не виявлено і не вбачаються такі зі змісту апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді скарги захисника на постанову про видачу особи (екстрадицію) дослідив усі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України, а тому апеляційна скарга захисника, з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422, 589, 590 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 /KorolkovOleg/ на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 від 24 грудня 2021 року про видачу громадянина російської федерації ОСОБА_5 /Korolkov Oleg/ до російської федерації, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/1650/22 Справа №11-сс/824/2062/2022 Категорія: ст. 583 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1