Дата документу 28.03.2022 Справа № 554/1974/22
Провадження № 1-кс/554/2857/2022
УХВАЛА
Іменем України

28 березня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000313 від 17.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, у якому прохав накласти арешт на оригінал договору купівлі-продажу комунального майна нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , від 07 лютого 2003 року на 6 аркушах без права відчуження, розпорядження та користування.

В судовому засіданні прокурор просила клопотання задовольнити, накласти арешт на вказані у клопотання документи, оскільки ці документи є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Представник власника майна заперечувала проти задоволення клопотання, вказувала, що Командитне товариство «Кобяк та інші Фірма «Хвилинка» на законних підставах володіє нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу комунального майна 07.02.2003 року. Вказаний договір було змінено відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави, яке набрало законної сили, та до договору купівлі продажу було внесені відповідні зміни. Вказані зміни зареєстровані ПП Полтавського БТІ «Інвентаризатор» 10.07.2009 року. Вважає, що дане кримінальне провадження є надуманим, внесено до ЄРДР без достатніх об`єктивних підстав. Підвали за адресою: м. Полтава, вул. Жовтнева, 32 ніколи не були бомбосховищами. Власники не відмовляли мешканцям у доступі перебувати під час повітряної тривоги у підвалі, належного даному товариству. Навпаки власники обладнали для перебування людям у підвалі, надали ключі мешканцям. Вважає, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам закону та не підлягає задоволенню.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Встановлено, що у провадженні СВ Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000313 від 17.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

15.03.2022 до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від мешканців будинку АДРЕСА_2 . Так, у своїй заяві мешканці будинку повідомили, що у під`їзді номер 17 вказаного будинку, наявне підвальне приміщення, власником якого є ОСОБА_7 . Остання перешкоджає мешканцям під`їздів 17, 18, 19 у доступі для перебування у підвалі на час повітряної тривоги, оскільки вказане приміщення на час воєнного стану має використовуватись як об`єкт цивільної оборони (далі бомбосховище), внаслідок виникнення надзвичайної ситуації, воєнних дій та терористичних актів. У своїй заяві мешканці прохають перевірити факт законності набуття права власності на приміщення громадянкою ОСОБА_7 , а також прохають надати вказане приміщення, для перебування там мешканців буд. АДРЕСА_2 на час повітряної тривоги.

У ході перевірки за вказаним фактом, органом досудового розслідування встановлено, що у нежитловому підвальному приміщенні, розташованому будинку АДРЕСА_1 розміщується бомбосховище V класу, що автоматично після зняття з обліку мало стати спільною приватною власністю мешканців будинку. Після 2000 року міська влада незаконно відчужила підвальне приміщення.

За вказаним фактом СВ Полтавського РУП Головного управляння Національної поліції в Полтавській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000313 від 17.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

19.03.2022 року слідчим СВ Полтавського РУП на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава проведено обшуку у підвальному приміщенні за адресою АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено оригінал договору купівлі-продажу комунального майна нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 від 07 лютого 2003 року на 6 аркушах.

Прокурор вказує, що на даний час у кримінальному провадженні існує обґрунтована необхідність запобіганню можливості пошкодження, перетворення та відчуження майна, яке може бути реалізовано тільки шляхом накладення арешту на це майно, яке вважають речовим доказом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається, що 07.02.2003 року між Управлінням майна комунальної власності міста Полтава та Командитним товариством «Кобяк та інші Фірма «Хвилинка» укладено Договір купівлі-продажу комунального майна нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого 07.02.2003 року у Четвертій полтавській державні нотаріальній конторі під реєстровим № 2-308, зареєстрованого 28.02.2003 року у Полтавському бюро технічної інвентаризації.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17.10.2006 року позов ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до Полтавської міської ради, КП «Інвентаризатор», ГЖЄД № 1, КТ «Кобяк та інші фірами «Хвилинка», Головного управління з питань житлово-комунального власності міста про визнання договору купівлі-продажу підвального приміщення недійсним, усунення перешкод в користуванні власністю, внесення змін в технічні паспорти власників квартир, про визнання рішення Полтавського міськвиконкому недійсним, про спростування відомостей, визнання недійсним договору оренди, визнання недійсним свідоцтв про право власності задовольнити частково.

На виконання вказаного судового рішення 10.06.2009 року між Управлінням майна комунальної власності міста та Командитним товариством «Кобяк та інші Фірма «Хвилинка» внесені зміни та доповнення №1 до договору купівлі-продажу комунального майна нежитлового приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Жовтнева, 32, посвідчені Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою під реєстровим № 1-1167, зареєстрованого 10.07.2009 року у Полтавському бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що матеріали поданого клопотання не містять обґрунтування та доказів того, що вказані документи відповідають вимогам ч.2 ст. 167 КПК України та ст. 98 КПК України, а також прокурором не доведено, що існує наявність розумних підозр вважати, що дані матеріальні об`єкти є доказом злочину у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено необхідності накладення арешту, а тому в задоволенні поданого клопотання слід відмовити, як необґрунтованого.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.107, 170-171, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Власник майна, котрий був відсутній у судовому засіданні має право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Повний текст ухвали складено 31.03.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1