Номер провадження: 11-кп/813/867/22
Номер справи місцевого суду: 509/6858/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 06.12.2021 у кримінальному провадженні №0000065 від 21.04.2021
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Овідіополь, Одеської обл., громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2007 та 2021 р.н., працюючого по найму, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше судимого,
-обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Строк відбування покарання визначено рахувати з дня проголошення вироку.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_10 визнаний винуватим у тому, що 20.04.2021 приблизно о 15 год. він, знаходячись на території кладовища по вул. М. Грушевського в смт Овідіополь, Одеського (кол. Овідіопольського) р-ну., Одеської обл. знайшов коробок від сірників, в якому знаходився полімерний пакет із сипучою речовиною білого кольору, тим самим незаконно придбав психотропну речовину, без мети збуту.
В подальшому, 20.04.2021 о 21:28 год., перебуваючи пасажиром мопеду «Сузукі» на перехресті вул. Ватутіна та вул. Л. Українки в селищі Овідіополь, Одеського р-ну., Одеської обл. був зупинений працівниками поліції та було виявлено у вищевказаному мопеді психотропну речовину порошкоподібну речовину білого кольору масою 0,338 грам амфетамін, тобто він незаконно перевозив та зберігав психотропну речовину, без мети збуту, після чого працівники поліції вказану речовину належним чином вилучили та упакували.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує на те, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим з огляду на такі обставини:
- судом було зазначено, що ОСОБА_7 раніше судимий, однак його судимість відповідно до ст. 89 КК України погашена, на його утриманні перебувають неповнолітні діти 2007 та 2021 року народження, окрім того на його утриманні знаходяться батьки-інваліди, матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана;
- обвинуваченому ОСОБА_10 не було роз`яснено наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку;
- обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не містять відомостей про легалізацію обшуку транспортного засобу та посилання на ухвалу суду про накладення арешту на вилучені під час обшуку речі, а таким чином матеріали справи не містять доказів вчинення правопорушення.
Посилаючись на викладені обставин, захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок від 06.12.2021 в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання, не пов`язане із позбавленням волі.
В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги в частині необхідності призначення покарання не пов`язаного з обмеженням волі, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд 1-ої інстанції врахувавши те, що обвинувачений ОСОБА_7 не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згоден з розглядом обвинувального акта в спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, вважав за можливе провести судовий розгляд обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в порядку, визначеному ст. 381, 382 КПК України.
Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, суд 1-ої інстанції послався у вироку на сукупність доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Враховуючи вищезазначене, а також наявність в матеріалах справи заяв обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника щодо згоди із встановленим досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені, апеляційний суд вважає безпідставними посилання сторони захисту щодо не роз`яснення обвинуваченому наслідків розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку, а також посилання щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_7 проступку.
Так, апеляційний суд не встановивши жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в частині винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку та правильність кваліфікації його дій, не вбачає підстав для їх перегляду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд 1-ої інстанції зазначив у вироку, що враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, його сімейне та матеріальне становище, наявність обставин, які пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин та вважав за необхідне призначати ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
Проте, на думку суду апеляційної інстанції, покарання обвинуваченому призначено без урахування усіх обставин справи.
Положеннями ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, на обліку у медичних установах не перебуває, працює по найму, має на утриманні двох малолітніх дітей 2007 та 2021 р.н., батьків-інвалідів, а також має реєстрацію та постійне місце проживання на території Одеської обл.
Апеляційний суд приймає також ту обставину, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав, щиро розкаявся та активно сприяв його розкриттю, що відповідно до положень ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.
На переконання колегія суддів, зазначені вище обставини свідчать про можливість звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням із покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.
Пункт 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги захисника частково обґрунтованими, у зв`язку із чим вважає за необхідне змінити вирок в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 та звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням із покладенням на останнього певних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 24, 124, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 06.12.2021, яким ОСОБА_7 визнаний винуватиму вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України змінити.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (оди) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3