Справа № 177/249/22
Провадження № 1-кп/177/72/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000067 від 21.01.2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Суворівка Криворізького району Дніпропетровської області, з середньо-спеціальною освітою, працюючого електромонтером ДТЕК, одруженого, неповнолітніх, малолітніх дітей, інших осіб на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255-3 КК України,-

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за злочини, вчинені злочинною спільнотою» від 04.06.2020 № 671-ІХ внесено зміни в тому числі до Кримінального кодексу України з метою виключення впливу суб`єктів злочинної ієрархіє на криміногенні, економічні та політичні процеси в державі; припинення злочинної діяльності спільнот та їх учасників; ліквідації ієрархії злочинного світу та його традицій.

На початку 2021, більш точного часу слідством не встановлено, у ОСОБА_3 виник конфлікт майнового характеру із невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_6 , а саме щодо повернення останнім раніше взятих у борг грошових коштів на загальну суму 3500 доларів США.

Розуміючи, що самостійно вирішити вказаний конфлікт не має можливості, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на звернення до осіб, які завідомо для нього можуть здійснити злочинний вплив, з метою застосування такого впливу.

У подальшому, у квітні 2021 року, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на території с. Суворівка Криворізького району Дніпропетровської області, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, усвідомлюючи, що Кішмішян Арам (діяння якого є предметом розгляду в рамках іншого кримінального провадження), має статус суб`єкта злочинного впливу, ОСОБА_3 з метою вирішення за грошову винагороду конфліктної ситуації, яка виникла із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_6 , а саме погашення боргу у сумі 3500 доларів США, звернувся до останнього із необхідністю поширення останнім злочинного впливу.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 255-3 КК України за ознаками: звернення до особи, яка завідомо для ОСОБА_3 може здійснювати злочинний вплив, з метою застосування такого впливу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому, не заперечував фактичні обставини викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним кримінального правопорушення, обставин його вчинення. Суду пояснив, що його знайомий на ім`я ОСОБА_6 позичив у нього кошти в розмірі 3500 доларів США та більше двох років не віддавав, вказуючи, що грошей не має. Разом з тим, він потребував грошей, оскільки його дружина тяжко захворіла. Він зустрів давнього знайомого, нині покійного, який повідомив, що має впливову людину, яка може вирішити проблему з повернення грошей. Таким чином, він дізнався про чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , з яким зв`язався та домовився про зустріч. При зустрічі, чоловік на ім`я ОСОБА_7 , який як пізніше він дізнався мав прізвище ОСОБА_8 », попросив показати боргову розписку, сфотографував її та повідомив, що зможе допомогти в поверненні коштів за плату. Зазначав, що звертаючись до ОСОБА_9 він розумів, що вказана людина є «авторитетною», «впливовою», має можливість посприяти в поверненні йому грошових коштів, при цьому розумів що ОСОБА_7 діятиме не у визначений законом спосіб, з можливим незаконним впливом на боржника, тому просив його не застосовувати до боржника фізичне насилля.

В квітні 2021 йому подзвонив ОСОБА_7 та назначив зустріч, під час якої сестра боржника, в присутності боржника, передала його суму боргу в розмірі 3500 доларів США, але в гривневому еквіваленті. Половину з цих коштів, він передав ОСОБА_9 , відповідно до раніше існуючої між ними домовленості. Пояснював, що усвідомлює незаконність своїх дій, а також те, що повернення йому боргу є наслідком протиправного впливу Арама на боржника. Зазначав, що вину в учиненому визнає в повному обсязі, розкаюється у вчиненому, в подальшому протиправних дій зобов`язується не вчиняти.

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності їх позиції відсутні, учасникам судового провадження роз`яснено, що при застосуванні ч.3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він розуміє зміст цих обставин та у подальшому позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд дійшов висновку щодо підтвердження поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-3 КК України за ознаками звернення до особи, яка завідомо для винного ( ОСОБА_3 ) може здійснювати злочинний вплив, з метою застосування такого впливу.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вину визнав повністю, розкаявся в вчиненому, офіційно працевлаштований, має ряд подяк та нагород зумовлених багаторічною, бездоганною трудовою діяльністю. Обвинувачений вказував, що на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий, доказів на спростування вказаного, стороною обвинувачення суду не надано.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, оскільки він визнав свою вину, дав правдиві показання, жалкує про вчинене, критично оцінює вчинене.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, характер вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну-небезпечність, особу обвинуваченого, стан здоров`я, обставину яка пом`якшує покарання щире каяття, висновок органу пробації та думку сторін кримінального провадження щодо призначення покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті, однак без реального відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Висновків щодо можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання суд дійшов врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є одруженим, офіційно працевлаштованим, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має певні захворювання, згідно висновку органу пробації, виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, а тому на переконання суду виправлення ОСОБА_3 можливе без реального відбування покарання.

На переконання суду, іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Запобіжний захід ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255-3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Матеріали кримінального провадження № 0000067 від 21.01.2022 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/249/22 (провадження № 1-кп/177/72/22).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1