Справа 688/2521/22
№ 1-кс/688/1740/22
Ухвала
про накладення арешту на майно

15 вересня 2022 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000915 від 09 вересня 2022 року, про арешт майна,

встановив:

Старший слідчий СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000915 від 09 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 08.09.2022 близько 17:30 год, ОСОБА_5 в період воєнного стану, перебуваючи в приміщенні магазину «Забілецький» по вул. Суворова, 7А, в смт. Гриців Шепетівського району Хмельницької області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, зі столу, таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Орро А52» моделі «СРН2069», який був у захисному чохлі та із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6

09.09.2022 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР №0000915 та розпочато досудове розслідування за ч.4 ст.185 КК України.

13.09.2022 року ОСОБА_6 звернулася із заявою, згідно якої добровільно видала викрадений у неї мобільний телефон марки «Oppo А52» моделі «СРН2069», імеі НОМЕР_2 , імеі НОМЕР_3 , який було оглянуто за її участі. В ході огляду потерпіла вказала, що даний мобільний телефон, який було викрадено 08.09.2022, належить їй, оскільки в ньому наявні її фотозображення,
Слідчим СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 13.09.2022 мобільний телефон марки «Oppo А52» моделі «СРН2069», імеі НОМЕР_2 , імеі НОМЕР_3 визнано речовим доказом.

Під час досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила, що працює продавцем у магазині «Забілецький», по вул. Суворова, 7А, в смт. Гриців Шепетівського району Хмельницької області, та у її власності перебуває мобільний телефон марки «Oppo А52» моделі «СРН2069», імеі НОМЕР_2 , імеі НОМЕР_3 , у захисному чохлі із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 . 08.09.2022, близько 16:30 год, ОСОБА_6 перебувала на своєму робочому місці. Свій мобільний телефон залишила на прилавку та пішла до іншого відділу магазину, коли вона повернулася на своє робоче місце, то виявила відсутність мобільного телефону. Переглянувши відеозапис з камер відеонагляду, які розміщені в приміщенні магазину, встановила, що мобільний телефон викрав маловідомий для неї чоловік, який є клієнтом магазину. Вона поїхала до місця проживання даного чоловіка, який зізнався у викрадені належного їй телефону та вказав на місце у кущах неподалік будинку, по АДРЕСА_1 , де він його заховав.

В подальшому під час досудового розслідування виникла потреба в проведенні певних слідчих дій, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладені арешту на вищевказане майно, так як у разі не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, це може призвести до його зникнення або пошкодження, та як наслідок призведе до перешкоджання та затягування в прийнятті процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_4 та старший слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна..
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 6) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
В даному випадку підставою для арешту майна є наявність розумних підозр, що вказане у клопотанні слідчого майно є доказом вчинення злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Таким чином, при вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що для арешту майна є правові підстави, та що слідчим та прокурором наведено достатньо доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що мобільний телефон марки «Oppo А52» моделі «СРН2069», імеі НОМЕР_2 , імеі НОМЕР_3 , який містився у захисному чохлі та в якому містилася сім-картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , визнано речовим доказом, старшим слідчим доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження ним.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175 КПК України,

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Oppo А52» моделі «СРН2069», імеі НОМЕР_2 , імеі НОМЕР_3 , який містився у захисному чохлі та в якому містилася сім-картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , заборонивши ОСОБА_6 відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Слідчий суддя Ігор ОГОРОДНІК