Справа № 274/1479/22
Провадження №1-в/0274/298/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2022 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві провадження за клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, освіта середня, до засудження не працював, раніше судимого:
1) 04.05.2007 року за ст. 186 ч. 2, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
2) 14.11.2008 року за ст. 190 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 10.10.2011 року умовно-достроково на 8 місяців 11 днів.
3) 31.01.2014 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" звернувся до суду з письмовим клопотанням про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання обґрунтоване тим, що вину в скоєному злочині він визнає повністю, в скоєному щиро кається, призначене покарання вважає справедливим.

Засуджений в судовому засіданні підтримав свою заяву та просив суд звільнити його умовно достроково від відбування покарання. Заявив, що почав відшкодовувати цивільний позов. Крім того, просив врахувати, що на волі у нього залишилися батьки.

Захисник підтримав заяву засудженого, оскільки останній своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, він працює, не допускає порушень.

Представник ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" підтримав заяву засудженого.

На думку прокурора заява засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

ОСОБА_6 засуджений 20.05.2015 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі.

Знову засуджений 26.06.2015 року Малинським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі (з урахуванням ухвали від 06.07.2015 року про уточнення).

Знову засуджений 24.02.2016 року Малинським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі.

Знову засуджений 25.03.2016 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Знову засуджений 01.12.2016 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 2, 15 ч. 3, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі.

Знову засуджений 27.07.2017 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4, 194 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 72 ч. 5 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, зараховано час попереднього ув`язнення з 07.05.2015 року до 21.06.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 11.12.2017 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.01.2020 року зараховано час попереднього ув`язнення з 22.06.2017 року до 10.12.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.03.2021 року, згідно ст. 82 КК України, невідбуту частину строку покарання замінено на 4 роки 15 днів обмеження волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.04.2021 року зараховано час слідування до виправного центру з 19.03.2021 року по 09.04.2021 року з розрахунку 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження волі.

Початок строку: 07.05.2015 року (для позбавлення волі); початок строку: 09.04.2021 року (для обмеження волі); кінець строку: 13.03.2025 року; відбув 3/4 строку 26.01.2022 року.

Відповідно до досліджених матеріалів засуджений ОСОБА_6 з 25.06.2021 року утримувався в державній установі «Житомирська установа виконання покарань № 8». За період утримання характеризувався негативно, допустив одне порушення вимог режиму, по факту якого було накладено дисциплінарне стягнення.

З 11.01.2018 року відбував покарання в державній установі «Бердичівська виправна колонія (№ 70)» За час відбування покарання характеризувався добре. Порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, дотримувався встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Дев`ять разів заохочувався.

З 09.04.2021 року відбуває покарання в державній установі «Бердичівський виправний центр (№ 108)». За період відбування покарання характеризується позитивно. Порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, дотримується встановлених правил поведінки а розпорядку дня. Працевлаштований в їдальні установи. До праці ставиться добре, доручену роботу виконує якісно та вчасно. П`ять разів заохочувався адміністрацією установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний підтримує стосунки із засудженими різної категорії спрямованості. По відношенню до представників виправного центру тактовний ввічливий. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, зовні охайний. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи під контролем. Виконує роботи із самообслуговування, необхідні навички для цього має. До виконання робіт із благоустрою установи відноситься добре. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», яку виконує в повному обсязі. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину у скоєних злочинах за вироками суду визнав, в скоєному кається. Позову згідно вироків суду не має. На профілактичних обліках не перебуває.

Відповідно до п.п. 2, 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення

Як визначено ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Разом з тим, сумлінна поведінка засуджених проявляється через призму їх неухильного дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Так, суд враховує те, що засуджений ОСОБА_6 , хоча і відбув передбачену Законом частину строку призначеного покарання, згідно характеристики дотримується вимог режиму утримання, характеризується позитивно, не має стягнень, має заохочення, працевлаштований, поряд з цим оцінки суду потребують і інші обставини, зокрема ставлення засудженого до вчиненого злочину та визнання вини у ньому. Як неодноразово заявляв засуджений він повністю визнає свою вину, однак в судовому засіданні по епізоду за п.6 ч. 2 ст. 115 КК України пояснив, що він прийшов вчиняти крадіжку, однак виявив господарку квартири вдома і лише штовхнув її, від чого вона впала та померла, при цьому будь-яких тілесних ушкоджень він загиблій не наносив. Такі пояснення засудженого повністю суперечать формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним у вироку від 27.07.2017 року, а тому, на переконання суду, таке визнання та каяття свідчать, що він формально вказує на визнання вини та каяття, з метою врахування їх судом при вирішенні питання застосування ст. 81 КК України. Крім того, засуджений протягом усього часу відбування покарання не вчиняє жодних дій, спрямованих на добровільне відшкодування завданих збитків і шкоди, відбуває покарання у виправному центрі № 108 лише рік при терміні до кінця строку близько трьох років. Викладені обставини, в сукупності з тяжкістю і кількістю вчинених ним злочинів, за які він відбуває покарання, не дають суду можливості прийти до висновку, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому його заява задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Заяву засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з дня отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя ОСОБА_1