Справа № 308/7630/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданнi матерiали судового провадження № 11 cc/4806/339/22, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_5 ,

BCTAНOВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 червня 2022 року, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ вiддiлу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 (далі -слідчий), погоджене прокурором Ужгородської окружноi прокуратури ОСОБА_7 (далі - прокурор), про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кам`яниця Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого офіціантом у ресторані «Чілі Піца», з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, ранiше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід - домашній арешт у період доби з 21 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин без використання електронних засобiв контролю iз забороною підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме: до 19 серпня 2022 року та з покладенням на нього процесуальних обов`язкiв: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не залишати місце свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в період доби з 21 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватися із потерпiлою, свідками у кримінальному провадження; здати на зберiгання до вiдповiдних органів державної влади свiй паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, iншi документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. Встановлено строк дії ухвали до 19 серпня 2022 року.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 20 червня 2022 року, до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_8 . У клопотанні вказується на те, що у провадженні СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000323 за ч. 2 ст. 286-1 України, відомості про кримінальне правопорушення в якому 18.06.2022 внесені до ЄРДР. Відповідно до клопотання, 18.06.2022, приблизно о 07 год 00 хв за адресою Ужгородський район, Кам`яниця, на відрізку вулиці Садова, ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи трактором, порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого громадянка ОСОБА_9 , яка сиділа поряд з ним у тракторі, через випадіння, отримала тяжкі тілесні ушкодження. У клопотанні слідчий також вказує на те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, на підставі яких 19.06.2022 слідчий виніс щодо ОСОБА_10 повідомлення про підозру. Окрім того, у клопотанні слідчий вказує на те, що наявними є ризики, визначені у ст. 177 КПК України. При цьому, стверджує, що підозрюваний ОСОБА_8 , усвідомлюючи тяжкість покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, який є тяжким, і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення строком від трьох до восьми років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду ; незаконно впливати на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. З огляду на наведене, вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, - просить обрати відносно ОСОБА_11 запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 діб.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що у провадженні Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження внесене 18.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000323, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, що у цьому провадженні ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні цього кримінального правопорушення, а саме: у порушенні правил експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами у стані алкогольного сп`янінні, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, що підозра підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, на підставі яких 19.06.2022 слідчий виніс щодо ОСОБА_12 повідомлення про підозру. Слідчий суддя вважає встановленим та доведеними стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні. Водночас, слідчий дійшов висновку, що підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, у слідчого судді відсутні, такий ризик є мотивованим та необґрунтованим, зведеним до формалізму. З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у клопотанні взагалі не обґрунтовано чому застосування більш м`яких запобіжних заходiв буде недостатнім для запобігання ризиків, доведених у судовому засіданні, - визнає за необхідне у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_8 відмовити у зв`язку з відсутністю у клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення необхідності обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим з п`яти запобіжних заходів, визначених ст. 176 КПК України. Приймаючи рішення слідчий суддя взяв до уваги і пояснення учасників процесу у судовому засіданні та надані дані про особу підозрюваного, відповідно до яких ОСОБА_8 має середню освіту, зареєстроване місце проживання, перебуває в офіційному шлюбі, є батьком малолітньої дитини, працевлаштований, на протязі останніх 8 років працює офіціантом у ресторані «Чілі піца», позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, раніше не судимий. Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вищевказаних ризиків, доведених прокурором у суді; тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, ніж той, про який слідчий зазначив у клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту певний час доби.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, тому її слід скасувати. На думку апелянта, слідчий суддя дійшов неправильного висновку, відмовивши органу досудового розслідування у задоволенні клопотання, адже ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286-1 КК України. На думку апелянта, органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_8 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Стверджує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен унеможливити настання ризиків, зазначених у клопотанні, позаяк наявність лише передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, не забезпечить реальної можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, яку подав прокурор ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін захисту та обвинувачення, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних вище осіб береться до уваги те, що: вказані сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день до апеляційного суду не надходило.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_14 знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 - 1 КК України.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_15 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_8 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема рапортами: прийняття заяви від 18.06.22, начальника СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 18.06.2022, протоколами: огляду місця ДТП від 18.06.2022, допиту потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 від 18.06.2022, затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, схемою до протоколу огляду місця події, копією довідки лікаря-анестезіолога ОСОБА_18 , копією дублікату талону КНП «Центральна міська клінічна лікарня» № 6963643 від 18.06.2022, та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких ОСОБА_8 повідомлено про підозру в скоєнні передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_8 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Також апеляційний суд бере до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення сторонами кримінального провадження не оспорюється.

З огляду на характер та конкретні обставини вчинення діяння, яке інкримінуються ОСОБА_8 , а також тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим (позбавлення волі на строк від трьох до восьми років із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого), апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу чи свідків у кримінальному провадженні.

Поряд із цим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку й про недоведеність органом досудового розслідування ризику можливого вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення. При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що жодних доказів у підтвердження такого ризику не надано, і вважає, що наявність такого ризику зведена до формалізму. При цьому колегія суддів бере до уваги і те, що прокурор у підтвердження цього ризику не послався на будь-які дані в апеляційній скарзі.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , як підозрюваного у кримінальному провадженні, зокрема й запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу чи свідків. Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку відомостям про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно працевлаштований. Разом із тим, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 . Тому, доводи слідчого та прокурора в цій частині апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду клопотання, так і в апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, зокрема й запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_8 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна братись до уваги у сукупності разом з іншими обставинами.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт у період з 21 год до 07 год, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 21 год до 07 год буде достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами, а відтак ґрунтуються виключно на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286-1 КК України, відтак усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про можливість запобігання цим ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту у нічний час доби.

Як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен унеможливити настання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, позаяк наявність лише передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, не забезпечить реальної можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому, наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що лише за допомогою застосування щодо ОСОБА_8 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчинення ним кримінального правопорушення.

Тому, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 21 год до 07 год буде достатнім для запобігання встановленим ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 як підозрюваного у кримінальному провадженні.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з огляду на положення ч. 1 ст. 181 та ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п. п. 1-3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а також відповідно до ч. 7 цієї статті визначено строк їхньої дії.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі прокурор не вказує в апеляційній скарзі, а не з`явившись на її розгляд позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у

Керуючись ст. ст. 176-171, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 червня 2022 року, якою вiдмовлено у задоволенні погодженого з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_8 , та обрано щодо нього запобіжний захід - домашній арешт у період доби з 21 години 00 хвилин до 07 годину 00 хвилин без використання електронних засобiв контролю, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й вiдповiдно до ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: