У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
представника Черкаського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за клопотанням провідного інспектора Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 про вирішення питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, звільненого із військової служби до закінчення іспитового строку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; засудженого вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 03 січня 2020 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, -
в с т а н о в и в :
Провідний інспектор Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 03 січня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 14 лютого 2020 року ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами перебування на іспитовому строці, а також обов`язками, покладеними на нього судом, і наслідками, які можуть настати у разі їх невиконання. Крім того, він був попереджений про відповідальність за порушення громадського порядку та про відповідальність за скоєння повторного злочину під час перебування на іспитовому строці. Не зважаючи на це, засуджений ОСОБА_5 допустив 4 адміністративних правопорушення, за що був притягнений до адміністративної відповідальності, а саме: 24 серпня 2021 року вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ч. 4 ст. 126 КУпАП, а 24 вересня 2021 року передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП. З урахуванням наведеного, інспектором Черкаського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_7 01 лютого 2022 року засудженому ОСОБА_5 було винесено попередження. 25 березня 2022 року, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, ОСОБА_5 було зараховано солдатом в списки військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду водія-стрільця відділення охорони органів військової контррозвідки Служби Безпеки України. Не зважаючи на письмове попередження та проходження служби в ЗСУ, засуджений ОСОБА_5 17 травня 2022 року знову вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за що постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 18 травня 2022 року його притягнуто до адміністративної відповідальності. З 18 травня 2022 року та на час скерування до суду даного клопотання, тобто станом на 01 червня 2022 року, засуджений ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради (відділення № 8). Орган пробації зазначає, що 5 фактів вчинення засудженим ОСОБА_5 адміністративних правопорушень вказують на його небажання стати на шлях виправлення та є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого у місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання.
У судовому засіданні представник Черкаського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 підтримала клопотання та просила суд його задовольнити, виходячи з наведених у ньому підстав. Додатково зазначила, що після скерування даного клопотання до суду засуджений ОСОБА_5 допустив 5 неявок на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, а саме: 21.06.22, 05.07.2022, 19.07.2022, 02.08.2022, 16.08.2022. Крім того, повідомила, що у зв`язку з неодноразовими неявками на реєстрацію ОСОБА_5 , провідним інспектором Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 , спільно із дільничним офіцером поліції с. Геронимівка Черкаського району Черкаської області ОСОБА_8 , було здійснено виїзд за адресою місця проживання останнього. Двері квартири відчинила мати ОСОБА_5 ОСОБА_9 , яка пояснила, що її син останнім часом поводить себе неадекватно, зловживає спиртними напоями, почав виносити речі з квартири, на умовляння пролікуватись не реагує. При цьому, просила взяти до уваги довідку-характеристику, видану виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради, № 1483/02-17 від 26 липня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_5 зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що дійсно притягувався до адміністративної відповідальності, однак поніс відповідне покарання, а тому просив суд відмовити у задоволенні даного клопотання. Щодо неявок на реєстрацію, зазначив, що не з`являвся до органу пробації через страх, що йому скасують іспитовий строк та відправлять у місця позбавлення волі.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання органу пробації та вважав за необхідне скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 .
Вислухавши пояснення представника Черкаського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 та засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, оглянувши особову справу засудженого, суд вважає, що подання органу пробації не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частини 2 статті 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з вимогами частини 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
За приписами пункту 8 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Пункт 3 частини 2 статті 539 КПК України передбачає, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців командирами військових частин.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням КК України пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.
Статтею 164 КВК України передбачено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням.
За змістом частин 1-4 статті 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Згідно з абзацами 1, 5 пункту 2 Глави 3 розділу IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 (далі Порядок), у разі вчинення звільненим з випробуванням адміністративного правопорушення, що тягне за собою накладення адміністративного стягнення, з ним проводиться індивідуальна профілактична бесіда. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Пунктом 3 Глави 3 розділу ІХ Порядку передбачено, що у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
Виходячи із змісту статті 166 КВК України, підставою для відповідальності осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, є наявність таких самостійних порушень з боку засудженого, як:
1) ситуація, коли засуджений не виконує покладені на нього обов`язки;
2) ситуація, коли засуджений систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
З копії листків реєстрації, наданих органом пробації (а.с. 17, 95 особової справи ОСОБА_5 ), вбачається, що засуджений у період із 10 лютого 2020 року до 17 травня 2022 року, тобто більше 2 років, належно виконував обов`язки, покладені на нього судом, та не допускав неявок на реєстрацію до органу пробації без поважних причин.
25 березня 2022 року, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, ОСОБА_5 був призваний на військову службу за загальною мобілізацією.
07 червня 2022 року, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 227/1 від 07 червня 2022 року, солдата ОСОБА_5 знято з обліку у військовій частині та припинено контроль за його поведінкою у зв`язку із звільненням військовослужбовця з військової служби до закінчення іспитового строку.
Відповідно до пункту 4 Розділу IV Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 17 вересня 2020 року № 337, у разі звільнення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з військової служби до закінчення іспитового строку командир (начальник) військової частини (установи) через національного оператора поштового зв`язку України надсилає до уповноваженого органу з питань пробації, який територіально знаходиться за місцем постановки військовослужбовця на військовий облік, наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби та його особову справу для здійснення подальшого нагляду. Уповноважений орган з питань пробації, у триденний строк після отримання особової справи військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, надсилає письмове повідомлення про її отримання та поставлення військовослужбовця на облік.
Cуд констатує, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, коли саме після зняття ОСОБА_5 з обліку у військовій частині та припинення контролю за його поведінкою, уповноваженим органом з питань пробації було повторно поставлено його на облік.
Доказів виконання обов`язку, передбаченого пунктом 1 глави 2 розділу IV Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, щодо надсилання ОСОБА_5 виклику до уповноваженого органу з питань пробації для роз`яснення порядку та умов відбування покарання після звільнення останнього із військової служби, суду не надано.
Крім того, відсутні виклики ОСОБА_5 до уповноваженого органу з питань пробації на 21 червня 2022 року, 05 липня 2022 року, 19 липня 2022 року, 02 серпня 2022 року та 16 серпня 2022 року.
Також до матеріалів клопотання не додано листка реєстрації щодо ОСОБА_5 , який би підтверджував його неявку на реєстрацію у вказані дати.
З урахуванням наведеного, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 був належним чином повідомленим про необхідність явки до уповноваженого органу пробації 21 червня 2022 року, 05 липня 2022 року, 19 липня 2022 року, 02 серпня 2022 року та 16 серпня 2022 року, та, відповідно, допустив неявки на реєстрацію без поважних причин.
При цьому, суд не може взяти до уваги пояснення ОСОБА_5 від 26 липня 2022 року /а.с. 111, зворот/, оскільки, як вбачається з довідки провідного інспектора Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 /а.с. 111/, вони надані засудженим у той час, коли він перебував «не зовсім в адекватному стані». До того ж, у судовому засіданні ОСОБА_5 не зміг точно пояснити, які саме документи підписував того дня, зазначив лише, що один з них був зобов`язанням з`явитися до суду, а інший про недопустимість вчинення злочинів.
Водночас, слід зауважити, що за змістом пункту 4 глави 2 розділу IV Порядку, якщо засуджена особа після двох викликів поспіль не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації (для проведення першої бесіди або протягом перебування на обліку) без поважних причин, уповноважений орган з питань пробації проводить першочергові заходи з виявлення такої особи та за наявності підстав вживає заходів, які передбачені у разі ухилення особи від відбування покарання, виконання обов`язків, покладених на неї, або направляє матеріали до територіального органу Національної поліції України для оголошення такої засудженої особи у розшук.
Натомість, з долучених до клопотання письмових доказів вбачається, що матеріали до територіального органу Національної поліції України для оголошення ОСОБА_5 у розшук органом пробації не направлялися, а виїзд за адресою місця проживання засудженого був здійснений провідним інспектором Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 лише 26 липня 2022 року.
Між тим, із особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме: 24 серпня 2021 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП; 24 вересня 2021 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП; 18 жовтня 2021 року за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та 18 травня 2022 року за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
При цьому, суд зауважує, що адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП, вчинені засудженим в один день 24 серпня 2021 року.
До того ж, з моменту вчинення зазначених вище адміністративних правопорушень минув майже рік, а попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовано до ОСОБА_5 01 лютого 2022 року, тобто через 5 місяців після їхнього вчинення.
Після застосування до ОСОБА_5 письмового попередження, він допустив лише одне правопорушення, та, як вбачається із постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 18 травня 2022 року, щиро каявся у вчиненому.
Відтак, у судовому засіданні не встановлено та матеріали клопотання не містять достатніх підстав, які б стверджували про те, що вчинення засудженим адміністративних правопорушень свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що ОСОБА_5 грубих порушень перебування на іспитовому строці, до закінчення якого залишилося лише 4 місяці, не допускав; до кримінальної відповідальності не притягувався; за місцем проживання до 23 березня 2022 року включно характеризувався позитивно (компрометуючими матеріалами сільська рада відносного нього не володіла); беручи до уваги, що відомості, наведені у довідці-характеристиці № 1483/02-17 від 26 липня 2022 року, про те, що ОСОБА_5 зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами, не підтверджені належними та допустимими доказами; а також враховуючи, що факти неявки ОСОБА_5 на реєстрацію без поважних причин не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні; суд дійшов висновку, що притягнення його до адміністративної відповідальності не є достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та не свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення, а тому у задоволенні даного клопотання необхідно відмовити.
При цьому, суд зазначає, що обираючи такий підхід, він реалізує свої повноваження, як частину дискреційних функцій, і вправі обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, а також реалізує інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення спірних правових питань, спираючись на засади судочинства та обставини справи, на чому наголошував і Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 634/609/15-к.
Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,-

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання провідного інспектора Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 про вирішення питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення. Суддя: ОСОБА_1