Провадження № 1-кп/947/878/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 17.06.2022 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берізки-Бершадські, Бершадського району, Вінницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, на момент вчинення правопорушення проходив службу на посаді стрільця-снайпера 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2021 року, однак вирок суду не набрав законної сили;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27 лютого 2022 року №42 старшого солдата запасу ОСОБА_5 , призваного згідно із Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 на військову службу по мобілізації під час воєнного стану, зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду стрільцяснайпера 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону вказаної військової частини, ШПК «старший солдат».

Згідно із положеннями п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби є 3 день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації.

Відтак, з 27.02.2022, тобто з моменту мобілізації ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 та відправлення до військової частини НОМЕР_1 набув статусу військовослужбовця, тобто особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до вимог ст. ст. 6, 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і Законів України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків явно злочинного наказу, виявляти повагу до начальників і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 . Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/22 від 14.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

В останній раз, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 р. № 2263-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут) Єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Пункт 29 цього Статуту визначає, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до п. 30 цього Статуту начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно із п. 31 цього Статуту начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Зокрема, відповідно до ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїми військовими званнями начальниками є: - військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини; - військовослужбовці молодшого офіцерського складу - для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу; - майори, капітани 3 рангу, підполковники, капітани 2 рангу - для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу; - полковники, капітани 1 рангу, бригадні генерали, коммодори, генералмайори, контр-адмірали, генерал-лейтенанти, віце-адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; - генерали, адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2022 №56 старший солдат ОСОБА_5 вибув із пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у відрядження до батальйоннотактичної групи в район виконання завдань у Миколаївській області.

Начальниками для старшого солдата ОСОБА_5 є командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_7 , командир 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_8 , заступник командира 2 механізованого батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_9 , командир 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_10 .

Положеннями ст. ст. 28-33, 35-37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що усні або письмові накази начальника обов`язкові для виконання підпорядкованими військовослужбовцями.

Проте, старший солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

З метою підтримання обороноздатності територій Миколаївської області та спротиву озброєної агресії з боку російської федерації, ІНФОРМАЦІЯ_3 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_8 надано наказ, який викладено у письмовій формі, щодо посилення підрозділів 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у населеному пункті АДРЕСА_2 та зайняття активних бойових позицій з метою підвищення обороноздатності відповідного підрозділу зі строком виконання до 18:00 год. 12.04.2022 з подальшим виконанням заходів щодо всебічної підготовки батальйонного району оборони.

Вищезазначений наказ у письмовій та усній формі доведено до командирів рот 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зокрема до командира 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_10 , а також до заступника командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_9 .

Згідно зі встановленим порядком, вказаний наказ повинен був бути доведений до відома особового складу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , із подальшим визначенням командирами рот 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 безпосередніх виконавців із військовослужбовців ввірених рот 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

12.05.2022 командиром 4 роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_10 на виконання вищезазначеного наказу майора ОСОБА_8 визначено військовослужбовців із числа особового складу, яким необхідно убути до населеного пункту Степова Долина Миколаївської області до 07 години 00 хвилин 13.05.2022 для посилення підрозділів з оборони і не допустити прориву противника, а саме військовослужбовців 4 роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_5 , солдатів ОСОБА-1 та ОСОБА-2.

Приблизно о 17 годині 30 хвилин 12.05.2022 заступником командира 2 механізованого батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_9 на території Миколаївського авіаційного ремонтного підприємства за адресою: АДРЕСА_3 , в усній формі доведено військовослужбовцям 4 роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_5 , солдатам ОСОБА-1 та ОСОБА-2 зміст наказу командира 2 механізованого батальйону військової частині НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_10 щодо убуття до населеного пункту Степова Долина Вітовського району Миколаївської області до 07 години 00 хвилин 13.05.2022 для посилення підрозділів з оборони і не допустити прориву противника.

Однак, старший солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що заступник командира 2 механізованого батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_9 є для нього начальником та виконує обов`язки з військової служби, діючи умисно, всупереч вимог ст. ст. 6, 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відкрито відмовився виконати наказ заступника командира 2 механізованого батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_9 - убути до населеного пункту АДРЕСА_2 до 07 години 00 хвилин 13.05.2022 для посилення підрозділів з оборони і не допустити прориву противника, мотивуючи відмову страхом за своє життя, у присутності інших військовослужбовців вказаної військової частини.

Продовжуючи свої злочинні дії 12.05.2022 старший солдат ОСОБА_5 написав пояснення про свою відмову від виконання зазначеного наказу. Внаслідок вказаних противоправних дій, наказ заступника командира 2 механізованого батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_9 щодо убуття до населеного пункту АДРЕСА_2 до 07 години 00 хвилин 13.05.2022 для посилення підрозділів з оборони і не допустити прориву противника військовослужбовцем 4 роти НОМЕР_2 батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_5 виконаний не був.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України, а саме непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.

07.07.2022 року між обвинуваченим ОСОБА_5 з однієї сторони та прокурором Одеської спеціальної прокурати у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 з другої сторони було складено угоду про визнання винуватості.

Згідно вищевказаної угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.402 КК України та беззастережно визнає вину в обсязі обвинувачення у судовому провадженні, також враховані ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість висунутого обвинувачення, наявність суспільного інтересу.

Водночас сторони прийшли до угоди про те, що враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи ОСОБА_5 , його молодий вік, також те, що ОСОБА_5 має на утриманні матір, яка має вади здоров`я та потребує лікування, двох малолітніх сестер, тимчасово не працюючу дружину, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, має позитивну службову характеристику за час проходження служби в 3 навчальному курсі школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, його поведінки як до, так і після вчинення злочинних дій, бажає в подальшому проходити військову службу та виконувати покладені на нього обов`язки, тобто обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, сторони кримінального провадження, у відповідності до ст.ст. 50, 51, 52, 53, 69 Кримінального кодексу України, дійшли висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 402 КК України, а саме, покарання у виді штрафу в розмірі 8300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 141 (сто сорок одна тисяча) 100 (сто) гривень 00 (нуль) копійок.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угода про визнання винуватості складені із дотриманням вимог КПК України.

Будучи допитаним у судовому засіданні, ОСОБА_5 визнав винним себе у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладенні в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, просив суд, суворо не карати та запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладання та затвердження угоди, просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала укладання угоди про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_4 підтримав укладання угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, оскільки санкція ч.4 ст.402 КК України, передбачає покарання у позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_5 , узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 124, 314, 370-374, 394, 473-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 07.07.2022 року між обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з однієї сторони та прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.402 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 8300 (вісім тисяч триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 141 100 (сто сорок одна тисяча сто) гривень.

Змінити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, до набрання вироком законної сили.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- Прибувати за першою вимогою суду;
- Повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
Речові докази по справі - відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1