Провадження № 1-кс/742/632/22
Єдиний унікальний № 742/2427/22
У Х В А Л А

іменем України

26 вересня 2022 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання дізнавача СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000396 від 10.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

20 вересня 2022 року дізнавачем СД Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_3 подано до суду клопотання, погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку на території господарства(житлового будинку разом з усіма господарськими приміщеннями, в тому числі з присадибними ділянками), що розташоване за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, які мають значення речових доказівв кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000396 від 10.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що 09.09.2022 року до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшов рапорт співробітника про те, що житель м.Ічня Прилуцького району Чернігівської області «С» за адресою свого проживання зберігає наркотичну речовину.

Відомості про даний факт 10 вересня 2022 року Прилуцьким РВП внесені до ЄРДР за №0000396 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що зазначеним громадянином є ОСОБА_5 , 1994 року народження, житель АДРЕСА_1 , який за місцем свого проживання за вказаною адресою зберігає наркотичні засоби.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який вказав, що він дізнався від знайомих про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_5 , який за місцем свого проживання зберігає наркотичні речовини та неодноразово бачив даного громадянина під впливом невідомих речовин.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , який прожзиває за адресою: АДРЕСА_1 , який вказав, що йому відомий ОСОБА_5 та він неодноразово бачив його під впливом невідомих речовин. Також свідок стверджує, що від знайомих він дізнався про те, що ОСОБА_8 зберігає наркотичні речовини в себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_9 .

Оскільки, в даному випадку є достатні підстави вважати, що речові докази по даному кримінальному провадженні, що мають доказове значення, можуть знаходитися за адресою АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_5 , та враховуючи, що іншими слідчими діями, окрім як проведення обшуку підтвердити чи спростувати дану інформацію не має можливості, слідчим і подано клопотання про проведення обшуку.

В судовому засіданні дізнавач підтримав заявлене клопотання про надання дозволу на проведення обшуку.

Вивчивши клопотання та докази на його обґрунтування, заслухавши пояснення дізнавача, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про надання дозволу на проведення обшуку слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно із ч.3 ст.234 КПК України, клопотання про обшук повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

При цьому, згідно з ч.5 ст.234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Оцінюючі долучені до клопотання докази, слідчий суддя не вбачає доведеним сам факт вчинення кримінального правопорушення. Покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надані під час їх допиту 14.09.2022 року, щодо причетності ОСОБА_8 до порушення закону, не відповідають критеріям допустимості. Так, свідки не були оцевидцями протиправним дій ОСОБА_8 , а висновок про вчинення кримінально караних дій, зроблено на основі показів знайомих осіб. Ст. 97 КПК України, визначає що покази з чужих слів мають доказове значення лише в контексті ряду обставин, передбачених абз. 2 ч.2 ст. 97 КПК України. Однак при оцінці показів даних свідків, слідчий суддя не вважає їх переконливими, оскільки вони не викликають довіри в їх достовірності. Перевірити дані покази у свідків не можливо, з огляду на те, що покази надані з чужих слів, що істотно знижує їх процесуальну цінність. Тобто покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не є належними та достатніми для того щоб стверджувати, поза розумним сумнівом, про порушення закону.

Показання з чужих слів не може бути допустимим доказом, якщо дані покази не підтверджуються іншими обставинами (п. 6 ст. 97 КПК України).

Інших доказів, котрі відповідають вимогам ч.2 ст. 84 КПК України, матеріали клопотання не мітять.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Крім того, у відповідності до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, надання дозволу на проведення обшуку є суттєвим обмеженням конституційних прав громадян, у зв`язку з чим він має застосовуватися у виняткових випадках при наявності беззаперечних підстав для його проведення в умовах реальної необхідності та за відсутності можливості отримання інформації іншим шляхом.

З огляду на відсутність правових підстав, передбачених п.1 ч.5 ст. 234 КПК України, слідчий суддя вважає відмовити у задоволенні клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.107, 234, 235, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотанні дізнавача СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000396 від 10.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України- відмовити в повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1