СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/185/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003572 від 08.08.2020 року (об`єднане з кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 0003797 від 09.09.2020 року) відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Городниця, Новоград-Волинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.09.2020 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2021 року замінено покарання у виді штрафу 850 грн. на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин; 05.10.2021 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді громадських робітна строк сто двадцять годин, -

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

ОСОБА_3 , будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності: 13.07.2020 СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві за вчинення 27.06.2020 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 15, 1 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню № 0003161, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2020, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні кримінальні правопорушення.

Так, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном, 12.07.2020, близько 23 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 19, шляхом зловживання довірою, заволодів мобільним телефоном марки: «Віаск Hиаwеі Р8» ітеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , чим завдав останньому майнової шкоди на суму 1 149 грн.

Так, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном, розробив з цією метою злочинний план, згідно якого зловживаючи довірою потерпілого під приводом використання його мобільного телефону для здійснення телефонного дзвінка, отримав від останнього мобільний телефон марки «Віаск Ниашеі Р8», іmеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 1149 грн, хоча не збивався виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо повернення майна потерпілому.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою, потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , 12.07.2020 року, приблизно о 23 год. 30 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 19, взяв у потерпілого мобільний телефон марки «Віаск Huawei Р8», іmеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 1149 грн., запевнивши останнього у тому, що він має на меті здійснити телефонний дзвінок по особистим питанням, на що потерпілий погодився та передав ОСОБА_3 належний йому мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_3 отримавши шляхом зловживання довіри мобільний телефон від потерпілого з місяці вчинення злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд.

За вищевказаних обставин, ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою, повторно, заволодів мобільним телефоном, марки «Віаск Ниаwеі Р8», імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 1149 грн., який належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 , 05.08.2020 року, приблизно в 15 години 00 хвилин, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдавши останній майнову шкоду на загальну суму 844 грн.

ОСОБА_3 05.08.2020 року, приблизно в 14 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , познайомився з раніше незнайомою йому ОСОБА_7 , з якою в подальшому спільно розпивали спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_3 помітив у ОСОБА_7 в кишені кофти мобільний телефон.

Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_3 вирішив повторно таємно викрасти майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон марки «Sigma x style 33 steel», з метою обернення його на власну користь та особистого збагачення.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 користуючись тим, що у ОСОБА_7 випав з кишені мобільний телефон марки «Sigma x style 33 steel» на підлогу, таємно заволодів ним.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 844 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України а також повторно, таємно викрав чуже майно (крадіжка), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та показав, що в середині липня 2020 року, в нічний час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_6 , заволодів його майном, а саме: попросив зателефонувати з його мобільного телефона, а коли потерпілий передав йому телефон марки «Хуавей», з місця вчинення злочину втів, розпорядився майном на власний розсуд. Крім того, на початку серпня 2020 року він познайомився з ОСОБА_7 . Разом вони розпивали спиртні напої за адресою: АДРЕСА_4 . Скориставшись тим, що у ОСОБА_7 випав з кишені на підлогу мобільний телефон «Сігма», ОСОБА_3 таємно ним заволодів, а в наступному розпорядився викраденим на власний розсуд. У скоєному щиро розкаявся, просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_8 , оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України вірна, оскільки він повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесені до категорії нетяжких злочинів, відношення до скоєного, а саме бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неофіційно працює, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому та відсутність обтяжуючих покарання обставин. Також, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив зазначені правопорушення до постановлення вироку за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який було ним вчинено 27.06.2020 року. Також, суд бере до уваги висновки досудової доповіді старшого інспектора Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, згідно яких виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.2 ст.190 та ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі, застосувавши при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим (ч. 1 ст. 70 КК України), і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05.10.2021 року у справі № 759/22404/21 і йому призначено покарання за ч. 1 ст. 309 у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин (на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань з урахуванням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 21.09.2020 року у справі № 759/15739/20 та ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2021 року у справі № 759/15739/20), і ці правопорушення обвинувачений вчинив до постановлення вироку, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши положення ч. 4 ст. 70 КК України, та визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, виходячи зі співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт (п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України).

Крім того, за вимогами ч. 5, п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України у строк призначеного ОСОБА_3 покарання необхідно зарахувати попереднє ув`язнення з дня затримання, а саме: 10.09.2021 року із співвідношення, що одному дню позбавлення волі/попереднього ув`язнення відповідають два дні обмеження волі.

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 05.10.2021 року у справі № 759/22404/21, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин, виходячи зі співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці 6 (шість) днів.

На підставі п.п. б) п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбутого покарання попереднє ув`язнення з дня затримання 10.09.2021 року по день проголошення вироку 15.04.2022 року включно, виходячи із співвідношення, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні обмеження волі.

ОСОБА_3 звільнити з-під варти в залі суду після проголошення вироку, по відбуттю призначеного покарання.

Речові докази по справі:

коробку від мобільного телефону марки «Sigma x style 33 steel» та фіскальний чек - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Віаск Ниаwеі Р8», імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ,який належить потерпілому ОСОБА_6 та переданий останньому на відповідальне зберігання залишити ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1