ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/856/22 Справа № 183/2549/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного (в режимі відоконференції) ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайнного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у
м. Миколаїв, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайнного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП Северодонецького РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 29 липня 2022 року включно.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, та під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, і цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі, з урахуванням її доповнення, захисник ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а заявлені ризики не є доведеними.
Вважає, що заявлені ризики є надуманими, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів незаконного впливу на свідків та здійснення спроб переховування. Зазначає, що судом не враховані дані про особу підозрюваного, через що застосування найбільш суворого запобіжного заходу суперечить практиці ЄСПЛ.
В доповненнях до апеляційної скарги вказує, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного та його службову характеристику, згідно якій ОСОБА_7 за час проходження військової служби на посаді головного сержанта виявив відмінні професійні якості, приймав участь в антитерористичній операції, набув статус учасника бойових дій з 2018 року. За зразково проведену операцію, знищення ворожої техніки та живої сили сержанта ОСОБА_7 Указом президента України № 205 від 02 квітня 2022 року нагороджено орденом За мужність ІІІ ступеню.
Зазначає, що з урахуванням обставин справи, віктимної поведінки потерпілих, в діях ОСОБА_7 який виконував наказ та діяв в умовах воєнного часу, фактично вбачається склад менш тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які, кожен окремо, апеляційну скаргу підтримали; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою цих вимог закону дотримався.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження та проаналізовані судом першої інстанції.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: витягом з ЄРДР від 31 травня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01 червня 2022 року, який вказав, що військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 головним сержантом ОСОБА_7 , із закріпленої за ним зброї здійснено постріли в солдатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в результаті отриманих вогнепальних поранень померли на місці; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 від 01 червня 2022 року, під час якого виявлено та вилучено знаряддя злочину автомат Ак-74 (АКМС) № НОМЕР_2 ; протоколами огляду трупів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколом огляду відеозапису від 02 червня 2022 року; які в своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_7 до інкримінованого правопорушення.

З наведених обставин слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 в обсязі, достатньому для застосування відносно нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується. Також приймається до уваги, що стороною захисту не заперечується, що ОСОБА_7 шляхом застосування вогнепальної зброї умисно позбавив життя двох інших військовослужбовців, хоча і висловлюється інша позиція щодо мотивів та підстав, з яких ці дії були вчинені.
Доводи захисника щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_7 колегія суддів не приймає до уваги як передчасні, оскільки заявлена стороною обвинувачення кваліфікація його дій не є очевидно безпідставною, а дослідження доводів сторони захисту у цій частині та остаточна кваліфікація дій ОСОБА_7 є предметом досудового розслідування.
Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги у цій частині колегія суддів оцінює як безпідставні.
Також є правильним висновок слідчого судді щодо наявності відносно ОСОБА_7 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Також є обгрунтованими висновки суду щодо наявності ризику впливу ОСОБА_7 на свідків з огляду на те, що вони є його співслужбовцями і, згідно поясненням учасників апеляційного провадження, не всі вони на даний час допитані з огляду на їх участь в активних бойових діях.
Враховуючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню розпочато лише 31 травня 2022 року та органу слідства необхідно провести ряд слідчих дій за участю підозрюваного та свідків.

Доводи сторони захисту про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, зареєстрований та проживає в Миколаївській області, зареєстрованого місця проживання у м. Дніпро не має.

На думку колегії суддів, враховуючи тяжкість, характер скоєного злочину, застосування альтернативного запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку останнього на даній стадії розгляду, а наведені позитивні характеристики підозрюваного не слугують підставою для зміни запобіжного заходу.
Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими. У подальшому доцільність тримання цього підозрюваного під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному ранньому етапі кримінального провадження вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170,172, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4