Справа №463/1355/22
Провадження №1-в/463/68/22
УХВАЛА

05 травня 2022 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши подання Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

інспектор органу пробації звернулась до суду з клопотанням про призначення остаточного покарання ОСОБА_5 за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30.11.2015 та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2018.

В судовому засіданні представник відділу пробації подання підтримав.

Засуджений в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив, клопотань пор відкладення не подав. А тому вважаю за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутності засудженого на підставі наявних матеріалів

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, оскільки місцевий суд не вправі погіршувати становище обвинуваченого при вирішенні питання про призначення покарання за декількома вироками.

Заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_5 з 19.07.2016 перебував на обліку в Личаківському відділі пробації за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30.11.2015 за ч.1 ст.307 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Згідно ч.1 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 21.02.2018 задоволено подання Личаківського відділу пробації про звільнення від покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В подальшому органом пробації було встановлено, що ОСОБА_5 20.09.2018 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України та цього ж дня обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002874 від 28.08.2017 скеровано до Сихівського районного суду для розгляду, тобто злочин вчинено до закінчення іспитового строку за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30.11.2015, про що не було відомо до оголошення про підозру.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 05.04.2019 залишено без задоволення заяву прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 про перегляд судового рішення - ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21.02.2018 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою колегії суддів Львівського апеляційного суду від 13.06.2019 ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 05.04.2019, якою залишено без задоволення заяву прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 про перегляд судового рішення - ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21.02.2018 за нововиявленими обставинами скасовано; ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 21.02.2018 про задоволення подання органу пробації про звільнення ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.78 КК України скасовано, а в задоволенні подання органу пробації про звільнення від покарання і відмовлено.

На виконання до органу пробації 19.02.2019 надійшли розпорядження та вирок Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2018. Згідно вироку суду ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на рік. (кримінальне провадження №0002874 від 28.08.2017). Вирок не оскаржувався та вступив в законну силу 24.01.2019. Даний вирок надійшов до відділу пробації без застосування ч.1 ст.71 КК України.

Також вбачаєтеся, що 13.12.2019 органом пробації скеровано до Личаківського районного суду м. Львова подання про застосування покарання за наявності кількох вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України, проте ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 16.01.2020 в задоволенні подання відмовлено.

Також, 10.08.202 скеровано до Личаківського районного суду м. Львова подання про звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ч.1 ст.78 КК України, проте ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.12.2021 в задоволенні подання органу пробації відмовлено.

Як вбачається із клопотання, орган пробації просить призначити остаточне покарання ОСОБА_5 з врахуванням вказаних вироків, керуючись положеннями п.11 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст. 539 КПК України, ст.71 КК України.

Відповідно до положень п.11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Також у п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року N7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

При цьому, при призначенні покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків слід забезпечити недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, а також не допустити погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, як то передбачено нормами ст.ст.70, 71 КК України.

Зі змісту ст.6 параграфу 1 Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року слідує, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata (вирішена справа), тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Відповідно до цього принципу жодна сторона не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повторний перегляд порушеного питання не може розглядатися як прихована апеляція, і сама можливість двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду, (п. п. 51, 52 у справі «Науменко проти України» М 41984/98, рішення від 09.11.2004).

Таким чином, суд приходить до переконання, що з врахуванням повноважень місцевого суду на даній стадії, запропонована заявником система призначення покарання за двома вироками підміняє призначення покарання при постановленні вироку, або апеляційний перегляд вироків, тягне за собою зміну покарання на реальне позбавлення волі, що істотно погіршує процесуальне становище, що є не допуститим.

На підставі ст.71 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -

ухвалив:

в задоволенні подання Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_5 - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1