Справа № 521/5816/21
Номер провадження:1-кп/521/671/22
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

21 липня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

захисників адвокатів ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2019 року за номером 0002207, відносно: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженного, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючого лікарем травматологом у КНП «ООКЛ» ООР, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Встановлені судом обставини
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується в тому, що 11 липня 2019 року приблизно о 17 годині 50 хвилин допустив порушення вимог п. п. 2.3.б, 10.1. «Правил дорожнього руху» України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме, керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Qashqai» державний номер НОМЕР_1 здійснюючи рух по асфальтобетонному, сухому покриттю проїжджої частини вулиці Житомирська з боку Іванівського шляхопроводу, в напрямку вулиці Просьолочна, в районі будинку № 34 по вулиці Житомирська, здійснюючи лівий поворот, для заїзду на прилеглу територію - гаражний кооператив, у Малиновському районі в місті Одесі, за кермом транспортного засобу уважним не був, діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого, при виконанні лівого повороту за межами перехрестя, лівою передньою, боковою частиною автомобіля, здійснив зіткнення з правою передньою, боковою частиною автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» державний номер НОМЕР_2 , після чого останній виїхав за межі проїжджої частини з лівої сторони, по ходу свого руху, де здійснив наїзд на перешкоду - стовп ЛЕП.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий вивих голівки лівої стегнової кістки, закритий перелом кісток носа, садно лобної області, нижньої губи справа, лівої кістки, області правого колінного суглобу. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути частини салону рухаючогося автомобіля в момент зіткнення транспортних засобів. Дані ушкодження утворилися незадовго до надходження ОСОБА_9 , до стаціонару і таким чином могли бути заподіяні 11 липня 2019 року. Описані ушкодження не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день) і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості.
Позиції сторін кримінального провадження
Адвокатом ОСОБА_8 у судовому засіданні заявлено клопотання про закриття кримінального проводження відносно ОСОБА_10 у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання адвокат мотивує тим, що виходячи з обставин, вказаних в обвинувальному акті, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, та у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_10 вчинено останнім 11 липня 2019 року, на теперішній час вина ОСОБА_14 не встановлена.

Обвинувачений ОСОБА_10 , після роз`яснення йому наслідків звільнення від кримінальної відповідальності, просить звільнити його від кримінальної відповідальності.

Захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотання адвоката.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Сторонам були роз`яснені правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами, на що обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.
Вивчивши матеріали провадження, вислухавши клопотання адвоката, а також думку обвинуваченого, прокурора та захисників, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження підлягає відносно ОСОБА_10 закриттю із звільнення останнього від кримінальної відповідальності, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судам и України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК України).

В цьому випадку особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК умов і підстав.

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09 квітня 2019 року, виходячи з положень п.1 ч.2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч.5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від нього засудженого.

Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 мало місце 11 липня 2019 року, таким чином з моменту ймовірного вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України строки давності притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення спливли.

Згідно висновку викладеного в постанові від 29.05.2019 року Верховного Суду у справі №287/359/14-к зі змісту зазначених норм КПК не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинувачені.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому ОСОБА_10 заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_10 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_10 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання адвоката про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 та закриття кримінального провадження за ч. 1 ст.286 КК України, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, кримінальне правопорушення у скоєнні якого обвинувачують ОСОБА_10 віднесено законом України про кримінальну відповідальність до категорії нетяжких злочинів, сам обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при постановлені ухвали.
Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_10 запобіжний захід не обирався.
Питання щодо арешту майна вирішити в порядку ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Частиною 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
У своєму висновку від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17 ВП ВС дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.
За таких обставин, оскільки кримінальне провадження закривається з нереабілітуючих підстав процесуальні витрати понесені органом досудового розслідування, з метою проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керується вимогами ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 350, 372 КПК України, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Висновки суду:
Клопотання адвоката ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_10 обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності, звільнив його від кримінальної відповідальності.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 17 липня 2019 року на автомобіль марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 які були вилучені у ході огляду місця події від 11.07.2019 року. Скасувати заборону накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

Автомобіль марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 - необхідно повернути ОСОБА_10 . Оскільки вказане майно під час досудового розслідування передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , суд приймає рішення про залишення вказаного майна у останнього, як у власника. Автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 - необхідно повернути власнику. Оскільки вказане майно під час досудового розслідування передано на відповідальне зберігання ОСОБА_15 , суд приймає рішення про залишення вказаного майна у останнього, як у власника.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 9252 гривень 58 копійок.

Набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.
Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, може бути оскаржена, через суд, який ухвалив судове рішення, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1