Справа № 206/1401/22
Провадження № 1-і/206/8/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000028 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000028 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

21 лютого 2022 року ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 28 березня 2022 року до 27 травня 2022 року включно, на умовах, визначених ухвалою Енергодарського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2022 року.
В судовому засіданні прокурор підтримала вказане клопотання та пояснила, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, яким передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3-х років, не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків або осіб, які перебувають на його утриманні. На теперішній час наявні ризики переховування ОСОБА_3 від суду, а також вчинення ним нових злочинів, оскільки злочини стали його єдиним джерелом існування, що зумовлює застосування саме такого запобіжного заходу. Так, в Енергодарському міському суді Запорізької області на даний час перебувають ще два кримінальних провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні інших злочинів. У зв`язку із тим, що строк обраного відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу спливає, прокурор просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи це тим, що на час вчинення кримінального правопорушення він вживав психотропні речовини, проте зараз їх не вживає та ніколи не переховувався від суду. У разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт він зможе орендувати собі квартиру та буде з`являтися за викликом суду.
Захисник ОСОБА_5 просила суд змінити застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до наступного висновку.
Розпорядженням голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» № 7/0/9-22 від 14 березня 2022 року Самарському районному суду м. Дніпропетровська визначено територіальну підсудність справ Енергодарського міського суду запорізької області.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовження строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі доведення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Стаття 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачає види запобіжних заходів, серед яких є найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Отже, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, в нього відсутні сталі соціальні зв`язки, що може спонукати його до вчинення нових злочинів,
Крім того, суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_3 станом на сьогоднішній день є обвинуваченим у двох інших кримінальних провадженнях, які перебувають у провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області.

За таких умов, суд погоджується з прокурором про реальне існування ризику вчинення ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд не приймає до уваги, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам останнього вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приходячи до такого висновку, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_3 мешкає у місті Енергодар Запорізької області, яке тимчасово окуповано військовими Російської федерації, що об`єктивно унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації.

Отже, з метою запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу та виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк в 60 (шістдесят) днів.
Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України в розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, та з урахуванням положень ч. 4 ст. 182 КПК України.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.
У відповідності до п. 1 ч. 5 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, суд вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2022 року - 2481 грн.
Враховуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що застава у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (24810,00 грн.) буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не являється завідомо непомірною для нього.
В силу ч. 3 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Суд не може прийняти до уваги доводи обвинуваченого та його захисника про те, що застосовування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним, оскільки ризики, що наведені прокурором, заслуговують на увагу, а протилежного стороною захисту суду не доведено.
Разом з тим, суд наголошує на тому, що обвинувачений не позбавлений можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну йому запобіжного заходу під час судового розгляду, коли перестануть існувати ризики, зазначені вище судом.
Таке продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Керуючись ст. ст. 177, 182, 197, 331, 350, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 24 липня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 24810,00 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцями).
Обвинувачений або заставодавці мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0017442, призначення платежу: за кого (ПІП) та номер справи або частка майна такого.
В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку з внесенням застави, він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 на строк два місяці наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до Самарського районного суду м. Дніпропетровська;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 , а також свідками;

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1