Справа № 287/991/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2022 р. м.Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 05.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , надійшли матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 04.03.2022 близько 17 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, яке б становило для нього матеріальну цінність, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через проєм у паркані, зайшов на територію домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належить потерпілому ОСОБА_6 .

В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими ОСОБА_5 , підійшов до відкритого вікна веранди житлового будинку та через нього потрапив в середину.

Перебуваючи в середині житлового будинку, а саме в кімнаті веранди, ОСОБА_5 , на столі, виявив металеві лещата та алюмінієвий бідон об`ємом 25 літрів, які належать ОСОБА_6 , вартість яких становить 420 гривень та 550 гривень, які він умисно, таємно викрав, в подальшому залишивши місце вчинення злочину.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріального збитку потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 970 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
З урахуванням отриманих під час досудового розслідування доказів 28.06.2022 року, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Крім того, у ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить той факт, що він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може в будь-який момент змінити своє місце проживання з метою уникнення покарання, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на потерпілого, а тому зможе чинити вплив на учасників кримінального процесу, чим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням викладеного, є достатні підстави у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну поведінку підозрюваного та завдання кримінального процесу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання та просять його задоволити, вважають , що на даний час у зв`язку з воєнним станом та наявною комендантською годиною слід обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти вимог клопотання та встановлення домашнього арешту відносно нього не заперечив. Пояснив суду, що він на даний час не працює, проживає в с. Білокоровичі, Коростенського району, Житомирської області. Також, зазначив, що йому не потрібен захисник при розгляді вказаного клопотання.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000056 від 05.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи з наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
Обґрунтовуючи у клопотанні наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за місцем свого проживання постійно відсутній, веде кочовий спосіб життя, тому існують об`єктивні ризики того, що останній може не з`являтися на виклики слідчого та суду, вільно залишити місце свого проживання, що дасть можливість для ухилення від органів досудового розслідування та суду, а також, не маючи запобіжного заходу, вчинити новий злочин.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, у цьому кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має зареєстроване місце проживання, будь-яких відомостей негативного характеру щодо підозрюваного слідчому судді не надано.
Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.
Згідно пункту 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у пункті 1 статті 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин. Стосовно закінчення цього строку у кримінальних справах період, про який йдеться у пункті 1 статті 6 Конвенції, охоплює все провадження, включаючи оскарження (Рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України»).
Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).
При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою або цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Як зазначалось вище, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Таким чином, слідчий суддя з урахуванням думки слідчого та прокурора, вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного, та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення.

З метою підвищеного контролю за підозрюваним слід покласти на нього наступні обов`язки:
а) не покидати місце проживання: будинок АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 до 06.00 години;

б) прибувати до слідчого та суду за першою вимогою;

в) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та номеру мобільного телефону.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194-196, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 05.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
а) не покидати місце проживання: будинок АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 до 06.00 години;

б) прибувати до слідчого та суду за першою вимогою;

в) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та номеру мобільного телефону.

Ухвалу для виконання направити до відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області.
Відділенню поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та надіслати для контролю за виконанням прокурору Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1