ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3657/22
провадження № 1-кс/753/626/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2012 р.н., та неповнолітню дитину 2005 р.н., з повною вищою освітою, працюючого головою громадського об`єднання «Спеціалізований державний антикорупційний комітет України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358; ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000830 14.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 332 КК України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_4 , маючи на меті подальше використання, вирішив підробити і використати завідомо підроблений документ, а саме тимчасове посвідчення офіцера запасу № 3/150.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво в підроблені офіційного документу та подальше його використання, ОСОБА_4 , в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, перебуваючи у невстановленому місці, зустрівся з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою домовився про підроблення тимчасового посвідчення офіцера запасу № 3/150, шляхом внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, після чого сприяв невстановленій слідством особі у вчиненні злочину, шляхом надання їй власних анкетних даних, (прізвища, імені та по-батькові), фотокартки, розміром 3*4 см, грошових коштів.

В подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, невстановлена слідством особа, перебуваючи в невстановленому місці, передала ОСОБА_4 завідомо підроблене тимчасове посвідчення офіцера запасу № 3/150, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, до якого були внесені завідомо неправдиві відомості, чим порушила встановлений законодавством порядок складання, видачі і використання офіційних документів.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 16.03.2022 року, приблизно о 17:19 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, пред`явив (використав) працівнику СБУ ОСОБА_6 , зазначене вище, завідомо підроблене тимчасове посвідчення офіцера запасу № 3/150, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, до якого були внесені завідомо неправдиві відомості, з відповідним відтиском печатки та фотокарткою ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

В невстановлений досудовим розслідуванням період часу, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, з метою власного збагачення сприяв незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом надання порад та засобів, а саме надання тимчасового посвідчення військовозобовязаного та надання логістичних послуг з перевезення.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на сприяння в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 , приблизно на початку березня 2022 року, отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи бланк тимчасового посвідчення військовозобов`язаного. Усвідомлюючи, що серед осіб які би мали перетнути кордон, були особи чоловічої статті призовного віку, які не мали законних підстав для його перетину, вносив інформацію в бланки тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, зазначивши що вони не придатні до військової служби та в подальшому переслав вищевказані тимчасові посвідчення військовозобов`язаного невстановленій досудовим розслідуванням особі.

Окрім цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на сприяння в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 надавав логістичні послуги з перевезення, а саме організовував транспорт з метою безперешкодної доставки (шляхом використання тимчасових посвідчень військовозобов`язаного) осіб до державного кордону України для його подальшого перетину.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у попередній змові з невстановленою органом досудового розслідування особою, з метою власного збагачення сприяв незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом надання порад та засобів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква Київської області, громадянин України, розлучений, маючий на утриманні малолітню дитину, 2012 р.н. та неповнолітню дитину 2005 р.н., з повною вищою освітою, працюючий головою громадського об`єднання «Спеціалізований державний антикорупційний комітет України», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , несудимий.

18.03.2022 року в ході розслідування кримінального провадження за № 0000830 від 14.03.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 332 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень (злочинів) підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-Протоколом обшуку від 16.03.2022 року;

-Протоколами оглядів від 18.03.2022 року;

-Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В даному випадку ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, однак підозрюється у вчиненні злочину, санкція статті за який передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 7 років.

При цьому клопотання про застосування найсуворішого запобіжного заходу мотивоване тим, що в ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

-переховуватись від органів досудового розслідування та суду, даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 знає про тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у даних кримінальних правопорушеннях, ОСОБА_4 обізнаний в мірі покарання та усвідомлює, що за вказані злочини передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7-ми років, а також останній не має міцних соціальних зв`язків, що спонукатиме його до переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

-вчинити інший злочин, даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та засобів для власного забезпечення, у зв`язку з цим останній продовжуватиме свій злочинний шлях для отримання власної вигоди.

З урахуванням даних щодо особи підозрюваного застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку ініціатора клопотання, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваного перешкоджати здійсненню кримінального провадження, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості прийняття процесуальних рішень в найкоротші строки.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Одне з кримінальних правопорушень, а саме передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, у вчиненні якого, зокрема, підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Разом з тим, відповідно до правової позиції Європейського суду, викладеної у справі «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року зокрема, зазначено, що небезпека можливості переховування від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що належить до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням тримання особи під вартою.

При цьому, слідчий суддя, проявляючи особливу ретельність у ході судової процедури, та не беручи до уваги виключно саму по собі тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному в разі визнання його винним, що свідчить про наявність ризику втечі, встановив, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу підозрюваного, наявність ще і інших підстав для позбавлення волі, вважаючи їх релевантними (відповідними) та достатніми.

Також, слідчий суддя приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Так, обсяг проведених органом досудового розслідування слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні та їх результати, а також відомості щодо особи підозрюваного, зокрема рівень освіти та сферу діяльності, не зменшують ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, відомості щодо джерела доходів підозрюваного не встановлені, а вчинення декількох кримінальних правопорушень з корисливих мотивів свідчить про те, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є реальним.

Крім того, наявність дружніх та ділових стосунків в Україні та за її межами, додатково свідчить про підвищений ризик переховування від від органів досудового розслідування та/або суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

За наведених обставин вважаю, що прокурором доведено ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи відсутність даних щодо підтвердження міцності соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність у нього родини, а також відомостей, які би свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, зокрема за станом здоров`я, приходжу до висновку, що прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючих ризиків, наявність яких було підтверджено в судовому засіданні.

З огляду на викладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, з урахуванням обстановки при якій вони були скоєні, даних щодо особи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що даний випадок є виключним, і тому застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків. З огляду на викладене, на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, встановлюється у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496 200 гривень, з роз`ясненням зобов`язання прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 132, 176-178, 193, 194, 196, 205, 369-371 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496 200 гривень.

У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання документа, що це підтверджує, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_4 зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 16 травня 2022 р.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: