Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 646/8873/18
Провадження № 1-кп/553/363/2022
У Х В А Л А
Іменем України

08.07.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві кримінальне провадження № 1-кп/553/363/2022 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч. 2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває вказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вказані ризики обгрунтовуються тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, з метою уникнення якого обвинувачений може порушити покладені на нього процесуальні обов`язки, ухилятися від суду. Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності, стосовно якого 5 обвинувальних актів за фактом вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України направлено до суду для розгляду, на шлях виправлення ставати не бажає, і повторно обвинувачується у вчиненні ряду епізодів аналогічних тяжких корисливих злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, приймаючи до уваги дані щодо особи обвинуваченого, у тому числі, що він не має стійких соціальних зв`язків не має легального та стабільного джерела доходу, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, в тому числі корисливого. Крім того, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та можливе покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі доведення його вини, вбачається наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України можливого переховування від суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, тому просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні клопотання суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

В кримінальному провадженні ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 10.05.2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.07.2022 року.
Підготовче судове засідання призначене на 08.07.2022 року має бути відкладене, в зв`язку з необхідністю забезпечити участь у засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілих.

Таким чином строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою має сплинути до завершення судового провадження.
Суд при вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, вислухавши думку сторін кримінального провадження, оцінивши суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованих судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу і які на даний час не зникли, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого його тримання під вартою суду не надано, тому суд вбачає за доцільне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 27,177,178,183,194,199,315,331,372,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.
Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч. 2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України, продовжити строком на 60 днів, тобто по 05 вересня 2022 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1