ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.02.2022 слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні №0004797 від 27.08.2020,
в с т а н о в и в:
23.12.2021 слідчий у кримінальному провадженні старший слідчий Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 з можливістю їх вилучення в оригіналах.
Обґрунтовуючи свої вимоги, слідчий зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідування кримінального провадження №0004797 від 27.08.2020 за ч. 2 ст. 190 КК України.
Зі змісту клопотання вбачається, у розпорядженні органу досудового розслідування увказаному кримінальному провадженні наявна УГОДА про передачу завдатку, датована 15.12.2009. На лицьовій стороні зазначеної УГОДИ про передачу завдатку міститься підпис, виконаний біля графи «ПРОДАВЕЦЬ ОСОБА_5 », виконаний від імені ОСОБА_5 . На зворотній стороні УГОДИ про передачу завдатку міститься рукописний текст «18.ХІІ.09 додатково отримав 7 000 (сім тис) доларів США ОСОБА_6 » та підпис, виконані від імені ОСОБА_5 .
Слідчий у клопотанні зазначає, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0004797 від 27.08.2020 виникла необхідність встановлення особи, яка виконала рукописний текст та підписи на лицьовій та зворотній сторонах УГОДИ про передачу завдатку від 15.12.2009, а тому постановою органу досудового розслідування від 11.11.2021 призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Як зазначає слідчий у клопотанні, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0004797 встановлено, що ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 28.05.2009 уклав з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_8 , зареєстровано в Реєстрі за №1894). Крім того, встановлено, що 25.05.2012 ОСОБА_5 уклав з ОСОБА_7 договір про внесення змін до попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки (договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_8 , зареєстровано в Реєстрі за №1063). Слідчий у клопотанні вказує, що оригінали зазначених договорів №1894 та №1063 були пред`явлені ОСОБА_5 під час проведення його допиту у кримінальному провадженні №0004797 та містять зразки почерку та підпису ОСОБА_5 , які можуть бути використані під час проведення почеркознавчого дослідження документів у якості вільних зразків.
Крім того, слідчий у клопотанні посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 проведено розгляд цивільної справи №760/9758/15-ц (провадження №2/760/4619/15) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , а у ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходяться документи, які подавалися ОСОБА_5 з виконавчим листом від 16.08.2016 ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі №760/9758/15-ц, для відкриття відповідного виконавчого провадження.
Орган досудового слідства та прокурор вважають, що матеріали цивільної справи №760/9758/15-ц (провадження №2/760/4619/15) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , які зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_6 , та документи виконавчого провадження, які подавалися ОСОБА_5 з виконавчим листом від 16.08.2016 ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі №760/9758/15-ц, для відкриття відповідного виконавчого провадження містять зразки почерку та підпису ОСОБА_5 , які можуть бути використані під час проведення почеркознавчого дослідження документів у якості вільних зразків, з огляду на це слідчий у клопотанні просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів попереднього договору від 28.05.2009 купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; Договору від 25.05.2012 про внесення змін до попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки; матеріалів цивільної Справи №760/9758/15-ц (провадження №2/760/4619/15) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 ; документів виконавчого провадження, які подавалися ОСОБА_5 з виконавчим листом від 16.08.2016 ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі №760/9758/15-ц з можливістю їх вилучення в оригіналах.
У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не надходило.
Представники осіб, у володінні яких перебувають витребовувані речі і документи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, причини неявки слідчому судді невідомі.
Від в.о. голови ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшло клопотання, у якому останній просить розглянути вказане клопотання за відсутності представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вирішити клопотання на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Згідно ст. 26 цього Кодексу сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому КПК України, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, з огляду на те, що підстав для визнання явки сторін обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 132, ч. 2 ст. 159 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 159 цього Кодексу тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Як вбачається із змісту ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься у речах і документах, належить інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; відомості, які можуть становити лікарську таємницю; відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; відомості, які можуть становити банківську таємницю; особисте листування особи та інші записи особистого характеру; інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; державна таємниця; таємниця фінансового моніторингу; відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки».
Згідно ч. 2 ст. 160 цього Кодексу у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів, серед іншого, зазначаються правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Так, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні не зазначено правової кваліфікації, тобто юридичного складу ймовірного кримінального правопорушення з огляду на диспозицію за ч. 2 ст. 190 КК України, що є предметом перевірки органом досудового розслідування, а містить у собі лише виклад фактичних обставин ймовірного вчинення кримінального правопорушення з посиланням на норму КК України за якою попередньо кваліфіковано дії.
Крім того, в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України клопотання не містить обґрунтування того, що речі і документи, до яких планується отримати тимчасовий доступ, перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, адже згідно з п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають чи можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Так, відповідно до п. 1 Розділу Х Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше 01 серпня поточного року та 01 лютого наступного року. Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу ХІ вказаної Інструкції передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.
Крім того, відповідно до п. 12 Розділу І Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затвердженого Наказом ІНФОРМАЦІЯ_8 від 07.12.2017 №1087, обчислення строків зберігання справ господарської, цивільної чи адміністративної юрисдикції провадиться з моменту набрання судовим рішенням законної сили, у тому числі апеляційної чи касаційної інстанцій (крім судового рішення, яким скасовано судові рішення судів першої та/або апеляційної інстанцій з направленням справи для продовження розгляду або на новий розгляд), або закінчення строку на касаційне оскарження. Строк зберігання судової справи визначено розділом ІІ вказаного Переліку в залежності від узагальненого найменування судових справ.
Окремо слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до Рішення Ради суддів України від 03.11.2017 №68 вилучення матеріалів судових справ, що перебувають у провадженні суду та розгляд яких не завершено, при проведенні слідчих дій на досудовому розслідуванні кримінальних проваджень розцінюється як дії, які посягають на незалежність органів судової влади і тим самим унеможливлює забезпечення права на справедливий суд та має ознаки впливу на суд, а також є перешкодою для здійснення правосуддя. У разі звернення слідчого за погодженням з прокурором чи прокурора із клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів справи відповідної судової юрисдикції слідчий суддя вправі надати тимчасовий доступ лише для ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення їх копії, виписки. Вилучення матеріалів судових справ не допускається. При цьому, у виняткових випадках для проведення судових експертиз із матеріалів судових справ можуть вилучатися лише оригінали документів, які існують в одному екземплярі або якщо отримати інший екземпляр неможливо, з одночасною заміною вилученого документа його копією.
Разом із тим, матеріали клопотання не містять відомостей про те, що на момент звернення із клопотанням документи, про тимчасовий доступ до яких слідчий просить слідчого суддю надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 з урахуванням строків зберігання відповідних виконавчих та судових справ, не надано доказів на підтвердження того, що справа перебуває у провадженні судді, а також того, чи завершений розгляд (чи набрало рішення у справі законної сили; чи не переглядається справа в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими обставинами; чи не вичерпані всі процесуальні можливості оскарження судових рішень), а також не конкретизовано документи до яких просить надати тимчасовий доступ слідчий та які необхідні стороні обвинувачення для досягнення дієвості та виконання завдань кримінального провадження.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 132 КПК України).
З долучених на обґрунтування клопотання документів не вбачається, що до моменту звернення з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів до слідчого судді слідчим виконувались вимоги ч. 2 ст. 93 КПК України, згідно з якою сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових дій), витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У той же час, беручи до уваги зміст положень ч. 1 ст. 86, ч. 2 ст. 93 КПК України застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.
Стороною обвинувачення не долучено відомостей про те, що ОСОБА_5 не бажає добровільно передати речі та документи, до яких слідчий у клопотання просить надати дозвіл на тимчасовий доступ, стороні кримінального обвинувачення, а так само не доведено «поза розумним сумнівом» існування підстав вважати, що ОСОБА_5 не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи, враховуючи, що кримінальне провадження розпочато у 2020 році щодо подій, які мали місце у 2010 році.
Відтак, слідчим у клопотанні не доведено відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України неможливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Крім того, слідчим у клопотанні не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, тимчасовий доступ до яких просить надати дозвіл слідчий у клопотанні, оскільки як на підставу вилучення вказаних речей слідчий посилається у клопотанні на необхідність проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0004797, для проведення якої необхідні вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_5 .
Відповідно до п. 1.5. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом ІНФОРМАЦІЯ_9 від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу ІНФОРМАЦІЯ_9 від 26.12.2012 №1950/5) вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням.
Стороною обвинувачення не надано доказів того, що у матеріалах цивільної справи №760/9758/15-ц (провадження №2/760/4619/15-ц), яка, згідно твердження сторони обвинувачення, зберігається у ІНФОРМАЦІЯ_10 , містяться документи, які б могли бути використані як вільні зразки, придатні для їх використання експертом в ході проведення експертного дослідження. Так само відсутні докази і на підтвердження того, що такі документи містяться і в документах, які подавались ОСОБА_5 з виконавчим листом від 16.08.2016 ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі №760/9758/15-ц для відкриття відповідного виконавчого провадження, які, згідно твердження сторони обвинувачення у мотивувальній частині клопотання, знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, системний аналіз п. 2 ч. 3 ст. 131, ч. 1 ст. 159, п. 4 ч. 2 ст. 160 та частин 1, 2, 3, 4, п. 1 ч. 5 ст. 163, п. 4 ч. 1 ст. 164, ст. 165 КПК України дозволяє зробити висновок про те, що за результатами розгляду клопотання слідчий суддя може надати один тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні однієї фізичної або юридичної особи, постановивши про це відповідну ухвалу, в якій зазначити строк її дії та наслідки її невиконання. В протилежному випадку, втрачається принцип індивідуалізації заходу забезпечення кримінального провадження, за умови, коли: наявні підстави для тимчасового доступу до речей і документів, які знаходяться у володінні лише однієї фізичної або юридичної особи; наявні підстави для визначення різного строку дії ухвали залежно від обсягу інформації та місцезнаходження фізичної або юридичної особи; застосування наслідків невиконання ухвали однією із фізичних або юридичних осіб. Надання однією ухвалою дозволу на застосування заходу забезпечення кримінального провадження щодо декількох осіб (в даному випадку тимчасового доступу до речей і документів, які знаходяться у володінні різних юридичних осіб та фізичної особи) нормами КПК України не передбачено.
У той же час слідчий у клопотанні просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є окремими юридичними особами, а також у володінні ОСОБА_5 , який є фізичною особою.
Таким чином, зважаючи на те, що клопотання за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 160 КПК України, а надані слідчому судді документи не містять достатнього обґрунтування необхідності надання тимчасового доступу до речей, що свідчить про відсутність обґрунтованих підстав з якими законодавець пов`язує постановлення ухвали про надання тимчасового доступу до речей і документів, слідчий суддя, здійснюючи у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, способи якого обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»), приходить до висновку, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей і документів, а відтак в задоволенні вимог клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 1-40, 84, 94, 132, 159-166, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1