Справа №591/7656/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1130/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 29.06.2022 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Сумського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 29.06.2022 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Зі змісту оскаржуваного вироку Зарічного районного суду м. Суми від 29.06.2022 року вбачається, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який залишено без зміни до набрання вироком законної сили, але не більше ніж до 27.08.2022 року включно.

25.08.2022 ухвалою Сумського апеляційного суду обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 22 жовтня 2022 року, включно.

В судовому засіданні 14 жовтня 2022 року були задоволені клопотання обвинуваченого та захисника про надання їм можливості ознайомитись з матеріалами провадження, тому розгляд даного кримінального провадження по суті в зазначену дату не відбудеться.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 22 жовтня 2022 року, тому виникла необхідність вирішити питання доцільності продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу.

Тому, заслухавши доповідь головуючого-судді щодо обставин справи, думку прокурора ОСОБА_6 , яка вважала за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думки обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили запобіжний захід обвинуваченому не продовжувати, перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку.

За приписами ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зі змісту статті положень ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що на даний час існує вирок суду першої інстанції, що не набрав законної сили, відповідно до якого ОСОБА_8 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України, який є особливо тяжким злочином і обвинуваченому призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі.

Колегія суддів враховує, що ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку обвинуваченого таких загроз, як: вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, оскільки обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, за який його засуджено не визнав та не визнає, в апеляційній скарзі ставить питання про його безпідставне притягнення до відповідальності, між тим, колегія суддів звертає увагу на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, на встановлені судом першої інстанції обставини його вчинення заподіяння потерпілій численних ударів ножем, наслідки що настали смерть людини, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не зменшилися та не перестали існувати на момент продовження цього запобіжного заходу і запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 .

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність жодних підстав для зміни чи скасування раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у зв`язку з чим строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 має бути продовжений.

Керуючись ст.ст. 178, 183, 199, 331, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 12 грудня 2022 року включно.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4