ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 681/72/22

Провадження № 11-кп/4820/461/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000514 від 28.07.2021 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2022 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2022 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Совхозне Близнюківського району Харківської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , українку, громадянку Україна, з середньою-спеціальною освітою, на утриманні має неповнолітню доньку, працюючу менеджером зі збуту ФОП ОСОБА_11 , раніше не судиму,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, без призначення додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі статей 75, 76 КК України обвинувачену звільнено від призначеного основного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в один рік і шість місяців не вчинить новий злочин і виконає покладені на неї такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 2231 (дві тисячі двісті тридцять одну) грн. 06 коп. процесуальних витрат пов`язаних із залученням у кримінальному провадженні експертів.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 30.07.2021 року, на автомобіль марки «Renault» моделі «Laguna» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вказаний транспортний засіб повернуто обвинуваченій.
Речовий доказ диск формату DWD-R, на якому наявний відеозапис із портативної нагрудної камери за 28.07.2021 по факту ДТП залишено в матеріалах кримінальної справи.
За вироком суду, 28 липня 2021 року ОСОБА_10 приблизно о 14:05 годині, маючи стаж водіння автомобілем менше 2 років, керувала транспортним засобом марки «Renault» моделі «Laguna» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_12 . Рухаючись вказаним автомобілем зі швидкістю орієнтовно 100 км/год по автодорозі «Т-06-12», сполученням «Новоград-Волинський Полонне Старокостянтинів», поблизу с. Кустівці Шепетівського (раніше Полонського) району Хмельницької області зі сторони м. Хмельницький в напрямку м. Полонне, при виконанні обгону транспортного засобу обвинувачена не дотрималась вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), а саме:
пункту 1.5, за яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
пункту 2.3 б), котрий встановлює, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
пункту 10.1, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
пунктів 12.1 та 12.6 б), котрі вимагають, що водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та що поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, які проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47 дозволяється рух із швидкістю транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год.
Під час виконання обгону автомобіля марки «Hyundai» моделі «Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 із автомобільним легковим причепом на вищевказаній ділянці автомобільної дороги ОСОБА_10 не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечної для руху швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявила неуважність, внаслідок чого допустила боковий занос вказаного вище транспортного засобу, не справилась із керуванням та виїхала на ліве по ходу руху узбіччя з подальшим з`їздом у лісосмугу, де сталося перекидання автомобіля, внаслідок чого пасажир ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої закритої травми голови з крововиливом під м`яку оболонку головного мозку; тупої закритої травми грудної клітки з розтрощенням тіла 1-го грудного хребця, розривом між хребцевого з`єднання між 7-м шийним та 1-м грудним хребцями зі здавленням спинного мозку, розривом плеври лівої легені, двобічним гемотораксом, лівобічним пневмотораксом, забоями легенів та серця, крововиливом в м`язи задньої поверхні шиї та грудної клітки; закритого перелому діафіза лівої стегнової кістки, садна на зовнішній поверхні правого плеча, садна на задній поверхні правого передпліччя, синця на тильній поверхні правої кисті, садна в правій надздухвинній ділянці, три садна на передній поверхні лівого колінного суглобу, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку були несумісними із життям та 30.07.2021 призвели до його смерті.
Допущені обвинуваченою порушення пунктів 10.1, 12.1, 12.6 б) ПДР перебували в прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а недотримання вимог пунктів 1.5 та 2.3 (б) сприяло виникненню цих порушень.
В поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_10 просить вирок скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення ОСОБА_10 покарання, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі через м`якість.
Ухвали новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вказує, що суд у вироку не мотивував свого рішення та підстав для не призначення обвинуваченій додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Зазначає, що поза увагою суду залишились грубі порушення ПДР ОСОБА_10 , яка здійснювала маневри, керуючи транспортним засобом із значним перевищенням дозволеної конкретно для неї швидкості руху та за відсутності достатнього досвіду керування транспортними засобами.
На думку апелянта, не надано належної оцінки при призначенні покарання і тяжкості та незворотності наслідків вчиненого нею злочину смерті молодої людини, а також тому факту, що санкцією ч.1 ст.286 КК України за менш тяжкі наслідки передбачене обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Посилається і на те, що суд, в порушення вимог ч.3 ст.75 КК України зменшив встановлені законом вимоги та звільнив обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить лише «новий злочин», а не нового кримінального правопорушення.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої та її захисника, які просили суд залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, пояснення потерпілої, яка просила не позбавляти волі обвинувачену, а стосовно призначення додаткового покарання, поклалася на розсуд суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення за таких підстав.
Вина обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами в порядку ст.349 КПК України і не оскаржується будь-ким із учасників судового процесу, в тому числі і самою обвинуваченою.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_10 за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, є вірною.

Вирок суду першої інстанції прокурором оскаржується лише в частині призначеного покарання, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом переглядається в межах апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що 28 липня 2021 року ОСОБА_10 приблизно о 14:05 годині, маючи стаж водіння автомобілем менше 2 років, керувала транспортним засобом марки «Renault» моделі «Laguna» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_12 . Рухаючись вказаним автомобілем зі швидкістю орієнтовно 100 км/год по автодорозі «Т-06-12», сполученням «Новоград-Волинський Полонне Старокостянтинів», поблизу с. Кустівці Шепетівського (раніше Полонського) району Хмельницької області зі сторони м. Хмельницький в напрямку м. Полонне, при виконанні обгону транспортного засобу обвинувачена не дотрималась вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), а саме:
пункту 1.5, за яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
пункту 2.3 б), котрий встановлює, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
пункту 10.1, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
пунктів 12.1 та 12.6 б), котрі вимагають, що водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та що поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, які проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47 дозволяється рух із швидкістю транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год.
Під час виконання обгону автомобіля марки «Hyundai» моделі «Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 із автомобільним легковим причепом на вищевказаній ділянці автомобільної дороги ОСОБА_10 не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечної для руху швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявила неуважність, внаслідок чого допустила боковий занос вказаного вище транспортного засобу, не справилась із керуванням та виїхала на ліве по ходу руху узбіччя з подальшим з`їздом у лісосмугу, де сталося перекидання автомобіля, внаслідок чого пасажир ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої закритої травми голови з крововиливом під м`яку оболонку головного мозку; тупої закритої травми грудної клітки з розтрощенням тіла 1-го грудного хребця, розривом між хребцевого з`єднання між 7-м шийним та 1-м грудним хребцями зі здавленням спинного мозку, розривом плеври лівої легені, двобічним гемотораксом, лівобічним пневмотораксом, забоями легенів та серця, крововиливом в м`язи задньої поверхні шиї та грудної клітки; закритого перелому діафіза лівої стегнової кістки, садна на зовнішній поверхні правого плеча, садна на задній поверхні правого передпліччя, синця на тильній поверхні правої кисті, садна в правій надздухвинній ділянці, три садна на передній поверхні лівого колінного суглобу, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку були несумісними із життям та 30.07.2021 призвели до його смерті.
Допущені обвинуваченою порушення пунктів 10.1, 12.1, 12.6 б) ПДР перебували в прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а недотримання вимог пунктів 1.5 та 2.3 (б) сприяло виникненню цих порушень.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_10 суд першої інстанції врахував, що остання виключно позитивно характеризується з місця роботи та проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, характер допущених нею порушень ПДР, ставлення обвинуваченої до цих порушень та її поведінку після вчинення злочину, дані про особу, сімейний та матеріальний стан, думку потерпілої, дані висновку органу пробації.
Обставинами, що пом`якшують обвинуваченій ОСОБА_10 покарання судом першої інстанції встановлено повне визнання своєї вини, щире каяття у вчиненому, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 суд не встановив, не знаходить таких і суд апеляційної інстанції.
Тому, з урахуванням особи винної, думку потерпілої, яка просила суд обрати для ОСОБА_10 покарання не пов`язане з позбавленням волі, обставин вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_10 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті передбаченої частиною 2 статті 286 КК України не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині не застосування, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_10 покарання, додаткового виду покарання позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч.2 ст. 286 КК України, з огляду на наступне.
Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи

експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами (ч.2 ст.50 КК України).

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів (ч.2 ст.65 КК України).

Враховуючи, грубе порушення водієм ОСОБА_10 вимог Правил дорожнього руху, здійснення необдуманих маневрів, керуючи транспортним засобом із значним перевищенням дозволеної конкретно для неї швидкості руху та за відсутності достатнього досвіду керування транспортними засобами, тяжкість наслідків - смерть особи, колегія суддів приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченій додаткового виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, і таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню вчинення нових злочинів.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Однак, в порушення вказаних вимог, суд звільнив обвинувачену ОСОБА_10 від призначеного основного покарання, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить лише новий злочин, тобто зменшив встановлені законом вимоги.

Підставою для скасування вироку суду відповідно до ст.409 КПК України є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Полонського районного суду від 25 березня 2022 року стосовно ОСОБА_10 частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку в один рік і шість місяців не вчинить нового кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3