Справа № 466/732/20
Провадження № 1-кп/466/133/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2022року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000795 від 06.03.2019 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рясне, Яворівського району, Львівської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні дітей- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , раніше не судимий, тимчасово не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

встановив:

обвинувачений ОСОБА_7 , 05 березня 2019 року, близько 21.00 години, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, в результаті словесного конфлікту, який супроводжувався нецензурною лайкою на адресу потерпілого ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останньому, умисно наніс один удар ліхтарем по голові, після чого схопив потерпілого за великий палець лівої руки та викрутив його, чим спричинив ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичного експерта № 70 від 12 березня 2019 року, наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму у вигляді рани на голові та струс головного мозку, котрі утворились в результаті одноразової дії тупого предмету з виступаючою гранню, котра відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та травми лівої руки у вигляді розриву сухожилків розгиначів 1-го пальця, котра утворилась в результаті ротаційної дії, можливо при викручуванні пальця та відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу функції лівої руки, які відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, розкаявся у вчиненому, дав пояснення, якими не заперечував можливість нанесення потерпілому ОСОБА_4 травми пальця та голови, однак умисну на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому у нього не було. А саме, між ними 05 березня 2019 року у вечірній час виник конфлікт на подвір`ї будинку у АДРЕСА_2 на грунті неприязнених відносин,конфлікт триває між їхніми родинами тривалий час за користування земельною діляною. Потерпілий ОСОБА_11 є його двоюрідним братом. В результаті конфлікту між ОСОБА_4 та ним, виникла бійка, потерпілий бійку почав першим, а він захищався, і ліхтарем вдарив потерпілого по голові.

На досудовому слідстві він просив пробачення у потерпілого, бажав відшкодувати моральну шкоду за нанесену травму, однак ОСОБА_11 відмовився від підписання угоди про примирення. Просив суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_11 ,1973 року народження, в судовому засіданні підтвердив обставини, які зазначені в обвинувальному акті, додатково пояснив, що протиправними діями обвинуваченого йому завдані рану на голові, струс головного мозку, які були заподіяні ОСОБА_7 05 березня 2019 року, за місцем їх проживання, на подвір`ї будинку у АДРЕСА_2 після 21 години. Зокрема, він, ОСОБА_11 , курив біля вхідних дверій у своє помешкання, згодом, відчув удар по голові, побачив ОСОБА_12 , у якого в руках був ліхтарик, останній звалив його на землю. Коли падав, схопився за голову, а ОСОБА_13 в той момент схопив його руку та вивернув її. Йому були спричинені тілесні ушкодження, а саме: у вигляді рани на голові та струс головного мозку, котрі утворились в результаті удару ОСОБА_13 ліхтариком та травма лівої руки у вигляді розриву сухожилків 1-го пальця. Тривалий час проходив лікування у медичному закладі.

Представник потерпілого ОСОБА_4 просила суд обрати реальне покарання ОСОБА_7 , оскільки вважає, що щире каяття останнього є формальним.

Свідок ОСОБА_14 ,1996 року народження, син потерпілого, в судовому засіданні повідомив, що будучи в будинку по АДРЕСА_2 у вечірній час почув на подвір`ї біля будинку крик та побачив як ОСОБА_13 вдарив ліхтариком батька по голові. Батько втратив свідомість, присів, а сусід його шарпав.

Свідок ОСОБА_15 ,1977 року народження, дружина потерпілого, в судовому засіданні пояснила, що 05.03.2019 після 21 години будучи на подвір`ї будинку у АДРЕСА_2 , почула крик сусіда, коли вийшла із за хати, то побачила, що чоловік ОСОБА_11 стоїть під сходами будинку на колінах, збоку стоїть ОСОБА_13 з ліхтариком в руці; вона відштовхнула ОСОБА_13 , на її крик з будинку вибіг син та мати. Чоловіку викликали швидку медичну допомогу. Він тривалий час лікувався як амбулаторно, так і стаціонарно, з травмою голови від удару ОСОБА_13 по голові та травмою руки.

Пояснила свідок, що нанесення самого удару чоловіку по голові ОСОБА_16 не бачила. Зазначила, що конфлікт з ОСОБА_13 триває у родині давно за користування земельною ділянкою, справа знаходиться в суді, рішення у справі немає.

Свідок ОСОБА_17 ,1998 року народження, в судовому засіданні пояснив, що у Фейсбуці на сайті «Рясне» побачив оголошення про те, що просили відгукнутися очевидців події, яка відбулась 05.03.2019 р. у вечірній час у м.Львові на вул.Брюховицькій. Він зв`язався з особою, яка опублікувала це повідомлення. Пояснює, що у зазначений вище день та час проходив по вулиці Брюховицькій, метрів за 15 був від даного будинку, почув крики, матюки, які лунали з подвір`я даного будинку, та побачив, як обвинувачений вдарив потерпілого ліхтариком по голові. Потерпілий схопився рукою за голову та впав. На крики з будинку вибігла жінка.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_18 підтримав свій висновок № 883 від 18.09.2019 року та зазначив, що покази потерпілого ОСОБА_4 та механізм виникнення травми голови і травми 1-го пальця лівої кисті потерпілого відповідає його показам щодо обставин їх виникнення, які він надав при проведення з ним слідчих експериментів.

В суді, при участі експерта ОСОБА_18 , потерпілий повторно показав як було йому викручено руку ОСОБА_7 .

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим у скоєному, підтверджуються показаннями потерпілого, свідків, експерта, письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні,а саме-:

Витягом ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення за №0000795, який внесено у ЄРДР 06.03.2019 про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 05 березня 2019 року о 21.55 год на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , а саме, нанесення тілесних ушкоджень невідомою особою (а.с.95).

Протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 від 05.03.2019 про нанесення йому тілесних ушкоджень сусідом ОСОБА_7 05.03.2019(а.с.96).

Висновком експерта № 70/19 від 22.03.2019, проведеного на підставі клопотання слідчого до суду від 07.03.2019, ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 12.03.2019, копії виписки №3979 із медичної картки від 22.02.2019, з якого вбачається, що у ОСОБА_4 була черепно-мозкова травма у вигляді рани на голові та струс головного мозку, котрі утворились в результаті одноразової дії тупого предмету з виступаючою гранню, котра відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. У нього теж була травма лівої руки у вигляді розриву сухожилків розгиначів 1-го пальця, котра утворилась в результаті ротаційної дії,, можливо при викручування пальця та відноситься до тілесного ушкодження середньої важкості за ознакою тривалого розладу функції лівої руки. Всі ушкодження, що були у гр. ОСОБА_4 знаходились в ділянках тіла доступних для їх нанесення власноручно. Після отримання вище перечислених тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_11 міг бігати, ходити, повзати та чинити інші цілеспрямовані дії на протязі тривалого часу. Судово-медичних даних про те, що гр. ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження при самовільному падінні на площину, нема. (а.с.100-105).

Протоколами проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 від 26.03.2019 з фото таблицями та від 19.06.2019 з відео диском, де останній детально повідомляв про обставини вчинення відносно нього злочину(а.с.109-115).

Висновком експерта ОСОБА_18 № 883 від 18.09.2019, проведеного на підставі клопотання слідчого до суду від 08.08.2019, ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 08.08.2019, з якого вбачається, що відповідно до даних «Висновку експерта» №70/19 під час обстеження і лікування гр. ОСОБА_4 у хірургічному відділенні 8 МКЛ біло діагностовано наявність черепно-мозкової травми у вигляді рани на голові та струсу головного мозку і травми лівої руки у вигляді розриву сухожилків розгиначів 1-го пальця. Механізм виникнення травми голови і травми 1-го пальця лівої кісті у гр. ОСОБА_4 відповідає його показам щодо обставин їх виникнення, які він надав при проведенні з ним слідчих експериментів.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.11.2019 за участю свідка ОСОБА_14 , до якого долучено відео диск, з якого вбачається, як свідок детально повідомив про обставини вчинення відносно його батька ОСОБА_19 злочину ОСОБА_7 (а.с.121-123).

Оцінюючи здобуті у справі та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, зокрема ними встановлюється подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та інші обставини, які підлягають доказування відповідно до ст. 91 КПК України. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. При цьому досліджені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають, а їх сукупність та взаємозв`язок є достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відтак, заявлені захисником клопотання про недопустимість доказів від 17.02.2021, від 23.05.2022 не підлягають до задоволення.

Оцінюючи показання обвинуваченого суд приймає їх до уваги, однак надає їм оцінку критично та розцінює як обраний ОСОБА_7 метод захисту.

Оцінюючи показання потерпілого, суд надає їм віри та приймає їх до уваги, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами у справі, частково не заперечуються обвинуваченим.

Оцінюючи показання свідків, суд вважає їх правдивими, оскільки вони доповнюються іншими доказами у справі.

Всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши докази у сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним винність обвинуваченого у вчиненні вказаних вище діянь.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні доведена повністю та його дії слід вірно кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто в умисному тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття останнього у скоєному.

Обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено.

Щодо особи винного, то ОСОБА_7 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, тимчасово не працює, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого. При цьому виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Таким чином, мета виправлення засудженого пов`язується зі змінами в його поведінці, свідомості, моральності та волі.

Беручи до уваги вищезазначене та обставини справи, при обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушень, враховує наслідки та обставини вчиненого, особу обвинуваченого, який частково визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, його характеризуючи дані, а також думку потерпілого.

З врахуванням обставин справи, а саме конфлікту, який існує між родиною (обвинуваченим та потерпілим) в частині спору щодо користування спільною земельною ділянкою (наявний спір у суді), суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до переконання, що слід обрати покарання обвинуваченому в межах санкцій частини статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення та вважає, що перевиховання ОСОБА_7 можливе при застосуванні покарання у виді обмеження волі, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, зі звільненням його від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України та призначенням випробувального терміну.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від 12.02.2020 залишити без розгляду, на підставі заяви потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 від 14.12.2020 року (а.с.87).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 2(два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк засудженому рахувати з часу проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від 12.02.2020- залишити без розгляду, на підставі заяви потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 від 14.12.2020 року.

Речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1