Справа № 132/714/22
Ухвала
Іменем України

"11" квітня 2022 р. м. Калинівка

Слідча суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 13.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, освіта середня, неодруженому, непрацюючому, жителю: АДРЕСА_1 , раніше несудимому,
ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 за погодженням з начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Клопотання обгрунтовано тим, що СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області розслідується кримінальне провадження № 0000282 від 13.09.2021 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Зокрема, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, за невстановлених на даний час досудовим розслідуванням обставин, 06.04.2022 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонений канабіс.
В подальшому, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 06.04.2022 близько 11:00 год домовився із «покупцем» - ОСОБА_8 про продаж особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу за грошові кошти в сумі 600 грн.
Близько 14:20 год 06.04.2022 ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи поблизу автостанції АДРЕСА_2 , під час проведення оперативної закупки умисно незаконно збув ОСОБА_8 , продавши за грошові кошти в сумі 600 грн подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка була упакована в паперовий згорток та поліетиленовий прозорий пакет і згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/102-22/4146-НЗПРАП від 08.04.2022 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 9,28 г.
Крім цього, ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, за невстановлених на даний час досудовим розслідуванням обставин, 09.04.2022 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонений канабіс.
В подальшому, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 09.04.2022 близько 11:00 год домовився із «покупцем» - ОСОБА_8 про продаж особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу за грошові кошти в сумі 600 грн.
Близько 16:10 год 09.04.2022 ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, з корисливих мотивів, діючи повторно, з метою особистого збагачення, перебуваючи поблизу вул. Київської с. Корделівка Калинівської ОТГ Хмільницького району Вінницької області, під час проведення оперативної закупки умисно незаконно збув ОСОБА_8 , продавши за грошові кошти в сумі 600 грн особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою 10 г.
09.04.2022 о 16:10 год ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.
09.04.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
11.04.2022 року заступник начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , за погодженням начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави шодо ОСОБА_5
11.04.2022 року об 11 год 25 хв підозрюваному ОСОБА_5 вручені копія клопотання про застосування запобіжного заходу із додатками.
11.04.2022 року об 11 год 30 хв копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із додатками вручена захиснику ОСОБА_5 , адвокату ОСОБА_6 .
Клопотання мотивоване посиланням на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даних кримінальних правопорушень, існування ризиків переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення та недостатність менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, а також ризику запровадження в Україні воєнного стану.
В судовому засіданні заступник начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_3 , клопотання підтримали з наведених у ньому підстав, просили його задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважав, що підозра є необгрунтованою, оскільки по епізоду проведеної 09.04.2022 оперативної закупки наркотичного засобу у його підзахисного, відсутній висновок відповідної експертизи, що придбана ОСОБА_8 речовина рослинного походження є наркотичним засобом. Крім того, зважаючи на те, що з часу внесення відомостей в ЄРДР 13.09.2021 до 06.04.2022 будь-які слідчі дії у кримінальному провадженні не проводилися, що може свідчити про провакацію злочину з боку працівників правоохоронних органів. Його підзахисний є ще молодою людиною, має постійне місце проживання, здобув виробничу професію, має намір працевлаштуватися і цьому зашкодило запровадження в Україні воєнного стану, на його утриманні перебуває баба ОСОБА_9 , яка хворіє і потребує сторонньої допомоги, яку їй надає ОСОБА_5 , хоча раніше до підозрюваного застосоувалися заходи виховного характеру за вичнення проступку у сфері обігу наркотичних засобів, однак доказів на підтвердження порушення ОСОБА_5 умов застосування запобіжних заходів не надано, що свідчить про те, що останній став на шлях виправлення, про наявність усталеного способу життя та вказує на можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, зокрема домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня. Крім того, ризики про які зазначає слідчий у клопотанні жодним чином не підтверджені, а сама лише тяжкість покарання не може виправдовувати застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 пітримав свого захисника, заявив, що не має наміру ухилятися від слідства і суду та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби. Не заперечив фактів збуту ним «канабісу» ОСОБА_8 , до чого його спонукали відсутність постійного місця роботи та недодастність коштів для свого матеріального забезпечення, оскільки фактично проживає разом із своєю бабою по материнській лінії ОСОБА_9 , є сиротою, а пенсії останньої не вистачає для покриття звичайних потреб.
Заслухавши учасників процесу та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідча суддя виходить з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з повідомленням про підозру від 09.04.2022 року ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких останній підозрюється.
Як вбачається з клопотання і матеріалів, які його обґрунтовують, слідча суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Зокрема, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень свідчать зібрані в ході кримінального провадження докази, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.09.2021, постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 09.04.2022, рапорт ст. оперуповноваженого СКП відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 06.12.2021, протоколи проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, протоколи огляду та помітки грошових купюр, протоколи огляду покупця і транспортного засобу, протоколи огляду речей, постанова слідчого від 09.04.2022 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, протокол затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину, висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/102-22/4146-НЗПРАП від 08.04.2022.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року та Фокс, Кемпбелл і Гратлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990 року).
Крім того, слідча суддя наголошує на тому, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Відтак, посилання сторони захисту на відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень та недоведеність вини підозрюваного, не заслуговують на увагу.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча суддя вважає, що орган досудового розслідування дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та конкретні обставини кримінального провадження.
Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, є достатні підстави вважати, що вказана особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків з метою викривлення їхніх показань.
Враховуючи особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, матеріальне становище, відсутність джерела постійного доходу, що стало, за поясненнями ОСОБА_5 в судовому засіданні, однією з причин вчинення злочинів, ту обставину, що за кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, вчинене у неповнолітньому віці, до останнього застосовувалися заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд баби і строк дії цього виховного заходу закінчився 14.06.2021, що нові умисні злочини у сфері обігу наркотичних засобі вчинено у незначний проміжок часу після закінчення строку заходу виховного характеру призначеного вироком суду, слідча суддя доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 досить вірогідно з урахуванням наведеного може з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оскільки ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, постійний дохід за останній рік відсутній, свідоцтва про присвоєння підвищення робітничої кваліфікації за 2019-2021, медичні довідки про прпидатність ОСОБА_5 за станом здоров`я до роботи підсобного працівника, цих обставин не спротовують, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, зокрема у виді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні.
Слідчою суддею встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим і прокурором доведено існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 і 5 ст. 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, у тому числі у вигляді домашнього арешту, а тому підстав для задоволення усного клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про обрання більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту у певний час доби з 22год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня слідча суддя не вбачає.
Посилання сторони захисту на відомості про особу підозрюваного, зокрема, його молодий вік, спосіб життя, його сімейний стан, те, що на його утриманні перебуває хвора баба, останній має намір працевлаштуватися, наявність житла, не спростовують доводи органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п. 1, 3 і 5 ч. 1ст. 177 КПК України.
При цьому, слідча суддя враховує рекомендації викладені в листі Верховного Суду від 3 березня 2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зокрема в п. 8, у якому зазначено, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.
На підставі вищевикладеного, слідча суддя погоджується з підставами клопотання слідчого щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки слідчий та прокурор у повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідча суддя своїм рішенням повинна забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Положеннями абзацу 1 ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави, слідча суддя бере до уваги обставини, встановлені ст. ст.177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у національній грошовій одиниці України, який у даному кримінальному провадженні є відповідним і достатнім для забезпечення достатньої та належної поведінки ОСОБА_5 та виконанню останнім покладених на нього обов`язків, при цьому, врахувавши наявність встановлених під час проведення досудового розслідування ризиків та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .
Такий розмір застави, на думку слідчої судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 слідча суддя не вбачає.
З урахуванням вимог частини 3 та 5 ст. 115, ч.1 ст.197 КПК України слідча суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою тривалістю 60 (шістдесят) днів у межах терміну досудового розслідування, який слід обчислювати з моменту фактичного затримання 16 год 10 хв 09 квітня 2022 року, тобто до 07 червня 2022 року включно.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131,132,176-178,182-184,186,193-197,309,310,376,392,393,395КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування терміном на 60 (шістдесят) днів.
Строк утримання під вартою рахувати з моменту затримання, починаючи з 09.04.2022 року по 07.06.2022 року включно.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до слідчого ізолятора ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)".
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 25 (двадцять п`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 62025 (шістдесят дві тисячі двадцять п`ять) грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок отримувача: UA0000401, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава, номер та дата ухвали суду, кримінальне провадження, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
В разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області; повідомляти слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному положення п.п. 8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 07.06.2022р.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, мають право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.
У задоволенні усного клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про обрання більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту у певний час доби з 22год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня- відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали буде складений 12.04.2022 року.

Слідча суддя ОСОБА_1