ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1851/22 Номер провадження 11-сс/814/214/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисників адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 07 березня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2022 року за №0000007, задоволено клопотання слідчого з ОВС СВ УСБУ у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 04 травня 2022 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Бережнівка Полтавського р-ну Полтавської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , несудимому.

Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу в сумі 744 300 гривень, з покладенням у разі її внесення застави, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого злочину та іншими особами, визначеними слідчим чи прокурором;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість злочину, в учиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , особу останнього, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

При визначенні застави ОСОБА_8 у розмірі, передбаченому п.3 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, особу ОСОБА_8 , в тому числі, його майновий та соціальний стани, зазначені вище ризики, вказавши, що саме такий розмір застави здатен гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 07 березня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що є відсутніми ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та більш м`який захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який має постійне місце проживання, несудимий, раніше протиправних дій не вчиняв, а також визначений ОСОБА_8 розмір застави є непомірним для останнього.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив щодо скарги, вивчила матеріали провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що УСБУ у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2022 року за №0000007, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України (а.п. 7).

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 03 березня 2022 року о 16 годині за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з використанням належного йому мобільного телефону марки Neffos TP706A із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ України» та встановленим мобільним додатком «Lite (Facebook)» надіслав учаснику терористичної організації «ДНР» текстове повідомлення із зазначенням місць розташування вогневих позицій силових і воєнізованих підрозділів України, які залучені до оброни м. Маріуполь під час воєнного стану, сприяючи таким чином діяльності зазначеної терористичної організації.

05 березня 2022 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням прокурора ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України (а.п. 16-24).

07 березня 2022 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України,а саме того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; знищити, сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів.

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до ч.3 ст.183 КПК України одночасно визначив заставу у сумі 744 300 гривень з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у разі її внесення.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість злочину, в учиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , що є особливо тяжким, особу підозрюваного, який несудимий, має місце проживання, його стан здоров`я, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Як видно з матеріалів справи, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Не оспорюється в апеляційній скарзі й сама необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 .

Разом з цим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності у даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, що доведені прокурором і слідчим в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст. 178 КПК України ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, характер і конкретні обставини цього злочину, дані про особу підозрюваного, колегія суддів уважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею у судовому засіданні.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й домашнього арешту, як просить апелянт.

Одночасно застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з урахуванням тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , особи підозрюваного, в тому числі, його майнового та соціального станів, ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив у межах, встановлених у п.3 ч.5 ст.182 КПК України, заставу - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як альтернативний запобіжний захід. Зважаючи на зазначене та конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину в умовах воєнного стану, безпосереднім об`єктом якого є громадська безпека в частині захищеності суспільства від злочинної діяльності терористичних організацій, за який передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки визначений розмір застави є відповідним і достатнім, здатний забезпечити виконання ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, та буде справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, підлягає врахуванню те, що, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

У свою чергу, з метою уникнення можливої варіативності тлумачення оскаржуваного судового рішення в частині покладення на ОСОБА_8 обов`язку, передбаченого п.2 ч.5 ст.194 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне уточнити, що виконання цього обов`язку пов`язується із забороною підозрюваному відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду саме із населеного пункту, в якому він проживає.
Керуючись ст.ст.376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 07 березня 2022 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4