Справа № 513/269/22
Провадження № 1-кп/513/53/22
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження в залі суду смт Сарата Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 22 лютого 2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Петрівка Іванівського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 10 лютого 2022 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись в приміщенні кімнати домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклої сварки з потерпілою ОСОБА_4 переслідуючи злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та те, що його дії спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю, із застосуванням фізичної сили, раптово, умисно наніс один удар лівою рукою стиснутою у кулак в область обличчя, від удару потерпіла ОСОБА_4 впала на підлогу. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, підійшов до потерпілої ОСОБА_4 , схопив правою рукою за волосся та почав тягти. У результаті своїх умисних, неправомірних дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця правої параорбітальної ділянки та ділянок травматичної епіляції волосся потилочної і тім`яної ділянок голови, які у сукупності так і поодинці, не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5. «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

До обвинувального акта додано заяву обвинуваченого ОСОБА_3 складену у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, матеріали досудового розслідування.

Також до обвинувального акта додано заяву потерпілої ОСОБА_4 щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні, в якій остання погодилася зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилася з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Тобто, судом за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст. 381 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, враховує особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до положень ст. 66 КК України, суд відносить - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 передбачених ст. 67 КК України, перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Суд уважає, що підстави застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога лікаря та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, має на утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_6 , 2018 року народження, ОСОБА_7 , 2016 року народження, ОСОБА_8 , 2020 року народження, які є спільними дітьми з потерпілою; наслідки, що настали від вчиненого, відсутність у матеріалах кримінального провадження претензій матеріального чи морального характеру від потерпілої, та вважає, що останньому слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Суд вважає, що призначене покарання для обвинуваченого буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 369, 370, 373-374, 381, 382, 395 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду, з урахуванням вимог, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1