Провадження 1-в/193/169/22
У Х В А Л А
іменем України

27 липня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання,
В С Т А Н О В И В:
24 травня 2022 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення.
Засуджений під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
Представник виправної колонії ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, вказавши, що засуджений не довів своє виправлення.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше засуджений вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.
18.12.2018 Дніпровським апеляційним судом за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі.
По даній справі засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2019 за ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Початок строку: 11.06.2019, кінець строку 11.09.2023.
На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Як вбачаються із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Так, під час вивчення матеріалів особової справи засудженого, суд враховує не лише час перебування ним у ДУ «Софіївська ВК (№45)», а й увесь період його відбування покарання.
Зокрема, встановлено, що засуджений ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі перебуває з 12.06.2019. Спершу став відбувати покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Криворізькій установі виконання покарань (№3)», де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
З 27.07.2019 міру покарання продовжив відбувати в ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)». За час відбування покарання в цій установі ОСОБА_5 характеризується позитивно, має два стягнення та два заохочення.
Працездатний, за власним бажанням без оплати праці виконує роботи по благоустрою установи у відділенні, працює у швейному цеху. При виконані дорученої роботи дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує, має достатній рівень необхідних навичок, для виконання дорученої роботи, ставиться з розумною ініціативою.
Заходи виховного характеру відвідує, не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова освіта» та «Підготовка до звільнення», але соціально-корисну активність у них не проявляє. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує.
Згідно вироку має процесуальні витрати 1870 грн, однак виконавчі листи до установи не надходили.
Згідно матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово був засуджений та відбував покарання у виді позбавлення волі, при цьому останній тричі звільнявся від відбуття покарання з випробуванням. Проте засуджений після таких звільнень від покарання так остаточно і не повернувся до правослухняної поведінки і згодом продовжив вчиняти злочини, в тому числі вчинив злочин у період іспитового строку, що характеризує його як особу, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень.
При цьому, поведінка засудженого під час відбування покарання не є стабільно зразковою, оскільки він після отримання заохочення 21.04.2020 у подальшому двічі порушував режим утримання за що притягувався до дисциплінарних стягнень у вигляді доган (29.07.2020 та 30.07.2020). Крім того, ОСОБА_5 активну участь у виховних заходах, що проводяться в установі, не приймає, не проявляє також соціально-корисну активність у заходах виховного впливу, які спрямовані на підготовку засуджених до правослухняної поведінки на волі.
Дотримання правил внутрішнього розпорядку і залучення до робіт з благоустрою території установи є обов`язком засудженого, і зазначає, що наявність кількох заохочень не можуть свідчити про безумовне виправлення ОСОБА_5 . Останній, на переконання суду, лише розпочав свій шлях до виправлення, а відтак у задоволенні клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення слід відмовити.
Слід зауважити, що ОСОБА_5 проживав до засудження у м. Кривому Розі, не працював, має низку судимостей, останні три з яких за вчинення тяжких злочинів проти власності.
З урахуванням цих обставин, через призму введеного в Україні воєнного стану, що призвело до зниження пропозицій роботи на ринку праці та залишення мешканцями Дніпропетровської області, яка є прифронтовим регіоном, для свого порятунку власного житла без належного нагляду, за відсутності у засудженого сталих та міцних соціальних зв`язків, які б стримували та підтримували його на початковому етапі після звільнення (батьки та дружина померли), суд вважає, що такі обставини можуть спонукати/змусити засудженого вчиняти нові злочини проти власності.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання копії повного тексту цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1