Справа № 456/3324/19 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 11-кп/811/599/22 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Маліновської-Микич О.В.,

суддів Белени А.В., Березюка О.Г.

з участю секретаря Беньо М.І.

розглянувши в м.Львові у відкритому судовому засіданні, в кримінальному проваджені № 0000782 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Квасів Горохівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора Марушія А.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника Оприска М.В.

апеляційні скарги прокурора Тимоцко Андрія Володимировича, потерпілої ОСОБА_2 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

вищевказаним вироком ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільні позови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_1 процесуальні витрати в розмірі 8164,00 (вісім тисяч сто шістдесят чотири) грн. на користь держави.

Скасовано арешт автомобіля марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.07.2019.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 29.06.2019 близько 19 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявивши злочинну недбалість, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вулиці Шевченка в смт. Дашава Стрийського району Львівської області в напрямку с. Йосиповичі Стрийського району Львівської області, при проїзді її ділянки біля площі імені Тараса Шевченка проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, без причин технічного характеру при наближенні до пішохода ОСОБА_2 , яка стояла з правої сторони біля припаркованого в заїзній «кишені» автомобіля марки «Skoda Superb», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яку ОСОБА_1 міг вчасно виявити в полі свого зору, не зменшив швидкості та не дотримався безпечного інтервалу, такими своїми діями створивши аварійну обстановку, яка призвела до наїзду на неї та зіткнення з автомобілем марки «Skoda Superb», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_2 згідно з висновком експерта від 26.11.2019 отримала садна на сідницях, багатоуламковий перелом 12 грудного хребця без ушкодження спинного мозку, закритий перелом лівої променевої кістки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня важкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення чинних Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , а саме:

п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків);

п. 2.3 (підпункту «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; підпункту «д» - водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху);

п. 2.9 (підпункту «а» - керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції);

п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху);

п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди);

п. 13.3 (під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху), і вказані порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України є в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Не погоджуючись з даним вироком прокурор Тимоцко Андрій Володимирович та потерпіла ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор, просить оскаржуваний вирок скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, зазначає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, в частині призначення додаткового покарання.

Зазначає, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував обставину, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, та не застосував додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, та жодним чином не обґрунтував та не мотивував причини не призначення даного покарання.

Потерпіла ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 квітня 2020 року скасувати як незаконний, а матеріали кримінального провадження направити на розгляд в іншому складі суду.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою внаслідок ДТП, не враховано фізичних та психічних страждань, які їй довелось пережити. Вказує, що внаслідок отриманих травм, перенесла операцію, втратила роботу та потребує повторного оперативного втручання в майбутньому.

Наголошує, що з дня вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, яке мало місце 29.06.2019 року, обвинувачений працюючи водієм та отримуючи пенсію, ні до початку судового розгляду в суді першої інстанції, ні після його закінчення, не відшкодував потерпілій моральної шкоди.

Вважає, що призначаючи обвинуваченому покарання у виді штрафу без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд першої інстанції вчинив невірно, оскільки злочин вчинений обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння, тому призначене обвинуваченому ОСОБА_1 покарання не відповідає вчиненому ним злочину через свою м`якість.

05.08.2022 та 19.09.2022 від потерпілої ОСОБА_2 , адвоката Цюмрака М.Д., цивільного позивача ОСОБА_3 надійшли заяви, в яких останні зазначають, що апеляційні скарги прокурора та потерпілої ОСОБА_2 підтримують та просять проводити розгляд апеляційного провадження за їх відсутності.

До початку розгляду справи від захисника Оприско М.В. надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисник обґрунтовує клопотання тим, що згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні дії, яка мала місце 29.06.2019, тобто з часу вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення минуло більш ніж три роки, а тому сплив строк давності притягнення до відповідальності, що є підставою для звільнення від неї.

Заслухавши доповідача, виступи захисника та обвинуваченого, які підтримали клопотання захисника, думку прокурора, обговоривши наведені доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин, від слідства та суду та переривається у випадку вчинення зазначеною особою нового злочину.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_1 вчинив 29.06.2019, тобто, станом на час апеляційного розгляду закінчився встановлений п.2 ч.1 ст. 49 КК України трирічний строк давності.

Водночас в матеріалах провадження немає даних про те, що ОСОБА_1 ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин.

За змістом ч. 8 ст. 284, ст. 285 КПК України ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття кримінального провадження з відповідної підстави.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_1 просив задоволити клопотання захисника Оприска М.В. про звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

Згідно з ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, на момент апеляційного розгляду сплинув трьохрічний строк, відповідно закінчились і визначені ст.49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

При цьому колегією суддів, роз`яснено обвинуваченому наслідки закриття кримінального провадження за вказаним клопотанням захисника.

З врахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_1 адвоката Оприска М.В. слід задоволити та звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, обвинувальний вирок щодо нього скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

У зв`язку із задоволенням вищезазначеного клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і закриттям кримінального провадження, доводи наведені в апеляційних скаргах апелянтів не підлягають перевірці.

Щодо цивільних позовів, заявлених потерпілою ОСОБА_2 та цивільним позивачем ОСОБА_3 апеляційний суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Якщо закінчення строку давності припадає на час апеляційного провадження, то апеляційний суд, встановивши і перевіривши всі необхідні обставини для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинен скасувати обвинувальний вирок і закрити кримінальне провадження.

У разі закриття кримінального провадження, що у даному випадку є обов`язковим, припиняються кримінально - правові відносини між державою і особою.

Водночас, закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної в постанові від 10.08.2022 у справі №161/694/20 (провадження № 51-811км21) у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Крім того, в матеріалах справи наявні клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про залишення без розгляду їх цивільних позовів до ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що цивільні позови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду.

За приписами ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалі.

Колегія суддів враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 по справі №598/1781/17 про те, що КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються, в тому числі, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 процесуальних витрат в розмірі 8164,00 (вісім тисяч сто шістдесят чотири) грн. на користь держави.

Згідно правової позиції Пленуму Верховного суду України, зазначеної у п.20 постанові від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання щодо речових доказів.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.07.2019 накладено арешт на автомобіль марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вимоги ч.4 ст.174 КПК України, апеляційний суд скасовує арешт на вказане майно у зв`язку з закриттям кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404,405,417,418, 419 КПК України, ст. 49 КК України, колегія суддів,

ухвалила:

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_1 адвоката Оприска М.В. задоволити.

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 квітня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.286 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільні позови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 процесуальні витрати в розмірі 8164,00 (вісім тисяч сто шістдесят чотири) грн. на користь держави.

Скасувати арешт автомобіля марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.07.2019.

Речові докази: автомобіль марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , переданий на зберігання представнику ОСОБА_4 адвокату Іванусу М.І., повернути власнику ОСОБА_4 ; автомобіль марки «Skoda Superb», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_3 , залишити в його власності.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

Маліновська-Микич О.В. Березюк О.Г. Белена А.В.