Справа № 308/3752/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/321/22, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року, задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого Шостого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 (далі - слідчий) у кримінальному провадженні № 0000027, внесеному 18.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), відносно підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України кримінального правопорушення,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, полковника, військовослужбовця СБУ - відрядженого із залишенням на військовій службі до Державного агентства України на посаді заступника генерального директора (з режиму фізичного захисту) Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська атомна електростанція",

та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 серпня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу, обраного відносно підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено.

З матеріалів судового провадження убачається, що 13.06.2022, старший слідчий Шостого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_9 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 . Відповідно до клопотання, полковник ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем за контактом Служби безпеки України, у порушення вимог ст. ст. 20, 24 Закону України «Про Службу безпеки України», вимог ст. ст. 11, 12, 14, 16, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», проходячи тимчасово військову службу у Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобильська атомна електростанція», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи об`єктивну можливiсть належно виконувати свої службові обов`язки, 24.02.2022, до місця проходження ним військової служби - територію Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська атомна електростанція» не з`явився, та, у подальшому, до вказаного місця служби, а також до органів територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або органів Служби безпеки України, з метою пред`явлення своєi належностi до вiйськових формувань та пояснення причин відсутності на військовій службі ухилявся, до моменту виявлення його 18.03.2022 співробітниками ГУ ВБ СБ України у населеному пункті його тимчасового перебування у смт Міжгір`ї, Закарпатської області, чим вчинив самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) місця служби, з метою тимчасово ухилитися вiд вiйськової служби, вчинене в умовах воєнного стану. Разом з тим, у кримінальному провадженні, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, перевіряється факт можливого сприяння ОСОБА_7 військовим пiдроздiлам країни агресора російської федерації у проведенні підривної діяльності проти України. Так, у ході проведення фільтраційних заходів, 18.03.2022 проведено опитування ОСОБА_7 з використанням поліграфа, за результатами якого аналіз психофізіологічних реакцій дає можливість припустити, що опитуваний співпрацює з силовими структурами РФ, з представниками спецслужб РФ, з представниками ГРУ РФ, з представниками спецслужб ЛНР, а також, психофізіологічні реакції ОСОБА_7 вказали, що опитуваний 24.02.2022 був на ЧАЕС, особисто бачив його захоплення та сприяв у цьому. 19.03.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.05.2022, з можливістю внесення застави у розмірі 3 000 000 грн (три мільйони гривень). Ухвалою слідчого судді від 16.05.2022 підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу до 19.06.2022. У клопотанні слідчий також вказує на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, що завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні до строку закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо внаслідок необхідності проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, які встановленні слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , не зменшились та продовжують об`єктивно існувати, у тому числі існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий вважає, що подальше тримання під вартою підозрюваного є виправданим та необхідним, а тому просить продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

Захисник підозрюваного подав клопотання про часткову зміну запобіжного заходу, обраного відносно підозрюваного, у якому просив визначити розмір застави в межах, передбачених ст. 182 КПК України, та з врахуванням майнового стану підозрюваного. Клопотання мотивоване тим, що як під час обрання, так і під час продовження строку дії запобіжного заходу стороною обвинувачення не подано жодного доказу в обґрунтування розміру застави, яка є неспівмірною з доходами та майновим станом підозрюваного. Окрім цього, визначена слідчим суддею застава є такою, що значно перевищує максимальний її розмір, встановлений ст. 182 КПК України. Підозрюваний знаходиться під вартою, ні його родина, ні знайомі не мають можливості внести заставу в розмірі, визначеному слідчим суддею. Додатково посилався на погіршення стану здоров`я підозрюваного під час перебування в УВП № 9.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. З огляду на те, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, і те, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - не зменшилися і продовжують існувати, заперечення сторони захисту їх не спростовують, а також беручи до уваги існування об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Слідчий суддя визнає, що стороною обвинувачення підтверджено, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, зокрема, у зв`язку з військовим вторгненням російської федерації на територію України та бойовими діями в окремих регіонах України, що унеможливило проведенню слідчих та процесуальних дії на території «Чорнобильської атомної електростанції», м. Києва та м. Славутич. Окрім цього у кримінальному провадженні необхідно отримати висновок судової психологічної експертизи із застосуванням поліграфу, комп`ютерно-технічної та телекомунікаційної експертиз, допитати військовослужбовців Національної гвардії України, які були залучені до охорони ДСП ЧАЕС та зони відчуження в цілому, провести тимчасові доступи до банківських рахунків та операторів мобільного зв`язку ОСОБА_7 , завершити проведення негласних слідчих дій. Що стосується клопотання захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу в частині зменшення розміру застави, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання, оскільки обставини, наведені захисником підозрюваного, як підставу для зміни запобіжного заходу, зводяться до незгоди з розміром застави, визначеного слідчим суддею під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Нових обставин, які б не досліджувались при обранні запобіжного заходу, які виникли після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу, або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які захисник та підозрюваний на той час не знали і не могли знати, останні не повідомили. В ухвалі також вказується на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 19.08.2022. З огляду на наведене клопотання задоволено.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що визначений місцевим судом розмір застави є неспівмірним з доходам та майновим станом підозрюваного і фактично є таким, що значно перевищує максимальний розмір, визначений у ст. 182 КПК України. Звертає увагу на те, що через обраний слідчим суддею запобіжний захід його підзахисний не має змоги внести заставу та вимушений перебувати в УВП №9, де, відповідно до медичної довідки, стан його здоров`я погіршується, наразі він звертається по медичну допомогу до лікарів: терапевта та психіатра, відтак йому констатовано гіпертонічну хворобу та розлади адаптації, які призводять до панічних атак та потребують медикаментозного втручання. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрати запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, у разі, якщо суд встановить необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити заставу у межах, встановлених ч. 2 ст. 183 КПК України.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_10 задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: вказані сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день прокурор та підозрюваний не подавали; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки підозрюваного у судове засідання на розгляд апеляційної скарги, оскільки в апеляційній скарги не порушується питання про погіршення становища підозрюваного і ним не заявлялось клопотання про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату апеляційний суд визнає безпідставним, оскільки наведені в ньому обставини не підтверджені жодними доказами, при цьому апеляційний суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 , який тримається під вартою, не надсилав до апеляційного суду клопотання про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги та оскільки розгляд апеляційної скарги уже відкладався і така повинна бути розглянута з дотриманням приписів щодо розумних строків її розгляду.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні старшого слідчого Шостого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_11 , місце розташування органу прокуратури м. Ужгород.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою брали участь як підозрюваний ОСОБА_7 , так і його захисник адвокат ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 5 ст. 404 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: показаннями начальника 4 управління ГУ «І» ДЗНД СБУ ОСОБА_12 , начальника 2 відділу 4 управління ГУ «І» ДЗНД СБУ ОСОБА_13 , начальника 4 відділу 6 управління ДВКР СБУ ОСОБА_14 ; показаннями ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ; протоколом затримання ОСОБА_7 ; результатами проведеної працівниками СБУ співбесіди з ОСОБА_7 із застосуванням поліграфу; отриманими службовими документами (особова картка, службове посвідчення, особовий листок, довідка з управління кадрового забезпечення СБУ); інформацією із систем «Безпечне Закарпаття» щодо руху транспортного засобу, та іншими матеріалами, копії яких додані слідчим до клопотання, на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_7 про підозру. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. При цьому, береться до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 стороною захисту не оспорюється.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, характер та обставини, за яких таке мало місце, у своїй сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років), та даними про особу підозрюваного, який є діючим офіцером СБУ повністю підтверджують наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, та відповідно й висновок слідчого судді у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і на такі сторона захисту не вказує.

Апеляційний суд вважає, що продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Тому, доводи апеляційної скарги про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів також відхиляє.

Колегія суддів також погоджується із висновком слідчого судді про існування об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим суддею, з урахуванням того, що строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, а також із урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою саме у межах строку досудового розслідування - до 19.08.2022.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що визначений місцевим судом розмір застави є неспівмірним з доходам та майновим станом підозрюваного і фактично є таким, що значно перевищує максимальний розмір, визначений у ст. 182 КПК України, апеляційний суд бере до уваги таке.
При застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали слідчого судді від 21.03.2022 визначено заставу в розмірі 3000000 гривень.

Колегія суддів вважає, що тяжкість та обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, характер та спосіб його вчинення, негативні наслідки для держави від злочинів проти встановленого порядку несення військової служби, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у своїй сукупності свідчать про те, що має місце виключний випадок і застава в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

При цьому, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави 3000000 (три мільйони) гривень є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що визначений слідчим суддею розмір застави надмірний та непосильний для ОСОБА_7 , - апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані і такі, що не впливають на визначений ОСОБА_7 при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 3000000 гривень, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застави в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до медичної довідки, стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 погіршується, наразі він звертається по медичну допомогу до лікарів: терапевта та психіатра, відтак йому констатовано гіпертонічну хворобу та розлади адаптації, які призводять до панічних атак та потребують медикаментозного втручання, - апеляційний суд визнає такими, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано жодних доказів, зокрема висновків компетентних осіб (лікарів), які б свідчили про те, що стан здоров`я ОСОБА_7 унеможливлює утримання його під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, продовживши строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, та відмовив у задоволенні клопотання захисника про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона захисту, не посилається.

Керуючись ст. ст. 176-179, 182, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_7 , до 15 серпня 2022 року включно, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: