Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3365/20
Провадження №: 1-в/332/23/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2022 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 (в режимі відео конференції з ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99»), розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Заводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про призначення покарання по декількома вироків відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.122 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення з іспитовим строком 2 роки згідно ст.75 КК України. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13.09.2021р. зазначений вирок залишено без змін.

Вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Вироком Запорізького апеляційного суду від 09.12.2021р. вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2020 року в частині покарання, призначеного ОСОБА_5 , залишено без змін.
17.01.22р. до суду надійшло подання Заводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про призначення остаточно покарання засудженому по вказаним вирокам.
В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала та просила його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив застосувати принцип складання вироків та призначити засудженому покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком за правилами ст.71 КК України, посилаючись на п.25 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Захисник в судовому засіданні просила застосувати п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.1990р. «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку», згідно якого не допускається будь-яке погіршення становища засудженого.
Заслухавши думку прокурора, інших учасників процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне встановити порядок застосування покарання при наявності декількох вироків, що передбачено ст.537 п.11 КПК України.

У випадку, якщо відносно засудженого є вирок , який не виконаний, та про який не було відомо суду, що постановив останній за датою вирок, суд за місцем виконання вироку повинен визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

На виконанні Заводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області знаходиться вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2021 року відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України.
На момент ухвалення вищезазначеного вироку суду від 23.03.2021 року вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2020 року ще не набрав чинності (а.с.111-115), отже в силу ст. 62 Конституції України ОСОБА_5 вважався невинуватим у вчиненні злочину до набуття вироку чинності. При цьому вирок від 23.03.2021р. перевірявся апеляційною інстанцією та відповідною ухвалою від 13.09.2021р. залишений без змін.
На сьогоднішній день встановлено, що вироком Запорізького апеляційного суду від 09.12.2021р. вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2020 року в частині покарання, призначеного ОСОБА_5 , залишено без змін.
Злочин, за вчинення якого ОСОБА_5 засуджений вироком від 23.03.2021р., мав місце 12.06.2020р.

Злочин, за вчинення якого ОСОБА_5 засуджений вироком від 20.02.2020р., мав місце 30.08.2019р.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати

реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Враховуючи, що під час ухвалення вироку Заводського районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2021р. ОСОБА_5 було застосоване звільнення від покарання, тане враховано покарання, призначене за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2020 року з реальним відбуттям покарання, який не набрав законної сили на той час, суд приходить до висновку, що порядок виконання покарання за вказаними вироками слід визначити шляхом окремого виконання кожного вироку.

При цьому суд не вбачає за можливе застосувати ст.71 КК України та призначити засудженому покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 20.02.2020 року.
Так, подібне застосування приведе до зміни вироку суду від 23.03.2021р. у вигляді фактичного скасування іспитового строку, призначеного за правилами ст..75 КК України, а також до збільшення покарання у вигляді реального позбавлення волі, призначеного вироком від 20.02.2020р., що є недопустимим, оскільки згідно п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.1990р. «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку» не допускається будь-яке погіршення становища засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Подання органу пробації про застосування покарання за наявності кількох вироків - задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2021 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.122 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення з іспитовим строком 2 роки згідно ст.75 КК України, та вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2020 року (залишений без змін в частині покарання, призначеного ОСОБА_5 , вироком Запорізького апеляційного суду від 09.12.2021р.), яким ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1