Справа № 1-кп/593/66/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"15" квітня 2022 р.

у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Захисника (адвоката) - ОСОБА_4

Обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №-0000008 від 06 січня 2022 року про обвинувачення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Бережани Тернопільської області, українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, працює контролем Бережанського управління експлуатації газового господарства ПрАТ «Тернопіль-газ», депутатом не обиралася, у шлюбі, утриманців немає, проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої, - за ст. 254 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 (надалі ОСОБА_5 ), 19 червня 2019 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ТР№018697 отримала у приватну власність земельну ділянку із кадастровим номером :02:019:0010 загальною площею 1,3 гектари, що розташована у межах населеного пункту с. Лапшин, Нараївської територіальної громади, Тернопільського району, Тернопільської області, яка за видом цільового використання призначена для ведення особистого селянського господарства, а отже згідно пункту «а» частини 1 статті 91 Земельного кодексу України на неї, як на власника земельної ділянки поряд з іншими обов`язками покладався обов`язок щодо неухильного забезпечення використання земельної ділянки, за її цільовим призначенням.

Разом з тим, після набуття права власності на вищевказану земельну ділянку, в червні 2019 року, (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 діючи умисно та проявляючи безгосподарність при використанні належної їй на праві власності земельної ділянки площею 1,3 га, за кадастровим номером :02:019:0010, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, з цільовим використанням для ведення особистого селянського господарства (рілля), та розташована в межах населеного пункту с. Лапшин, Бережанського району, Тернопільської області, (на даний час с. Лапшин, Нараївської ТГ, Тернопільського району, Тернопільської області), вирішила без зміни цільового призначення вищевказаної земельної ділянки та переведення до земель водного фонду, облаштувати на частині згаданої земельної ділянки штучну водойму для використання у власних потребах.

Не ініціюючи перед Нараївською сільською радою Бережанського району, Тернопільської області питання щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 1,3 га, з кадастровим номером :02:019:0010, та не маючи в наявності готового та затверджено проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, ОСОБА_5 в червні 2019 року (точного періоду досудовим розслідуванням не встановлено), шляхом виїмки та переміщення за допомогою спецтехніки верхнього ґрунтового покриву землі для облаштування берегової смуги незаконно облаштувала на частині вищевказаної земельної ділянки штучну водойму (ставок) загальною площею 0,57 га.

Внаслідок облаштування ОСОБА_5 штучної водойми (ставка), на земельній ділянці призначеній для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, за кадастровим номером :02:019:0010, без попередньої зміни її цільового призначення, частина цієї земельної ділянки площею 0,57 га безпідставно була виведена з земель сільськогосподарського обороту та всупереч вимогам п. «а» ч.І ст. 91 Земельного кодексу України в подальшому використовувалась нею не за її цільовим призначенням.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 254 КК України (в редакції зі змінами, внесеними Законом №-270-VІ від 15 квітня 2008 року, як безгосподарське використання землі, що спричинило виведення частини земельної ділянки площею 0,57 га з сільськогосподарського обороту.

24 лютого 2022 року в м. Бережани Тернопільської області між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваною у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 в присутності її захисника адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із умовами угоди, прокурор та підозрювана ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної за ст. 254 КК України.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення передбачене ст. 254 КК України штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_5 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 КК України визнала повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення нею кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті; також повідомила, що цілком розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості від 24 лютого 2022 року й призначити їй узгоджену міру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просить затвердити дану угоду, розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому також зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 254 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Суд, в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.

Прокурору та захиснику відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 24 лютого 2022 року у цьому кримінальному провадженні відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачена ОСОБА_5 , за обставин, вказаних в обвинувальному акті, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 254 КК України й така кваліфікація дій обвинуваченої є правильною.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 лютого 2022 року.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, санкції ст. 254 КК України. При цьому суд враховує, що вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення є кримінальним проступком; те, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину, щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Про процесуальні витрати, речові докази, а також вжиті заходи кримінального забезпечення у цьому кримінальному провадженні, суду не повідомлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваною у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 у присутності її захисника адвоката ОСОБА_4 , укладену 24 лютого 2022 року в м. Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному 06 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 лютого 2022 року покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп., що становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1