Провадження №1-кп/761/105/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009002 від 18.09.2015, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.

На неодноразові виклики суду обвинувачений ОСОБА_2 у судове засідання на розгляд кримінального провадження вкотре не з`явився. Також судом застосовувався привід до обвинуваченого, який не виконаний, з матеріалів, які надані на виконання ухвали суду про привід вбачається, що останній за адресою вказаного ним місця проживання не проживає, місцеперебування обвинуваченого встановити не видалося за можливе.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час ОСОБА_2 ухиляється від суду, не з`являється в судові засідання та не повідомляє про причини свого неприбуття, за місцем проживання не перебуває. Також прокурор просила оголосити розшук обвинуваченого, який ухиляється від суду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Так, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, санкція якого в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення, передбачає покарання у виді штрафу у розмірі від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

При цьому, відповідно до ч.1, ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Аналіз вказаної норми Закону дає підстави стверджувати, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. З обсягу пред`явленого ОСОБА_2 обвинувачення, вбачається, що він до жодної із визначеної законодавцем категорії осіб не відноситься.

Оскільки ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, за який передбачено покарання у вигляді штрафу у розмірі від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, а тому відсутні правові підстави для застосування відносно останнього такого виняткового та найсуворішого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи очевидну відсутність правових підстав для застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про дозвіл на затримання ОСОБА_2 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_2 без поважних причин не з`являється в судові засідання, про які він повідомляється належним чином, при цьому, причини свого неприбуття не повідомляє. Крім того, судом неодноразово направлялись ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_2 в судові засідання, які не були виконані співробітниками Оболонського УП ГУНП у м. Києві через відсутність останнього за місцем свого проживання та неможливість встановити його фактичне місце перебування.

Згідно ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_2 , згідно ст.335 КПК України та зупинення провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 42, 183, 188-191, 331, 335, 370, 372, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

Контроль та організацію виконання даної ухвали доручити прокурору Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 (службова адреса: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 10).

Судове провадження (справа № 761/31980/15-к) за обвинуваченням ОСОБА_2 зупинити до його розшуку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1