Справа № 522/7500/22
Провадження по справі№ 1-кп/522/522/1873/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні за №0000396 від 09.06.2022 на підставі обвинувального акту стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, офіційно не працюючого, маючого середню освіту, неодруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого останній раз,

-17.11.2021 року Приморським районним судом міста Одеси за ст.309 ч.1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 09.06.2022 близько о 15:45, під час воєнного стану, який був введений з 07.03.2022 рокуУказом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ; з 26.03.2022 рокуУказом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ; з 25.04.2022 року Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ; з 25.05.2022 - Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив раніше не знайому йому ОСОБА_5 , яка у той час рухалась пішки по вулиці Фонтанська дорога у бік зупинки громадського транспорту.

Побачивши ОСОБА_5 у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний намір спрямований на відкрите заволодіння ланцюжком із жовтого золота, довжиною приблизно 80 см.. якірного плетіння, вагою приблизно 15 грам, вартістю 3 000 грн., на якому знаходився хрестик із срібла - вартістю 500 грн., іконка Божої Матері - вартістю 500 грн., який висів у ОСОБА_5 на шиї. Надалі ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, діючи умисно, переслідуючи ціль незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, шляхом ривку із шиї заволодів належним ОСОБА_5 ланцюжком із жовтого золота, довжиною приблизно 80 см., якірного плетіння, вагою приблизно 15 грам, вартістю - 3 000 грн. на якому знаходився хрестик із срібла - вартістю 500 грн., золота іконка Божої Матері вартістю 500 грн., що належить ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_3 разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4 тисячі гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою про вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому злочині, просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини, зазначені в обвинувальному акті, просила суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України/ в редакції КПК України 2012 року/.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неоднаразово судимий.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому злочині.
Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочину.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, оскільки, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив злочин під час іспитового строку за попередньою судимістю, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та що саме покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 .
Судом також враховуються рекомендації викладені в п. 25 постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з якими при застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.
Цивільний позов по справі, - відсутній.
Питання речових доказів, підлягає вирішенню, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374,375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України, при призначенні покарання за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2021 і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 13.06.2022, а саме з моменту застосування Приморським районним судом м. Одеси до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_3 покарання зарахувати строк його фактичного затримання з 09.06.2022 року до 13.06.2022 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироку чинності залишити без змін, після чого скасувати.
Речові докази: ланцюжок із жовтого золота, довжиною приблизно 80 см., якірного плетіння, вагою приблизно 15 грам, хрестик із срібла, золоту іконку Божої Матері, надані потерпілій ОСОБА_5 під зберігальну розписку,- вважати повернутими за належністю.
Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

07.07.2022