ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2029/22 Справа № 212/7564/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001418 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 серпня 2022 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що прокурором не наведено жодного доказу на підтвердження наявності ризиків.
Звертає увагу на те, що він перебуває під вартою з 23.07.2020 року.
Зазначає, що клопотання прокурора та ухвала суду про продовження строку тримання під вартою ідентичні попереднім клопотанням та ухвалам.
Стверджує, що судом не було взято до уваги те, що він має міцні соціальні зв`язки, також в судовому рішенні не зазначено щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Окрім того, судом не надано оцінки його письмовим клопотанням, які ним були надані в судових засіданнях.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року ОСОБА_6 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 серпня 2022 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, в тому числі і тяжких: проти волі, честі та гідності неповнолітніх осіб, незаконного позбавлення волі цих осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням їм фізичних страждань та катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного, морального страждання шляхом інших насильницьких дій з метою примусити потерпілих вчинити дії, що суперечать їх волі, окрім того, обвинувачений до затримання не працював та не мав законного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, також враховано наявність введеного в Україні воєнного стану, а тому судом встановлено, що існують ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, незаконного впливу на потерпілих та свідків.
Від обвинуваченого, захисника та прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинуваченого, захисника та прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0001418 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою суду від 22.07.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 29.06.2022 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, деякі з яких відносяться до категорії тяжких злочинів, при цьому враховано особу обвинуваченого, який не працює, законного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків не має, а також наявність введеного в Україні воєнного стану.
Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, із застосуванням насильства та, що спричинило фізичне страждання потерпілому, а тому, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Посилання обвинуваченого про те, що клопотання прокурора та ухвала суду про продовження строку тримання під вартою ідентичні попереднім клопотанням та ухвалам не можуть бути взяті до уваги, оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу кожного разу перевіряє наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні прокурора, а також чи зменшились ризики, на підставі яких був обраний запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, чому суд першої інстанції надав оцінку в своїй ухвалі.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, колегія суддів вважає такими, що не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Твердження обвинуваченого про те, що в судовому рішенні не зазначено щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу є необгрунтованим, оскільки колегією суддів встановлено, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам КПК України, оскільки містить всі необхідні відомості, передбачені ч.1 ст.196 КПК України, в тому числі, встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та зазначено щодо неможливості застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.
Посилання обвинуваченого на те, що судом не надано оцінки його письмовим клопотанням, які ним були надані в судових засіданнях, не може бути взято до уваги, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 не зазначив, які саме клопотання судом не були розглянуті та яким чином вони стосуються розгляду 29.06.2022 року клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.
Доводи обвинуваченого про те, що він перебуває під вартою з 23.07.2020 року колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки розгляд кримінального провадження триває, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5, ч.1 ст.177 КПК України.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за доцільне ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4