"24" червня 2022 р. Справа № 363/1650/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року слідчий суддя Вишгородський районний суд Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000361, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Вишгород, Київської області, громадянин України, українець, не одружений, офіційно не працює, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , нині фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з родичами, раніше судимий: 16 листопада 2020 року вироком Деснянського районного суду міста Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
ВСТАНОВИВ:

23 червня 2022 року слідчим суддею отримано вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що відділенням розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження

№ 0000361 від 18.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за кримінальне правопорушення проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 16.04.2022 у нічний час доби, (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_4 , котрий знаходився у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке перебуває на території ринку «Набережний» магазину №20 «Сантехніка», що за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Набережна, 2В.

Зметою реалізації злочинного умислу, 16.04.2022, близько 04 год. 00 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не можливо), ОСОБА_4 прийшов до вищевказаного ринку «Набережний».

Перебуваючи на ринку «Набережний» біля магазину №20 «Сантехніка», розташованого за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Набережна, 2В, ОСОБА_4 , близько 04 год. 30 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, та він залишиться не поміченим, проник до вищевказаного магазину №20 «Сантехніка», шляхом віджиму металопластикових вхідних дверей магазину.

Перебуваючи в приміщенні магазину №20 «Сантехніка» ОСОБА_4 викрав грошові кошти у сумі 900 грн. 00 коп., що перебували у дерев`яному столі у верхній шухляді в приміщенні магазину.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжку), вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у інше приміщення, а саме вищевказаного магазину №20 «Сантехніка», ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ФОП ОСОБА_8 матеріального збитку у розмірі

900 грн. 00 коп.

20.06.2022 слідчим відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, яке було погоджене прокурором Вишгородської окружної прокуратури та з дотриманням вимог статті 278 КПК України, 20.06.2022 було вручено ОСОБА_4 .

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.04.2022, протоколом огляду місця події від 17.04.2022, що проводився за адресою: Київська обл, м. Вишгород, вул. Набережна, 2В, ринок «Набережний», магазин №20 «Сантехніка», протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , висновком дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/111-22/12819-Д від 06.05.2022.

В обґрунтування доводів щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України слідчим зазначено про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме:

підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, що відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому, від суду. Крім цього, підозрюваний офіційного місця роботи та/або навчання не має, не має стримуючих соціальних зв`язків, які можуть дисциплінувати його поведінку та стримувати на території Вишгородського району та/або Київської області;

підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі та володіючи інформацією про потерпілого та свідків, їх фактичне місце перебування, а також вирішальну роль його показань у провадженні, може незаконно впливати на вказаних осіб, змушуючи їх із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань;

підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, крім цього останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки раніше судимий Деснянським районним судом м. Києва 16.11.2020, засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, до покарання у вигляді одного року обмеження волі та силу статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, а тому вчинив злочин, у якому на даний час підозрюється, під час іспитового строку, також у слідчому відділі Вишгородського РУП ГУНП в Київській області наявні матеріали кримінального провадження № 0000043 від 16.02.2022 за частиною другою статті 185 КК України з повідомленням про підозру ОСОБА_4 , також на розгляді у Вишгородському районному суді наявні обвинувальні акти відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальних провадженнях за №000698, №0000638, №0000103, №0000105, № 0000404, за частинами другою, третьою статті 185, частиною другою

статті 15, частиною третьою статті 185, частиною першою, четвертою статті 358 КК України, які на підставі ухвал Вишгородського районного суду Київської області об`єднані в одне кримінальне провадження під № 0000638 (справа №363/3219/20)..

У зв`язку із зазначеним у клопотанні, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у на строк 60 днів та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, при цьому, на думку слідчого, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти наявним ризикам і досягти мети, передбаченої статтею 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити за наведених в ньому підстав.

Сторона захисту підозрюваний та його захисник заперечили проти застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на молодий вік підозрюваного, постійне місце проживання з дідом та бабою, незначне заподіяння шкоди, а також зазначаючи, що наявність кримінальних проваджень щодо нього, без ухвалення обвинувальних вироків, не може бути підставою для застосування найсуворішового виду запобіжного заходу. Захисник вказуючи на недоведеність наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт за адресою нинішнього місця проживання.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також матеріали, надані стороною захисту, слідчий суддя дійшов висновку про можливість обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Позиція слідчого та прокурора ґрунтується на пунктах 1, 3 та 5 зазначеної норми КПК України.

Згідно із статтею 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що 20 червня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучено до клопотання.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Суд бере до уваги надані у судовому засіданні підозрюваним пояснення щодо вчинення ним протиправних дій та обставин, які стали тому причиною.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчим суддею встановлено, що відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 183 КПК України, слідчим та прокурором, з поданих матеріалів не доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 переховався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або може незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні.

Обставини, які б свідчили про наявність ризиків перешкоджання слідству, сплив на свідків та потерпілого, про переховування підозрюваного в матеріалах клопотання відсутні. Дані про протилежне суду не представлено.

Сама тільки тяжкість кримінального правопорушення і загрожуване покарання не може бути єдиною підставою для обрання виняткового запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно із статтею 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, має зареєстроване та постійне місце проживання, що підтверджується доданими стороною захисту матеріалами.

Дані про його репутацію, які б свідчили про дії ОСОБА_4 спрямовані на перешкоджання слідству, суду не представлено, при тому, що його не було затримано у порядку статті 208 КПК України, за викликом до суду для розгляду цього клопотання самостійно з`явився 23 та 24 червня 2022 року.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає не доведеними стороною обвинувачення підстав для обрання виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .

Водночас, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає необхідним застосувати до нього запобіжний захід, проте більш м`який ніж заявлено в клопотанні слідчого.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

За сукупності обставин встановлених слідчим суддею, беручи до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя прийшов до переконання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який на даній стадії досудового розслідування, буде необхідним й достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного на даному етапі досудового розслідування не встановлено.

За викладених обставин клопотання слідчої підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 176-178, 183, 184, 193, 194, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

у задоволені клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000361, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю та заборонити останньому протягом двох наступних місяців цілодобово залишати нинішнє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім розумного фактичного часу необхідного для прибуття за викликом до суду, прокурора, перебування в приміщенні суду під час розгляду кримінального провадження, надання невідкладної медичної допомоги в закладах охорони здоров`я та в інших невідкладних випадках пов`язаних із рятуванням життя чи здоров`я в умовах воєнного стану.

На підставі статті 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_4 :

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду в цьому кримінальному проваджені;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання;

утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні, за винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати уповноважений орган Національної поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що працівники Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло підозрюваного, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Також, якщо в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали два місяці, тобто до 24 серпня 2022 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Вишгородський РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 28 червня 2022 року 12:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1