Справа № 733/1161/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/198/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.021.270.330.000.861 від 23.08.2021, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 2 ст. 121 КК України і призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою залишено без змін, до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ухвалено рахувати з 23 серпня 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати по проведенню судової експертизи в розмірі 2745 грн. 92 коп.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок місцевого суду, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити. Вважає, висновки суду не підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а вирок грунтується на припущеннях. Зазначає, згідно висунутого обвинувачення тілесні ушкодження, в заподіянні яких обвинувачується ОСОБА_6 , відрізняються від тих, які виявлені на тілі потерпілої та спричинили її смерть, а тому у даному випадку відсутні умови для визнання його винуватим за ч. 2 ст. 121 КК України. При цьому прокурор у ході судового розгляду не змінював висунуте обвинувачення, а тому згідно обвинувального акту, а в подальшому і згідно ухваленого вироку, взаємозв`язок між діями обвинуваченого та наслідками у виді смерті потерпілої - не підтверджений. Крім того, на його думку, вирок суду першої інстанції грунтується на недопустимих доказах, а саме показах потерпілої, зафіксованих на бодікамеру, які були надані поліцейському ОСОБА_9 та слідчому ОСОБА_10 .. При цьому місцевий суд також відкинув доводи захисту про недопустимість вказаного доказу, який є копією, а не оригіналом, як це вимагає ч. 3 ст. 99 КПК України. Таке рішення суд мотивував тим. що сторона захисту не клопотала про проведення експертного дослідження наданих записів щодо їх оригінальності. Місцевим cудом також безпідставно не враховано покази поліцейського ОСОБА_9 про те, що бодікамера обладнана незйомним носієм інформації, тому він сам скопіював наявні на ній записи на стаціонарний комп`ютер, після чого видалив їх з бодікамери, а також те, що записи були надані до суду на DVD R диску. Зазначене достовірно підтверджує, що надані до суду записи є копіями, а тому проведення їх експертиз непотрібне, і тому сторона захисту про це не просила. Також визнаючи належним і допустимим доказом акт про пожежу та звіт про причину виникнення пожежі, місцевим судом не враховано, що висновки про причини пожежі у них викладені у формі припущення з посиланням лише на її ймовірність. Також, безпосередні очевидці подій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зазначили, що ОСОБА_6 махав пляшкою в бік обличчя ОСОБА_13 , а не спини. Чи виливалось що-небудь при цьому з пляшки вони не бачили, оскільки перебували на значній відстані. Потім близько 7-10 хвилин вони не чули і не бачили, що відбувалося на тому подвір`ї, а коли почули крик потерпілої, то вона вже палала. Коли вона загорілася, то ОСОБА_6 поряд не було. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1003 у ОСОБА_13 виявлені опіки переважно задньої частини тіла. Згідно з висновком експертизи слідів нафтопродуктів на руках та одязі ОСОБА_6 не виявлено. Згідно висновку судово-медичної експертизи №2177 всі виявлені у потерпілої тілесні ушкодження знаходяться в зонах досяжних для власної руки. Зазначене якраз узгоджується з показами обвинуваченого, що він не обливав потерпілу паливною сумішшю та не підпалював її. Між ними дійсно був конфлікт того дня та неприязні відносини, під впливом яких потерпіла могла своїми діями сама спричини собі наявні в неї ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок місцевого суду скасувати, а кримінальне провадження направити на нове додаткове розслідування за фактом самогубства. Апеляційна скарга обвинуваченого за своїм змістом дублює апеляційну скаргу його захисника.

Як встановив доведеним суд І інстанції, 23 серпня 2021 року, приблизно 12 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у дворі за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до своєї дружини ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, пов`язаних із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю потерпілої, з метою спричинення тілесних ушкоджень останній умисно вилив з полімерної пляшки на тіло дружини паливну суміш (бензин). Після чого запалив сірник та кинув його на промоклий пальною сумішшю одяг ОСОБА_13 . Від таких дій ОСОБА_6 бензин на тілі та одязі ОСОБА_13 загорівся і цим їй були спричинені тілесні ушкодження у виді опіку полум`ям 1-2-3а-3б-4 ступеня 60% (50 %) задньої поверхні тулуба, сідниць, промежини, задньої частини обох стегон, обох верхніх кінцівок, голови та опікового шоку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 померла під час лікування від отриманих опіків у відділенні інтенсивної терапії загального профілю КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1003 при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у виді опіків обличчя, задньої поверхні шиї, задньої та лівої бічної поверхні тулуба, обох верхніх та нижніх кінцівок ІІ-А-Б ступеню, 50 % поверхні тіла, які могли утворитися від дії термічного фактору (полум`я), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а смерть ОСОБА_13 настала внаслідок інтоксикації, яка є ускладненням отриманих опіків полум`ям ІІ-А-Б ступеню 50 % поверхні тіла.

Допитаний в судовому засіданні місцевого суду обвинувачений свою вину не визнав.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає їх необгрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 121 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є законним.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що вони повністю узгоджуються між собою та викривають обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Незважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_6 його вина підтверджується доказами, зокрема:

- свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні місцевого суду показала, що 23.08.2021, приблизно в 12 год. 30 хв., в с. Гмирянка, вона по сусідству з господарством ОСОБА_6 була на городі. У цей час почула сварку між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , під час якої останній повалив дружину на землю і почав махати над нею руками. Згодом знову почула крик ОСОБА_13 та побачила як та бігла до хвіртки, яку наздогнав ОСОБА_6 та почав обливати її якоюсь рідиною з пляшки. Після цього на подвір`ї все стихло, а хвилин через десять побачила знову ОСОБА_13 , яка вибігла на подвір`я вся в огні та кричала. Побачивши це вона зразу ж побігла викликати швидку та поліцію;

- свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні місцевого суду показала, що 23.08.202, приблизно в 12 год. 30 хв., в с. Гмирянка, вона разом із ОСОБА_11 по сусідству з господарством ОСОБА_6 вибирали огірки на городі. У цей час почула сварку між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , під час якої останній вдарив дружину, від чого та впала на землю, а він сів на неї та почав махати над нею руками. Згодом знову побачила ОСОБА_13 у дворі біля якої стояв ОСОБА_6 та почав обливати її якоюсь рідиною з пляшки. Після цього обоє зникли з її поля зору, а хвилин через сім побачила знову ОСОБА_13 , яка вибігла на подвір`я вся в огні. Побачивши це вона разом із ОСОБА_11 побігли викликати швидку та поліцію;

- протоколом огляду предмета, а саме CD-R диска, а також оглянутим відео з диска. Увімкнувши файл № 1 вмикається відеопрогравач та починає відтворюватись відеозапис тривалістю 15 хвилин. На початку запису, у центральній нижній частині екрану зазначена дата та час, а саме: 2021/08/23 12:41:52. На початку відео на відеозаписі зображено двір, житловий будинок, вкритий дерев`яними дошками блакитного кольору. У дворі на траві знаходиться обгорілі рештки ймовірно тканини. У дверному отворі будинку стоїть жінка ( ОСОБА_15 ), її тіло обгорнуте простирадлом, на обличчі видно сліди ушкоджень, на плечах, руках, ногах, спині та волоссі видні сліди опіків та обгорілої шкіри. Жінка проходить у будинок, лягає на диван в одній з кімнат і розповідає, що ОСОБА_16 пішов до матері і «сказав, щоб я нічого не казала, що він мене підпалив» (12:43:58), а також говорить, що люди (сусіди) чули, як він її обливав бензином і підпалив. Крім того, жінка вказує, що її чоловік побив її, у неї з носа йшла кров. На подвір`я господарства прийшла жінка ( ОСОБА_17 );

- о 12:55:00 на відеозаписі зображена жінка ( ОСОБА_17 ), яка розповідає, що зі слів онуки, її син ОСОБА_18 сильно побив свою дружину ОСОБА_19 , а потім він сам прийшов у двір до матері і сказав, що « Анька згоріла», «я її облив», «я зробив, каже» (12:55:25).

Крім того, як вбачається з відеозапису, яке відбувається у приміщенні КНП «Ічнянська міська лікарня», у палаті реанімаційного відділення, де на ліжку лежить ОСОБА_13 , поряд знаходиться медична сестра ОСОБА_20 . ОСОБА_13 говорить, що ОСОБА_16 спочатку «побив мене, а тоді я хотіла тікать, а він слідки за мною, облив бензином і я тільки до хвірточки, він кинув спічину, я думала, бистро втечу, а воно почалося так…». Вона розповідає, що ОСОБА_6 бив її руками, побив держак мітли, якою наносив удари по Озірській, що її одяг згорів, а вона обгорнулась пелюшкою. Вона розказує, що дітей у цей час вдома не було, вони пішли до бабусі, коли побачили, що батько почав зачіпляти матір, а також, що вони не бачили, як чоловік обливав її бензином і підпалював. Озірська пояснює, що сварка виникла через стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 і що це відбувається постійно. На запитання, чи матиме ОСОБА_13 претензії до чоловіка, вона відповідає ствердно, вказуючи, що терпить таке відношення від нього довгий час, неодноразово була побита ним і заявляла про ці факти (а.с. 106-108).

Місцевий суд обгрунтовано відхилив твердження захисника ОСОБА_7 про не належність та не допустимість як доказів звіту про причину виникнення пожежі, акту про пожежу, протоколу огляду предмету від 23.09.2021 та відеозапису з бодікамери поліцейського, які, на думку останнього, були отримані з порушенням вимог КПК України, оскільки як убачається з матеріалів останні були зібрані як докази відповідно до ст. 93 КПК України, і будь-яких сумнівів у суду це не викликало, враховуючи також, що сторона захисту не ставила перед судом клопотань про проведення експертиз з приводу вирішення питання невідповідності зазначеної на носії інформації, яка може не відповідати оригіналу.

Наявність на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей та надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення суд першої інстанції визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому.

Вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винуватий перебував у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення з особливою жорстокістю суд першої інстанції визнав обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд також в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винуватого, який є вдівцем, не працює, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його посередню характеристику з місця проживання.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене обвинуваченому судом першої інстанції, відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі і є справедливим, а тому підстав для скасування вироку не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 і захисника залишити без задоволення, а вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4