КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3245/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_13.
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_8.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_8.,

суддів ОСОБА_9., ОСОБА_10.,

при секретарі судового засідання ОСОБА_11.,

з участю:

представника власника майна ОСОБА_12.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання цивільного позивача ОСОБА_2 та накладено арешт на нерухоме майно, а саме на:

- будівлю АЗС, загальною площею 24 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 31, адреса: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- комплекс, зокрема: автозаправку (літера «А»), загальною площею 63,5 кв. м., насосну (літера «Б»), загальною площею 40,8 кв. м., навіс (літера «В»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 22, адреса: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- автозаправну станцію: А - операторську, 8,9 кв. м., Б, кр - блок-пункт, В - навіс, У - убиральню, № 1 - 3, 1 - заправну колонку, 2 - ємність для скрапленого газу, 3,4,5 - резервуари для палива, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 238, адреса: АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- нежитлову будівлю - автозаправочну станцію, загальною площею 46,5 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 06, адреса: АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням, власник майна ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати. Зокрема, апелянт звертає увагу, що цивільний позивач ОСОБА_2 , реалізуючи своє право на подачу цивільного позову, подав такий позов до громадянина ОСОБА_3 , але просить накласти арешт на майно, яке належить громадянину ОСОБА_1 . Крім того, власник майна зазначає, що він не є підозрюваним, обвинуваченим та за законом не несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Також автор апеляції вказує, що, згідно з договором від 30 січня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Любарського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_14., дарувальник ОСОБА_4 передав безоплатно у власність ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 прийняв належну ОСОБА_4 на праві приватної власності будівлю АЗС, яка знаходиться заадресою: АДРЕСА_1 . Крім того, власник майна зазначає, що, згідно з договором дарування земельної ділянки від 30 січня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_5 , дарувальник ОСОБА_4 передав безоплатно у власність ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 прийняв належну ОСОБА_4 на праві приватної власності земельну ділянку, кадастровий номер :03:003:0092, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, апелянт стверджує, що громадянин ОСОБА_3 набув зазначену АЗС на підставі договору дарування, а не за кошти, що виключає набуття цієї АЗС за кошти цивільного позивача ОСОБА_2 .

Далі в апеляційній скарзі власник майна запевняє, що, згідно з договором купівлі-продажу від 19 грудня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_15., продавець ОСОБА_3 передав у власність покупцю, а покупець ОСОБА_1 прийняв у власність будівлю АЗС, загальною площею 24,0 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, автор апеляції вказує, що, згідно з договором купівлі-продажу від 17 грудня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15., продавець ОСОБА_6 передав у власність покупцю ОСОБА_1 комплекс (нежитлові будівлі), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 22, за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, як наголошує апелянт, цим договором підтверджено, що громадянин ОСОБА_1 є добросовісним набувачем - власником вказаного майна, оскільки придбав комплекс будівель у громадянина ОСОБА_6 .

Також автор апеляції звертає увагу на договори купівлі-продажу автозаправочних станцій від 19 грудня 2019 року, відповідно до яких ОСОБА_1 є добросовісним набувачем цього майна.

Прокурор та цивільний позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформовані. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути зазначену справу у відсутності прокурора та цивільного позивача, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна ОСОБА_12., яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що власником майна ОСОБА_1 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, СУ ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001317, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

18 грудня 2019 року постановою старшого слідчого СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_16. нерухоме майно, а саме:

- будівлю АЗС, загальною площею 24 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 31, адреса: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- комплекс, зокрема: автозаправку (літера «А»), загальною площею 63,5 кв. м., насосну (літера «Б»), загальною площею 40,8 кв. м., навіс (літера «В»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 22, адреса: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- автозаправну станцію: А - операторську, 8,9 кв. м., Б, кр - блок-пункт, В - навіс, У - убиральню, № 1 - 3, 1 - заправну колонку, 2 - ємність для скрапленого газу, 3,4,5 - резервуари для палива, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 238, адреса: АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- нежитлову будівлю - автозаправочну станцію, загальною площею 46,5 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 06, адреса: АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001317.

Крім того, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_2 визнано потерпілим, що підтверджується врученою йому пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

ОСОБА_2 було підготовлено цивільний позов у кримінальному провадженні до ОСОБА_3 , який було надано старшому слідчому слідчого управління ГУ НП у місті Києві ОСОБА_16.

20 грудня 2019 року (клопотання датоване 19 грудня 2019 року) цивільний позивач ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на:

- будівлю АЗС, загальною площею 24 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 31, адреса: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- комплекс, зокрема: автозаправку (літера «А»), загальною площею 63,5 кв. м., насосну (літера «Б»), загальною площею 40,8 кв. м., навіс (літера «В»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 22, адреса: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- автозаправну станцію: А - операторську, 8,9 кв. м., Б, кр - блок-пункт, В - навіс, У - убиральню, № 1 - 3, 1 - заправну колонку, 2 - ємність для скрапленого газу, 3,4,5 - резервуари для палива, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 238, адреса: АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- нежитлову будівлю - автозаправочну станцію, загальною площею 46,5 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 06, адреса: АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 .

Це клопотання мотивовано тим, що на зазначене майно необхідно накласти арешт для забезпечення цивільного позову.

24 грудня 2019 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва вищезгадане клопотання було задоволено.

Задовольняючи приведене клопотання цивільного позивача ОСОБА_2 , внесене в межах кримінального провадження 0001317, про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на:

- будівлю АЗС, загальною площею 24 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 31, адреса: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- комплекс, зокрема: автозаправку (літера «А»), загальною площею 63,5 кв. м., насосну (літера «Б»), загальною площею 40,8 кв. м., навіс (літера «В»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 22, адреса: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- автозаправну станцію: А - операторську, 8,9 кв. м., Б, кр - блок-пункт, В - навіс, У - убиральню, № 1 - 3, 1 - заправну колонку, 2 - ємність для скрапленого газу, 3,4,5 - резервуари для палива, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 238, адреса: АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- нежитлову будівлю - автозаправочну станцію, загальною площею 46,5 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 06, адреса: АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на зазначене нерухоме майно з огляду на те, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 170 КПК України, оскільки є речовим доказом у кримінальному провадженні, а також з метою збереження майна, яке є засобом забезпечення цивільного позову.

З вказаним рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого (прокурора) чи цивільного позивача, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Вищевикладених вимог закону слідчий суддя та цивільний позивач, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на:

- будівлю АЗС, загальною площею 24 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 31, адреса: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- комплекс, зокрема: автозаправку (літера «А»), загальною площею 63,5 кв. м., насосну (літера «Б»), загальною площею 40,8 кв. м., навіс (літера «В»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 22, адреса: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- автозаправну станцію: А - операторську, 8,9 кв. м., Б, кр - блок-пункт, В - навіс, У - убиральню, № 1 - 3, 1 - заправну колонку, 2 - ємність для скрапленого газу, 3,4,5 - резервуари для палива, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 238, адреса: АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- нежитлову будівлю - автозаправочну станцію, загальною площею 46,5 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 06, адреса: АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, та забезпечення цивільного позову, цивільний позивач ОСОБА_2 повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні докази на підтвердження існування правових підстав для арешту вказаного нерухомого майна саме з такою метою.

Однак доказів того, що на перелічене вище нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , може бути накладено арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), в клопотанні цивільного позивача не приведено і в матеріалах, які додані до клопотання, не існує.

Так, відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, 18 грудня 2019 року цивільний позивач ОСОБА_2 заявив до ОСОБА_3 цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на суму 4698090 гривень. Будь-яких претензій майнового характеру до громадянина ОСОБА_7 в матеріалах провадження не міститься, він не є підозрюваним у справі і не має жодного відношення до цього кримінального провадження, а тому на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_1 , не може бути за таких умов накладено арешт саме з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Також слід зауважити, що накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, про яку згадано в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, є можливим лише за клопотанням прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, як то визначено в ч. 1 ст. 171 КПК України, однак ці особи з таким клопотанням до суду не зверталися.

Крім того, як встановила колегія суддів, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.

На підставі приведених вище обставин, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга власника майна ОСОБА_1 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_2 про накладення арешту на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_1 , як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання цивільного позивача ОСОБА_2 та накладено арешт на нерухоме майно, а саме на:

- будівлю АЗС, загальною площею 24 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 31, адреса: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- комплекс, зокрема: автозаправку (літера «А»), загальною площею 63,5 кв. м., насосну (літера «Б»), загальною площею 40,8 кв. м., навіс (літера «В»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 22, адреса: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- автозаправну станцію: А - операторську, 8,9 кв. м., Б, кр - блок-пункт, В - навіс, У - убиральню, № 1 - 3, 1 - заправну колонку, 2 - ємність для скрапленого газу, 3,4,5 - резервуари для палива, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 238, адреса: АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- нежитлову будівлю - автозаправочну станцію, загальною площею 46,5 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 06, адреса: АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_2 про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на:

- будівлю АЗС, загальною площею 24 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 31, адреса: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- комплекс, зокрема: автозаправку (літера «А»), загальною площею 63,5 кв. м., насосну (літера «Б»), загальною площею 40,8 кв. м., навіс (літера «В»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 22, адреса: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- автозаправну станцію: А - операторську, 8,9 кв. м., Б, кр - блок-пункт, В - навіс, У - убиральню, № 1 - 3, 1 - заправну колонку, 2 - ємність для скрапленого газу, 3,4,5 - резервуари для палива, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 238, адреса: АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- нежитлову будівлю - автозаправочну станцію, загальною площею 46,5 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 06, адреса: АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ ___________________ ____________________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10