Провадження №: 1-кс/755/1202/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004103 від 28.12.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004103 від 28.12.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримала заяву про відвід та доповнення до неї, та просила вказану заяву задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлена про судове засідання згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явилася, правом подачі пояснень, у тому числі письмових, не скористалася.

Заслухавши думку прокурора, враховуючи вимоги ст. ст. 22, 26 та 81 КПК України, вважаю за можливе розглянути заяву про відвід судді у відсутність осіб, що не з`явилися, і приходжу до наступних висновків.

У провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004103 від 28.12.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.
15.07.2022 року у вказаному кримінальному провадженні прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді ОСОБА_6 на підставі п. 4 ч.1 ст.75 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями ст. 75, ст. 76 КПК України визначено чіткий перелік підстав, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

У заяві про відвід прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 посилається на те, що суддя ОСОБА_6 підлягає відводу на підставі п. 4 ч.1 ст.75 КПК України, зі змісту яких слідує, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у її неупередженості.

Так, у своїй заяві про відвід прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 вказує, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2017 року матеріали відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0004103, за ч. 2 ст. 127 КК України виділено в окреме провадження (справа № 755/15324/17) та судове провадження відносно останніх зупинено. Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 30.08.2019 року, головуючим суддею ОСОБА_6 , ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 127 КК України та виправдано у зв`язку із недоведеністю, що ним вчинено кримінальне правопорушення, у якому його звинувачують. Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.07.2021 року виправдувальний вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 30.08.2019 року щодо ОСОБА_8 залишено без змін. На вказане рішення апеляційного суду стороною обвинувачення до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду подані касаційні скарги, які на даний час судом не розглянуті.

Таким чином, оскільки суддею ОСОБА_6 досліджено та надано оцінку значній частині доказів у кримінальному провадженні № 0004103 від 28.12.2016 року при ухвалені виправдувального вироку відносно ОСОБА_8 , у сторони обвинувачення є об`єктивний сумнів у її неупередженості та об`єктивності при судовому розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в забезпечені рівних умов для реалізації сторонами їх процесуальних прав, виконання процесуальних обов`язків, винесенні законного та обґрунтованого судового рішення.

На думку прокурора, головуюча суддя ОСОБА_6 має сформовану правову позицію щодо обставин кримінального правопорушення та обставин, що підлягають доказуванню, належності та допустимості отриманих в ході досудового розслідування доказів, що буде впливати на об`єктивність та неупередженість реалізації нею повноважень, пов`язаних із здійсненням судочинства у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, на даний час у касаційному порядку за касаційними скаргами сторони обвинувачення оскаржується в тому числі процесуальне рішення судді ОСОБА_6 , тому ця обставина може свідчити про упереджене суб`єктивне ставлення судді до цієї сторони кримінального провадження.

Разом з цим, під час судового розгляду даної заяви за наданими суду матеріалами, не встановлено наявності певної особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Відповідно до ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ж ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Між тим, у судовому засіданні прокурор не довела обставин, на які посилається у заяві прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , зокрема, прокурор не змогла пояснити, яким чином реалізація права сторони на оскарження судового рішення в касаційному порядку може впливати на упередженість судді в кримінальному провадженні. Крім того, прокурор не надала відомостей про допит судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні в якості свідка, про що було зазначено у доповненнях до заяви про відвід. Інші зазначені прокурором обставини також є необґрунтованими та не підтверджуються жодними доказами.

Таким чином, вважаю, що заявником в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості судді ОСОБА_6 , що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави згідно вимог кримінального процесуального закону України для відводу судді відсутні.

Керуючись ст. ст.1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 369-372 КПК України, суддя,-

у х в а л и в:

У задоволені заяви прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004103 від 28.12.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_9