ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/891/22 Справа № 203/3253/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001450 10 червня 2019 року, якою кримінальне провадження щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2022 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001450, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Обгрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що 11 червня 2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру, тобто досудове розслідування у кримінальному провадженні повинно було закінчитися прийняттям прокурором одного з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, до 11 серпня 2019 року, при цьому строк досудового розслідування у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України, не продовжувався, відкриття матеріалів провадження відбулось 13 серпня 2019 року, обвинувальний акт складено прокурором у цей же день та 09 вересня 2019 року направлено до суду, тобто ознайомлення обвинуваченого, складання обвинувального акту та його направлення до суду відбулось поза межами строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що закон пов`язує закриття кримінального провадження із всебічним, повним та неупередженим дослідженням усіх обставин кримінального провадження та безпосереднім дослідженням й оцінкою показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, що під час судового розгляду зроблено не було. Вказує, що слідчим було повідомлено обвинуваченого про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування 09 серпня 2019 року, тобто у межах строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, та в подальшому 14 серпня 2019 року прокурором здійснено відповідну відмітку у ЄРДР про скерування обвинувального акту до суду. Вказує, що враховуючи дуже великий обсяг, як вхідної, так і вихідної кореспонденції документи надходять до місць призначення, у тому числі і до суду, з затримками, які не повинні трактуватись судом як порушення строку досудового розслідування. Вважає, що право закрити кримінальне провадження з підстави, визначеної п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, має виключно прокурор.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення, як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Судове рішення згідно зі ст. 370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

При постановленні оскарженої ухвали судом першої інстанції вказані норми закону були дотримані.

Висновок суду першої інстанції про те, що на підставі п. 10. ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження №0001450 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 ККУкраїни, підлягає закриттю у зв`язку із тим, що звернення прокурора з обвинувальним актом до суду в цьому кримінальному провадженні відбулось поза межами строку досудового розслідування, є законним, обґрунтованим, вмотивованим та таким, що повністю відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

В силу п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Таким чином, з огляду на наведені вимоги закону, строк досудового розслідування, якщо його не було продовжено, складає два місяці з моменту повідомлення особі про підозру до направлення обвинувального акта до суду.

У постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 вересня 2021 року сформульовано правовий висновок про те, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням), а тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, й безпосередньо направлено на адресу суду. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Водночас, положеннями ч. 1 ст. 290 КПК України передбачено, що складанню обвинувального акта передує виконання прокурором або слідчим за його дорученням обов`язку повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Після такого повідомлення сторона захисту має право знайомитися з відповідними матеріалами у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, і строк такого ознайомлення, згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Отже, у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.

При цьому, з аналізу зазначених положень кримінального процесуального закону слідує, що повідомленням про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у контексті ст. 290 КПК України є безпосередньо сповіщення, доведення до відома підозрюваного та його захисника такої інформації, тому факт повідомлення цієї інформації стороні захисту має бути належно підтверджений.

На переконання апеляційного суду суд, закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , в повній мірі врахував вищезазначені вимоги закону та дійшов обґрунтованого висновку про направлення обвинувального акту до суду поза межами строку досудового розслідування.

З матеріалів провадження слідує, що 11 червня 2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Останнім днем досудового розслідування судом встановлено 11 серпня 2019 року.

Строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України, не продовжувався, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування, який згідно ст. 291 КПК України є обов`язковим додатком до обвинувального акта, та в якому відсутні відомості про продовження строку досудового розслідування.

Крім того, з даного реєстру слідує, що під час досудового розслідування постанов про зупинення кримінального провадження не виносилось, що також не заперечувалось прокурором в апеляційній скарзі.

09 серпня 2019 року слідчим було складено повідомлення про завершення досудового розслідування.

Згідно з протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 13 серпня 2019 року ознайомлення з матеріалами досудового розслідування обвинуваченим та його захисником здійснювалося з 10.10 год. по 12.30 год. 13 серпня 2019 року. Також в той же день прокурором затверджений та вручений підозрюваному під розписку обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні.

Між тим, матеріали провадження не містять жодних відомостей на підтвердження направлення стороні захисту та отримання ними повідомлення про завершення досудового розслідування.

На переконання апеляційного суду суд, надавши вказаним обставинам обгрунтовану оцінку, дійшов правильних висновків, що виконання органом досудового розслідування 09 серпня 2019 року вимог ст. 290 КПК України щодо повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування взагалі не відбулося, а надання доступу до матеріалів провадження було здійснено після закінчення строку досудового розслідування, як відповідно і звернення до суду з обвинувальним актом, який скеровано до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, про що свідчить вхідний штамп суду від 09 вересня 2019 року за вх.13649.

При цьому доводи прокурора про складання слідчим повідомлення у межах строку досудового розслідування не спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки виконання органом досудового розслідування вказаних дій не є початком строку ознайомлення з матеріалами, який відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України не включається до строків досудового розслідування, адже ознайомлення не може розпочатися раніше, ніж підозрюваному та захиснику стане відомо про надання доступу до матеріалів провадження.

Частина 2 ст. 28 КПК України встановлює загальне правило, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Водночас ч. 5 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадженні щодо нього було закрите.

Ця норма кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 116 КПК України, яка передбачає, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Ч. 2 ст. 114 КПК України передбачено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом.

На підставі викладеного висновок суду першої інстанції про те, що фактичне звернення прокурора з обвинувальним актом до суду відбулось поза межами строку досудового розслідування, повністю відповідає фактичним обставинам цього кримінального провадження.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що датою звернення до суду з обвинувальним актом необхідно вважати дату внесення прокурором відповідної відмітки у ЄРДР про скерування обвинувального акту до суду, а саме 14 серпня 2019 року, є необгрунтованими, оскільки досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має три ключові стадії: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику та іншим особам відповідно до ст. 290 КПК України; закінчення, яке пов`язане КПК України зі зверненням до суду з обвинувальним актом, тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду, а саме його фактичним направленням до суду, як це передбачено у ст. 219 КПК України. При цьому, за умови доставляння обвинувального акта до суду нарочно, моментом звернення до суду з обвинувальним актом є саме дата його надходження безпосередньо до суду, а не дата вказана у супровідному листі.

Вказане також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2021 року у справі №676/6116/18 та у постанові від 05 квітня 2021 року у справі №676/804/20.

При цьому доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не міг на підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про закриття провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України,так як вказаною статтею не передбачено такого права у суду, є безпідставними, оскільки п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Також на необхідність перевірки судом першої інстанції під час проведення підготовчого судового засідання дотримання прокурором вимог, передбачених ст.ст. 291, 293 КПК України, та виконання ним приписів ст. 219 КПК України в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування зазначав і Верховний Суд України у своїх висновках, що містяться у постанові суду від 15 вересня 2021 року у справі 711/3111/19.

Отже, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд, про що йдеться в апеляційній скарзі прокурора, суд апеляційної інстанції не знаходить.

З урахуванням вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора та залишення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4