Справа 362/1354/22 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3313/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2022 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2022 ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 185 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 15 жовтня 2022 року включно. Визначено розмір застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 гривень 00 копійок.
В обґрунтування мотивів ухваленого рішення, суд вказав на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були наявні при застосуванні запобіжного заходу не зменшились, що указує на необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав про те, що в клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 відсутнє належне обґрунтування наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, захисником указано про те, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні вже закінчено та всі свідки допитані, що свідчить, на переконання апелянта, про відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, захисник указав про відсутність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово звертався до прокурорів у кримінальному провадженні з метою зміни щодо нього запобіжного заходу, у зв`язку з бажанням останнього стати на захист Батьківщини. Поряд з цим, апелянт указав про те, що обвинувачений ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, що на думку сторони захисту, свідчить про можливість застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, можливість застосування якого місцевим судом розглянута не була. Зважено захисником і про те, що під час розгляду клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 08.02.2022, захист обвинуваченого здійснював адвокат ОСОБА_8 за призначенням, який не мав повноважень на здійснення захисту обвинуваченого під час розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, захистом звернуто увагу на розмір застави, який не відповідає матеріальному стану обвинуваченого, оскільки останній є єдиним годувальним в родині, з моменту затримання перебуває під вартою та позбавлений можливості працювати з метою внесення застави, будь якого майна у власності не має. За наведених обставин просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

09.09.2022 на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 в якому останній просив проводити розгляд його апеляційної скарги за його відсутності та відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор до суду також не з`явився, будь яких заяв від прокурора не надходило.

Відповідно до вимог ст. 422-1 ч.4 КПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з огляду на наступне.
За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів справи питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою було вирішене на стадії судового розгляду. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході судового розгляду, суд першої інстанції визнав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та не припинили свого існування на момент вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині необхідності продовження тримання ОСОБА_6 під вартою апеляційна скарга захисника не містить.
Щодо можливості застосування до обвинуваченого інших альтернативних заходів, то колегія суддів у даному питанні зважає на наступне.

На думку колегії суддів запобіжний захід у виді домашнього арешту не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та попередити ризик переховування його від суду у зв`язку із його недостатнім стримуючим впливом. Посилання захисника на наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, на думку колегії суддів, є не у повній мірі обґрунтованим, оскільки наявність квартири, яка належить матері цивільної дружини обвинуваченого, не може саме по собі свідчити про наявність таких соціальних зв`язків, які зможуть усунути існуючі ризики.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано альтернативний запобіжний захід, а саме, заставу у розмірі 198480 грн. На думку колегії суддів визначений розмір застави не можна вважати непомірним з урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення і ступеня тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень та існуючих ризиків. Вказаний розмір застави, на думку колегії суддів, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Доводи захисника щодо порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 також, на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки з оскаржуваної ухвали вбачається, що питання продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою вирішувалось судом першої інстанції за участі обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, ОСОБА_6 та його захисник мали можливість висловити свої доводи з посиланням на відповідні докази щодо відсутності підстав для продовження застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і вказані доводи були враховані судом при постановленні оскаржуваної ухвали.

Посилання захисника на ту обставину, що в судовому засіданні, яке відбулось 08.02.2022р. приймав участь адвокат без повноважень на участь в судовому засіданні не спростовують правильність висновків суду щодо необхідності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з урахуванням обставин та доводів, які були наведені прокурором і стороною захисту в судовому засіданні 17.08.2022р. Крім того, ухвала суду від 08.02.2022р. не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції у даному судовому засіданні.

Враховуючи викладене, ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ