ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/857/22
Провадження № 1-кп/210/372/22

"25" липня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 11 лютого 2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000110 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олександрівка, Широківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме:

- 05.08.1987 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.206 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 11.11.1991 із ВТК № 21;
- 10.04.1989 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч.1, 229-6 ч.1, 140 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 11.11.1991 року по відбуттю строку покарання;
- 17.08.1993 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.196-1 ч.1, 196-1 ч.2, 140 ч.2, 140 ч.3, 42 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 08.12.1997 року по відбуттю покарання;
- 24.09.1998 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.229-6 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 01.12.1998 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.42 ч.3 КК України частково приєднано невідбутий строк по вироку Довгинцівського районного суду від 24.09.1998 року, остаточно 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 23.12.2003 року по відбуттю покарання;
- 05.02.2005 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 04.04.2006 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.213 ч.1 КК України до штрафу в сумі 1700 гривень;
- 10.05.2006 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.309 ч.2, 307 ч.2, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 17.06.2009 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 7 днів;
- 06.09.2010 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71,81 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців по вироку Інгулецького р/с м. Кривого Рогу від 10.05.2006 року, остаточно 2 роки позбавлення волі. Звільнився 23.03.2012 року умовно-достроково на 5 місяців 20 днів;
- 08.02.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 213 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт;
- 27.03.2014 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст.213 ч.2 КК України до штрафу в сумі 25000 гривень;
- 21.03.2017 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71,72 КК України частково приєднано покарання по вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2014 року до 3 років 25 днів позбавлення волі;
- 20.06.2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, ст. 389 ч.2, ст. 70 ч.1, ст. 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднано невідбутий строк по вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.03.2017 року, остаточно 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнився 12.12.2018 року із невідбутою частиною покарання у вигляді 10 місяців 22 днів;
- 14.04.2022 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставин.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимим, зокрема 20.06.2017 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, ст. 389 ч.2, ст. 70 ч.1, ст. 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі та на підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднано невідбутий строк по вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.03.2017 року та призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі, у зв`язку із чим, маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення за наступних фактичних обставин.

ОСОБА_4 10.02.2022 близько о 18 годині, знаходячись по АДРЕСА_2 , маючи вільний доступ до всіх приміщень вказаної квартири, побачив у дерев`яній тумбочці мобільний телефон «Redmi 9A» чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , без сім-карти, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Redmi 9A» чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , без сім-карти, вартість якого відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи № 698 від 17.02.2022, складає 1799,40 гривень. Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи можливість розпоряджатися чужим майном на свою користь.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Просив суворо не карати.
ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяв та клопотань не має. При визначенні міри покарання покладався на розсуд суду.
Прокурор заявила клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просила не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Обвинувачений дане клопотання підтримав.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, потерпілої, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.
Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, таємневикрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно з частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно з частиною 4 статті 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 185 КК України є нетяжким злочином.
При визначені виду та розміру покарань суд керується вимогами статей 65-68 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 скоїв нетяжкий злочин, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий в тому числі за вчинення аналогічних злочинів; під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, не одружений, дітей на утриманні немає, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Завдана майнова шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та сприяння у розкритті злочину. Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Ураховуючи викладені обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, тяжкість наслідків, суспільну небезпеку, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавленняволі.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги досудову доповідь від 27.06.2022 року, згідно з якою виконання покарання у громаді ОСОБА_4 можливе за умови якщо заходи спрямовані на його офіційне працевлаштування та здійснення з боку органу пробації нагляду, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.с.35-37).
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_4 основного покарання у вигляді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Крім того, остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити за правилами частини 4 статті 70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вироком від 14 квітня 2022 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Вказаний вирок оскаржений не був, набрав законної сили 14 травня 2022 року.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за необхідне визначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки, кримінальне правопорушення, за яке призначається покарання ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, було вчинене ним 10.02.2022 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засуджених та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, виходячи з наступного.
Питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому з огляду на положення ст. 75 КК законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання, як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.
Щире каяття як таке характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася. За наявності щирого каяття особи не обов`язковим має бути активне сприяння у розкритті злочину. Активне сприяння розкриттю злочину є окремою обставиною, що пом`якшує покарання, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 66 КК України.
Тобто передбачені пунктом 1 частини 1 статті 66 КК обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної (постанова Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 297/562/17 (провадження № 51-329км18).
Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , оскільки не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, беззаперечно визнав вину, тяжких наслідків від його дій не настало, активно сприяв в розкритті злочину, матеріальну шкоду відшкодовано шляхом повернення майна, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 КК України.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування даного кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком покаранням, призначеним вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2022 року, остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.
Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та на підставі п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбуття покарання відраховувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази: мобільний телефон «Redmi 9A» чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , без сім-карти, який згідно розписки переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у володінні останнього за належністю.
Витрати на проведення експертиз відсутні.

Матеріали кримінального провадження, внесеного 11.02.2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000110 - залишити у справі № 210/857/22 (провадження № 1-кп/210/372/22).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1