УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001674 від 20.08.2022 року за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001674 від 20.08.2022 року за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, в якому просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та вхідну групу консольного типу на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 із забороною вчиняти будь-які дії відносно вказаного майна, зокрема із забороною користуватись та розпоряджатись вказаними об`єктами нерухомого майна будь-якими особами та із забороною проводити будівельні роботи та здійснювати реконструкцію вказаного нерухомого майна.

Мотивуючи клопотання прокурор вказує, що починаючи з січня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , проводиться самоуправна реконструкція квартири АДРЕСА_3 під нежитлове приміщення (офіс) з влаштуванням окремої вхідної групи консольного типу із зайняттям земельної ділянки.

Так, 20.08.2022 року до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява головного спеціаліста контролю за благоустроєм Шевченківського району м. Києва ОСОБА_5 щодо того, що 20.08.2022 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 під час перевірки виявлено порушення благоустрою, а саме пошкодження зеленої зони при облаштуванні вхідної групи до приміщення квартири АДРЕСА_3 .

В подальшому, 20.08.2022 року під час огляду місця події виявлено вхідну групу до першого поверху у вигляді металевого каркасу, дві траншеї що ведуть до зазначеної вхідної групи, будівельні матеріали, мішки з будівельним сміттям. Також під час огляду встановлено, що вказана металева конструкція виходить за межі будинку та займає територію навколо будинку.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира АДРЕСА_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.09.2022 року під час допиту ОСОБА_4 останній повідомив, що у вересні 2021 року придбав вказану квартиру з метою здійснення підприємницької діяльності та отримавши дозвільні документи на проведення будівельної діяльності, 21.07.2022 року почав проводити будівельні роботи по реконструкції квартири АДРЕСА_4 , під нежитлове приміщення (офіс), з влаштуванням окремої вхідної групи консольного типу з облаштуванням тротуарної доріжки. Окрім цього, ОСОБА_4 долучено до матеріалів кримінального провадження правовстановлюючі документи на вказану квартиру та дозвільні документи на проведення будівельних робіт з реконструкції квартири під нежитлове приміщення.

Відповідно до наданої дозвільної документації, зокрема, містобудівним умовам та обмеженням для проектування об`єкта будівництва №21729 від 24.12.2021 року та контрольної картки №22100014-Шв за вказаною адресою проводиться реконструкція квартири АДРЕСА_3 під нежитлове приміщення (офіс) з влаштуванням окремої вхідної групи консольного типу (без зайняття земельної ділянки). Однак відповідно до огляду місця події від 20.08.2022 за адресою: АДРЕСА_2 встановлена металева конструкція виходить за межі будинку та займає територію навколо будинку.

Відповідно до наданої ОСОБА_4 проектної документації, зокрема робочого проекту №13/01/2022-АБ виданого ТОВ «КБ» Експерт Проект» «Реконструкція квартири АДРЕСА_4 », площа приміщення квартири збільшена з 44.72 кв.м. на 69.03 кв.м. за рахунок приєднання до приміщення квартири лоджії, як розташована із зовнішньої сторони будинку, шляхом зайняття земельної ділянки навколо буд. АДРЕСА_2 .

15.09.2022 року під час допиту потерпілої ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , остання повідомила, що категорично проти проведення будівельних робіт, також зазначила, що вказані будівельні роботи заважають багатьом мешканця будинку, встановлена вхідна група займає площу навколо земельної ділянки, під час проведення будівельних робіт вибито прохід в несучій стіні будинку, що може призвести до негативних наслідків.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна - об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Прокурор в своєму клопотанні зазначає, що внаслідок незаконної будівельної діяльності зі сторони ОСОБА_4 , шляхом самоуправного облаштування окремої вхідної групи консольного типу на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 , виникла необхідність у накладенні арешту на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та вхідну групу консольного типу на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 із забороною проведення будь-яких будівельних робіт відносно вказаного майна.

14.09.2022 року винесено постанову про визнання об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер 000, за адресою: АДРЕСА_1 та вхідну групу консольного типу на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , речовим доказом.

Прокурор в клопотанні, як підставу для арешту вищезазначеного майна зазначає, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме те, що відносно вказаного об`єкта нерухомого майна вчиняються активні дії щодо його незаконної реконструкції, тобто зазначене нерухоме майно піддається незаконному протиправному впливу та є об`єктом кримінально протиправних дій

Посилаючись на вищевикладені обставини, прокурор просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не викликався з метою необхідності забезпечення арешту майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні прокурора, та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а тому суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Разом із цим, на переконання слідчого судді в клопотанні прокурором належним чином не доведено той факт, що потреби досудового розслідування щодо накладення арешту на нерухоме майно, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, на яке прокурором планується накласти арешт, а також те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу для кримінального провадження № 0001674 від 20.08.2022 року.

Також, слідчий суддя звертає увагу на суто формальний характер постанови дізнавача Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 14.09.2022, копія якої долучена до матеріалів клопотання, яка також не містить посилання на конкретні критерії, визначені ст. 98 КПК України, яким нібито відповідають об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, за адресою: АДРЕСА_1 , та вхідна група консольного типу на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, слідчий суддя вважає, що досягнення мети досудового слідства в рамках даного кримінального провадження не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно.

Крім того, на переконання слідчого судді, ініціювання прокурором питання про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, з урахуванням того, що не встановлено належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 дійсно здійснюються будівельні роботи, без дозвільних документів, не відповідає положенням Конституції України, вимогам кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Також слідчий суддя звертає увагу сторони обвинувачення на те, що арешт на майно не може бути накладено з метою припинення протиправної діяльності, оскільки вказаний захід забезпечення кримінального провадження, може бути застосований, з метою збереження речових доказів.

Крім того, прокурором до матеріалів клопотання не долучено будь-яких доказів відсутності у ОСОБА_4 дозвільних документів на здійснення будівельних робіт, оскільки з наявних у слідчого судді матеріалів, навпаки вбачається протилежне, а саме наявність у останнього дозволу на здійснення будівельних робіт за даною адресою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001674 від 20.08.2022 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, а саме на: об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та вхідну групу консольного типу на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001674 від 20.08.2022 року за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1