Справа № 357/6686/22
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

08 серпня 2022 року слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київська область, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 30001276, яке внесене до ЄРДР 12 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно із клопотанням слідчий ОСОБА_6 просив: продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування.

В його обґрунтування зазначав, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Її обґрунтованість підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні доказами, а саме: оглядом місця події від 12 червня 2022 року, допитом підозрюваного ОСОБА_4 , слідчим експериментом за участі ОСОБА_4 , затриманням ОСОБА_4 , повідомленням про підозру ОСОБА_4 , допитом свідка ОСОБА_8 , допитом свідка ОСОБА_9 , допитом свідка ОСОБА_10 та іншими доказами.

Згідно із ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_11 від 14 червня 2022 року, ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого закінчується 10 серпня 2022 року.

Вважав, що наразі, наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду чи органу досудового розслідування; впливу на свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень, які установлені, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , відсутність у нього місця роботи, джерела доходу, підозру його у вчиненні насильницького злочину.

Вважав, що запобігти їм можливо лише триманням підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, адже такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання, домашній арешт не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, він має одне місце проживання, разом із іншими свідками, а також немає коштів для найму іншого житла, а ризик втечі є високим.

В ході розгляду клопотання, прокурор ОСОБА_3 підтримав його за обставин та підстав викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, за місцем проживання ОСОБА_4 , оскільки, вважали, що зазначені прокурором ОСОБА_3 ризики недоведені та необґрунтовані.

Із наданих матеріалів установлено таке.

Згідно із витягом, 12 червня 2022 року до ЄРДР внесені відомості про кримінального провадження № 0001276, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до повідомлення про підозру від 12 червня 2022 року, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, за таких фактичних обставин.

11 червня 2022 року близько 20:50 год. ОСОБА_4 перебував за місцем проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , де займався ремонтом автомобіля.

В цей час між вказаними особами виникла сварка, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час сварки у ОСОБА_4 , виник умисел на заподіяння ОСОБА_12 , тяжких тілесних ушкоджень. З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_4 знаходячись у подвір`ї вищевказаного будинку, діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпечність своїх дій, а також бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілому, умисно наніс декілька ударів кулаками обох рук по обличчю ОСОБА_12 та декілька ударів ногами по тулубу останнього.

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження, внаслідок яких ОСОБА_12 помер на місці.

Згідно із ухвалою слідчої судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_11 від 14 червня 2022 року, до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, до 10 серпня 2022 року включно.

Відповідно до постанови керівника Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_13 від 05 серпня 2022 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 30001276, яке внесене до ЄРДР 12 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, продовжений до трьох місяців, а саме до 12 вересня 2022 року, оскільки потрібно закінчити судові експертизи: три судово-імунологічні експертизи; судова молекулярно-генетична експертиза, судово-цитологічна експертиза.

Суддя дослідивши надані матеріали, при постановлені ухвали, виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно із ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчою суддею установлено, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 12 серпня 2022 року.

Слідчій судді доведено, що кримінальне провадження № 30001276, яке внесене до ЄРДР 12 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не може бути завершене до закінчення вказаного строку, що стверджується постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_13 від 05 серпня 2022 року.

Таким чином, необхідно установити, чи продовжують існувати заявлені прокурором ОСОБА_3 ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду чи органу досудового розслідування; впливу на свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Слідча суддя зазначає, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Макаров проти Росії», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідча суддя зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, неодружений, непрацюючий, відомості про джерело доходів відсутні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідча суддя зазначає, що згідно із ч. 2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого, - карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Згідно із ст. 12 КК України, вказане кримінальні правопорушення є тяжким злочином.

Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

Таким чином, слідча суддя вважає, що тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , відсутність у нього стримуючих факторів від втечі такі, як робота, місце навчання, сім`я, а також факт того, доводить, що існує ризик втечі підозрюваного ОСОБА_4 від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який, з огляду на незначний час, після дати вчиненого кримінального правопорушення, про яке зазначено в підозрі, є високим.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту (п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Плєшков проти України» від 10.02.2011 року, заява № 37789/05).

Слідчою суддею установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 обізнаний про місце проживання свідків, покази яких є ключовими, що разом із покаранням, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , характер злочину у яких він обвинувачується, який пов`язаний із насильством, доводить, що є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може погрозами, вмовляннями та іншим способом здійснити спроби впливу на свідків.

Слідчій судді не підтверджено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий, а кримінальне провадження, у якому він підозрюється, вчинено на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Таким чином, не доведено, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення нових кримінальних правопорушень.

Отже, слідча суддя вважає, що наразі, установлені ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не втратили свою актуальність.

Слідчій судді доведено, що іншими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 досягти мети передбаченої у ч. 1 ст. 177 КПК України, не буде можливим, оскільки ризик втечі є високим, а інші запобіжні заходи не зможуть його попередити, адже в нього відсутні поручителі, а домашній арешт він просив призначити за місцем проживання свідків, що не запобігатиме установленому ризику, передбаченому ч. 3 ст. 177 КПК України, тобто впливу на свідків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 183 КПК України, слідча суддя не визначає розмір застави.

Таким чином, слідча суддя клопотання слідчого ОСОБА_6 задовольняє.

Керуючись ст. 182, 183, 199, 200 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування, на тридцять шість днів, тобто до 12 вересня 2022 року

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

В частині продовження строку тримання під вартою, ухвала підлягає негайному виконанню, після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений 12 серпня 2022 року о 08:00 год.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1