ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 609/185/22

1-кп/609/35/2022

21 березня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не депутата, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 30.01.2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шумського районного суду Тернопільської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 30 січня 2022 року.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , у вересні 2021 року, точної дати, часу досудовим розслідуванням не встановлено, отримав інформацію від невстановлених слідством осіб про можливість купівлі посвідчення водія, через додаток «Instagram». В цей час, розуміючи, що посвідчення водія на право керування транспортним засобом видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, у ОСОБА_4 , виник кримінально-протиправний умисел направлений на використання такого посвідчення при керуванні транспортним засобом отриманого всупереч вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 року №340.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 у вересні 2021 року через додаток «Instagram» невстановленій слідством особі надіслав свої дані із фотографією. В подальшому ОСОБА_4 в жовтні 2021 року точної дати, часу досудовим розслідуванням не встановлено, поїхав у м. Рівне, де біля торгового центру «Арена», що знаходиться за адресою: вул. Київська, 67, м. Рівне, зустрівся із невідомим чоловіком, який йому надав завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане Центром 6142, яке згідно висновку експерта виготовлено не на спеціалізованому підприємстві, яке повинно здійснювати його виготовлення і не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Далі ОСОБА_4 , 29 січня 2022 року, близько 20 години 30 хвилин, діючи умисно, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи завідомо підроблений документ, перебуваючи за кермом автомобіля ВАЗ 21053 д.р.н. НОМЕР_2 , на автомобільній дорозі Т-2008 поблизу с. Новостав, Кременецького району, Тернопільської області, за скоєння адміністративного правопорушення був зупинений працівниками СРПП №1 відділення поліції №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області та під час перевірки документів надав поліцейському СРПП №1 відділення поліції №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , видане Центром 6142 від 16.09.2021 на його ім`я, яке надавало йому право керувати транспортним засобом, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, у зв`язку із вчиненням вказаних вище умисних, протиправних дій ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України тобто, використання завідомо підробленого документа.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, який затверджено прокурором.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме щодо фактичних обставин скоєного визнав повністю. Пояснив, що дійсно у вересня 2021 року через додаток «Instagram» невідомій йому особі надіслав свої дані та фотографію, після чого, десь в жовтні 2021 року по приїзду в м. Рівне зустрівся із цим чоловіком, який передав йому підроблене посвідчення водія, за яке він заплатив йому 11000 грн. Далі, 29 січня 2022 року поблизу с. Новостав, Кременецького району, Тернопільської області його спинили працівники поліції за вчинене ним адміністративне правопорушення під час керування власним автомобілем і на їх вимогу він надав для огляду завідомо підроблене посвідчення водія, видане на його ім`я.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор звернув увагу, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення знайшло своє підтвердження в повному обсязі, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. Зазначив, що обвинуваченому доцільно призначити покарання у межах санкції за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 595 грн.
Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа і вказане правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання останнього, судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше є не судимим, по місцю реєстрації характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає, зауважень з боку старости не має, депутатом міської ради не являється, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його молодий вік та приходить висновку про призначення покарання необхідного, достатнього для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у межах передбачених санкцією ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу, що буде відповідати тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого. Призначаючи покарання у виді штрафу судом враховується майновий стан обвинуваченого, а також відсутність на його утриманні неповнолітніх дітей та повнолітніх непрацездатних осіб.

На переконання суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а тому із ОСОБА_4 слід стягнути 1716 грн. 20 коп. витрат за проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/120-22/1649-ДД від 14.02.2022року.

Питання про долю речових доказів і документів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження і таке питання потрібно вирішити в порядку ст.100 КПК України - речові докази, які підтверджують вину в скоєному і які були долучені до матеріалів кримінального провадження: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , яке упаковано у сейф пакеті 3786850, слід залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 358, 368-371, 374, 381, 382 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 35 (тридцяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає в сумі 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень.
Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування:
-судової технічної експертизи документів №СЕ-19/120-22/1649-ДД від 14.02.2022 року в розмірі 1716 грн. 20 коп.

Речові докази, а саме посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , яке упаковано у сейф пакеті 3786850, слід залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду першої інстанції може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1