Дата документу 18.07.2022 Справа № 336/4194/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/82/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/4194/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 червня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИЛА
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

27 червня 2018 року приблизно о 18.30 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на території філії «Запорізька дорожньо-експлуатаційна дільниця» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Панфьорова, 250, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, попрямував до металоконструкції асфальтобетонної установки «Тельтомат» інв. №27, яка розташована на території філії Запорізька дорожньо-експлуатаційна дільниця, де за допомогою бензоболгарки Stihl розрізав зазначену металоконструкцію, виготовлену із сталевого гнутого швелера марки 80х50х3 загальною довжиною 23 метри 1 см вагою 103 кг 260 гр вартістю 582,39 грн. та арматури марки 16 загальною довжиною 31 м вагою 33 кг 900 гр вартістю 191,2 грн., але не вчинив усіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця, так як був зупинений начальником ділянки ДП «Запорізький облавтодор» філія Запорізька дорожньо-експлуатаційна дільниця ОСОБА_8 , тим самим ОСОБА_7 намагався спричинити матеріальну шкоду ДП «Запорізький облавтодор» філія Запорізька дорожньо-експлуатаційна дільниця на суму 773,59 грн.

Вказані дії ОСОБА_7 були кваліфіковані прокурором за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яка була не доведена до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивував тим, що висновок суду про необхідність виправдання обвинуваченого є безпідставним, оскільки сам ОСОБА_7 пояснював, що працював на асфальтобетонному заводі де працівникам кілька місяців не платили заробітну плату. Оскільки він потребував грошових коштів, він вирішив порізати та здати як металобрухт іржаву решітку, яка лежала поблизу заводу. Для того, щоб порізати та вивезти металобрухт, ОСОБА_7 домовився із знайомим на ім`я ОСОБА_9 , щоб той привіз болгарку, а коли останній її привіз, то вони почали різати решітку. Відрізавши якусь частину, побачили, що прийшов начальник дільниці ОСОБА_8 та викликав поліцію. Крім того, судом не вірно викладені покази свідка ОСОБА_8 , який підтвердив, що металоконструкція, яку намагався викрасти ОСОБА_10 , є частиною асфальтобетонної установки «Тельтомат» інв. №27, який знаходиться на балансі ДП «Запорізький Облавтодор» філія «Запорізька дорожньо - експлуатаційна дільниця». Також, 04.09.2018 під час підготовчого судового засідання секретар не повідомила суд про те, хто з учасників судового провадження, викликаних та повідомлених осіб прибув у судове засідання. Всупереч вимогам ч.1 ст.344 КПК головуючим не оголошено склад суду, прокурора, представника потерпілого, а лише обвинуваченого ОСОБА_10 та не роз`яснено учасникам судового провадження право заявити відводи та не з`ясовано чи заявляють вони кому-небудь відвід. Відповідно до журналу судового засідання від 04.09.2018 секретарем зазначено про роз`яснення головуючим права заявити відводи учасникам судового провадження, чого насправді під час судового розгляду не відбувалось. 10.12.2018 в порушення глави 27 розділу IV КПК головуючим вдруге після призначення до розгляду 04.09.2018 кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 повідомлено учасників, які з`явилися у судове засідання, про проведення підготовчого судового засідання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

В судовому засіданні апеляційного суду після доповіді судді прокурор повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні. Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, зазначених прокурором в обвинувальному акті, дане правопорушення вчинено дійсно ним в чому він щиро розкаюється. При цьому обвинувачений просив вирок суду щодо нього скасувати та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора та обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, під час апеляційного розгляду обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК, та пояснив, що кримінальне правопорушення було вчинено ним за обставин, зазначених прокурором в обвинувальному акті.

Поряд з цим обвинувачений звернувся до апеляційного суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК у зв`язку із закінченням строків давності.

Положеннями ч.4 ст.286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст.49 КК є імперативною, тобто закріплює не право, а обов`язок суду розглянути відповідне клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За частиною 1 статті 285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст.49 КК встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК, яке вчинено 27.06.2018 року. Відповідно до ст.12 КК вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.

Відтак, враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене 27.06.2018 року, строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, навіть з урахуванням перебування його у розшуку з 22.02.2021 року по 17.08.2021 року, з огляду на п.2 ч.1 ст.49 КК на час апеляційного розгляду закінчився, то клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 в цій справі скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4