В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №534/455/22
Провадження №1-кп/534/124/22
06 травня 2022 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника потерпілої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000114 від 09.04.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зайцеве Артемівського району Донецької області, громадянина України, українця,працюючого на посаді майстра з ремонту технологічного устаткування ПрАТ «Полтавський ГЗК», не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, із вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2022 о 17 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні складу №5304/13805 ПрАТ «Полтавський ГЗК» розташованого за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, 16, діючи таємно, під час дії воєнного стану на території України, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, із приміщення вищевказаного складу, здійснив крадіжку світлодіодного світильника ДБО 02-18-01 SVD, вартістю 1433 гривні 65 копійок належного ПрАТ «Полтавський ГЗК».
Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину намагався зникнути, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки він був виявлений працівниками охорони ТОВ «Козацька стріла».
Матеріальної шкоди потерпілій особі не заподіяно, оскільки майно їй повернуто.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив зазначене кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі, об`єм майна, що намагався викрасти та його вартість не заперечував.
Представник потерпілої сторони ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, вирішення питання про призначення покарання залишив на розсуд суду, одночасно вказував, що на реальній мірі покарання не наполягає.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, думку прокурора, обвинуваченого, його захисника та представника потерпілої особи, які пояснили, що бажають закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, котрі маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
У силу ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно медичних довідок обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не знаходиться.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, сімейний стан обвинуваченого, який є не одруженим, наявність на утриманні малолітньої дитини, наявність офіційного працевлаштування, наявність обставин що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, стан здоров`я обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини, думку представника потерпілої особи, який не наполягав на реальній мірі покарання.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, з урахуванням приписів ч.3 ст.68 КК України.

Разом з тим, оскільки обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи його особу, визнанням ним своєї провини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, висловлювання обвинуваченим щирого жалю з приводу своїх дій та засудження своєї поведінки суд приходить до висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання, але з строком випробування.

Судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлено.
Підстав для застосування положень статей 69 та 691 КК України суд не знаходить. Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

- світлодіодний світильник ДБО 02-18-01 SVD - залишити потерпілій стороні ПрАТ «Полтавський ГЗК», як їй належні;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, представнику потерпілої особи, роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1