Справа № 308/5241/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

02.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
та його захисниці, адвокати ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/219/22, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 травня 2022 року задоволено погоджене з прокурором клопотання заступника начальника слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 (далі - слідчий), та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) діб, а саме до 01.07.2022.

З матеріалів клопотання убачається, що 04 травня 2022 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 . Відповідно до клопотання, 02.05.2022, приблизно о 21 год 25 хв, підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці на вулиці неподалік будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, безпідставно, у ході словесного конфлікту, грубо порушуючи громадський порядок та встановлені правила поведінки у громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів очевидної неповаги до суспільства, висловлювався нецензурною лайкою, після чого наніс ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 один удар у ділянку обличчя та схопив його рукою за шию. У подальшому, здійснюючи опір особам, які намагалися припинити його хуліганські дії, наніс лівою рукою затиснутою у кулак один удар в обличчя, а саме у ніс потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого той отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому спинки носа. Ці дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 296 КК України. Окрім цього, 02.05.2022, приблизно о 21 год 25 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці на вулиці неподалік будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, безпідставно, у ході словесного конфлікту наніс лівою рукою затиснутою у кулак один удар у голову, а саме в ніс потерпілого ОСОБА_11 , у результаті чого той отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому спинки носа. У подальшому 02.05.2022, приблизно о 23 годині 30 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в громадському місці на вулиці неподалік будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , з метою залякування потерпілого ОСОБА_11 наніс йому численні удари руками, а також дерев`яною палицею у ділянку голови та тулуба, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, тяжкість яких встановлюється. Ці дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 122 КК України. Слідчий у клопотанні також зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні декількох злочинів, за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років, при цьому, інкриміновані йому злочини підозрюваний скоїв у стані алкогольного сп`яніння, що згідно зі ст. 66 КК України є обставиною, що обтяжує покарання. Також слідчий вказує на наявність доказів, що підтверджують обґрунтованість підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 вчинив декілька кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, тому з врахуванням того, що Закарпатська область межує з чотирма кордонами різних країн, підозрюваний, перебуваючи на волі, може покинути територію України; також існує ймовірність того, що підозрюваному ОСОБА_6 відоме місце проживання потерпілого, членів його сім`ї, а також більшість свідків які вже допитані у кримінальному провадженні та існує достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на них, вчиняти певні дії, спрямовані на їх залякування та примушування до зміни показань, чим створить загрозу у всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування. Крім того, слідчий у клопотанні звертає увагу на те, що аналіз особистості ОСОБА_6 , свідчить про його байдужість відносно дотримання правових норм, ігнорування громадських інтересів, особливу зухвалістю у відношенні до потерпілого ОСОБА_11 . Вказані обставини свідчать про неможливість застосування інших, більш м`яких, запобіжних засобів, окрім як тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , позаяк процесуальні обов`язки ним дотримані не будуть.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, доказів, що підтверджують обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, однак за які, згідно з санкціями вказаних статей, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Слідчий суддя визнав, що з огляду на обставини вчинених правопорушень, знайшли своє підтвердження доводи сторони обвинувачення, про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчиняти тиск на свідків у кримінальному провадженні, а саме на ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_11 та може незаконно перешкоджати встановленню інших можливих свідків, а відтак вважає неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобігання вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги те, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , вчинено із застосуванням насильства відносно потерпілого, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, визнав за неможливе визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_8 , вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя безпідставно застосував відносно підзахисного найсуворіший запобіжний захід, при цьому не надав належну оцінку доказам обґрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не врахував відомості про особу підозрюваного, відсутність у нього судимостей, наявність стійких соціальних зв`язків та соціально-стримуючих факторів, зокрема незадовільний стан здоров`я підозрюваного, і те, що ОСОБА_6 має на утриманні двох малолітніх дітей та хвору матір, що підтверджується відповідними документами. Крім того, адвокат стверджує, що слідчим суддею не враховано і той факт, що ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому і готовий відшкодувати завдану шкоду потерпілому та попросити у нього вибачення. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою змінити обраний слідчим суддею запобіжній захід - тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників апеляційного розгляду: підозрюваного ОСОБА_6 та його захисниці адвокатки ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 3 ст. 296 КК України кримінальних правопорушень умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене з метою залякування потерпілого; грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), яке пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події від 03.05.2022, протоколами допитів потерпілого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом огляду предмета мобільного телефону, протоколом затримання особи у порядку ст. 208 КПК України та іншими зібраними доказами у їх сукупності, на підставі яких 03.05.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_6 діяння підпадають під ознаки передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 3 ст. 296 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінальних правопорушень. При цьому, береться до уваги й те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого чи свідків. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк до 5 років, та наявні у матеріалах кримінального провадження дані про особу підозрюваного, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які володіють відомостями про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, зокрема шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищенаведеним.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про можливість і достатність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують висновку слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним вище, як такі, що не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_6 судимостей, наявність стійких соціальних зв`язків та соціально-стримуючих факторів, зокрема незадовільний стан здоров`я та наявність на утриманні двох малолітніх дітей та хвору матір.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , поєднані із застосуванням насильства.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, впливати на потерпілого чи свідків, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого чи свідків, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, у тому числі й домашній арешт у нічний час доби, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Разом із тим, колегія суддів бере до уваги і те, що доказів, які б підтверджували факт наявності у підозрюваного таких захворювань, що виключають тримання його під вартою, у тому числі й відповідних висновків компетентних посадових осіб, у ході апеляційного розгляду не встановлено й таких стороною захисту не надано.

Тож, дослідивши доводи апеляційної скарги та обставини, на які посилається сторона захисту, у тому числі й відомості про особу підозрюваного, які характеризують його з позитивної сторони, апеляційний суд визнає такими, що не впливають та не спростовують наявність ризиків, описаних в оскаржуваній ухвалі судді, що в свою чергу унеможливлює застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Тому, доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє як такі, що не впливають на висновок суду першої інстанції про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не дають підстав для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу. При цьому, апеляційний суд враховує і те, що в матеріалах судового провадження відсутні відомості про те, що існують обставини, які унеможливлюють застосовування щодо ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу.

Разом із тим, строк тримання ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувалось під час її розгляду.

Разом із тим, апеляційний суд не бере до уваги доповнення до апеляційної скарги, які подала адвокатка ОСОБА_7 , оскільки апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав адвокат ОСОБА_8 , а зміст ч. 3 ст. 403 КПК України свідчить про те, що доповнення до апеляційної скарги вправі подавати лише особа, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 травня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання заступника начальника слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) діб, а саме до 01.07.2022 , - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: