Справа 357/3820/22 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2773/2022 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000428 від 13.02.2022 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2022 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2022 року,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зі слів маючого двох неповнолітніх дітей, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03.05.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 02.02.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 07.02.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 місяців арешту;
- 19.05.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 162, ст. 70, 72 до 1 року 1 місяця позбавлення волі, засуджено:
за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

на підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_8 за даним вироком, шляхом часткового складання приєднано покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2022 та за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.05.2022 та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
задоволено цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 22 535 грн. 66 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 12.04.2022 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку день за день;
вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.
Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, 07 лютого 2022 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, з метою незаконного заволодіння чужим майном, за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки витягнув скло вікна з рами та проник в середину підсобного приміщення УВП «УТОС», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав належні ОСОБА_10 речі на загальну суму 4 544 грн. 06 коп., чим спричинив останньому матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім цього, 12 лютого 2022 року, приблизно о 03 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, за допомогою заздалегідь підготовленого металевого лому, здійснив злам навісного замка приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , після чого проник всередину приміщення, звідки здійснив крадіжку належних ОСОБА_9 речей на загальну суму 98 012 грн. 32 коп., чим спричинив останньому матеріальних збитків у вказаному розмірі.

В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій, вважав вирок незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через його суворість. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що він щиро розкаявся та повністю свою вину у вчиненому, та з врахуванням тієї обставини, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, вважав за можливе пом`якшити призначене йому місцевим судом покарання за вчинені кримінальні правопорушення. Просив скасувати оскаржуваний вирок та пом`якшити призначене покарання.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
обвинуваченого та захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;
прокурора, який апеляційну скаргу вважав необґрунтованою та просив залишити її без задоволення;
вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України учасниками судового провадження не оскаржується.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про суворість призначеного йому покарання, то вони, на думку колегії суддів, є не обгрунтованими.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України та остаточного покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України вимог вищезазначених норм кримінального закону повною мірою дотримався.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є умисним тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень, у тому числі і злочинів проти власності, за які відбував покарання у виді позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив умисний тяжкий злочин, не має постійного джерела доходів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до статті 66 КК України судом першої інстанції визнано та враховано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, також судом врахована наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочинів. Крім того, колегія суддів звертає увагу на кількість епізодів злочинної діяльності та фактичні обставини скоєння кримінальних правопорушень, а також на ту обставину, що шкода обвинуваченим потерпілому ОСОБА_9 відшкодована не була. Вказані обставини, на думку суду, спростовують доводи обвинуваченого та його захисника про суворість призначеного судом першої інстанції обвинуваченому покарання та можливість пом`якшення призначеного покарання.
За таких обставин призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за вчинене нимкримінальне правопорушення за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нимнових кримінальних правопорушень, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України. Також колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України є співмірним скоєним обвинуваченим кримінальним правопорушенням та є достатнім для виправлення обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого та його захисника про наявність на утриманні обвинуваченого двох неповнолітніх дітей, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності реального відбування обвинуваченим покарання з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин їх вчинення та даних про особу обвинуваченого.
Враховуючи викладене, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2022 рокущодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4