КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №644/6036/21
Провадження № 1-кп/552/696/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2022 року Київського районного суду м.Полтави

у складі колегії: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінального провадження №0000215 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.115 КК України та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.1 ст.115, ч.1 ст.186 КК України, -

за участю: прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, посилаючись на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спливає. Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, на теперішній час залишаються підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачуються, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі довідки с ДУ «Харківський слідчий ізолятор (№27)» від 30.09.2022 доступ до глобальної мережі Інтернет з причин пошкодження кабельної мережі провайдера відсутній, а тому проведення судового засідання в режимі відеоконференції провести неможливо.

Відповідно до п.7 листа Верховного Суду від 03.03.2022 за № 1/0/2-22, судам слід ураховувати об`єктивні обставини, як виняток, з можливістю допуску розгляду клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

У зв`язку з вище наведеним, суд вважає можливим провести розгляд клопотання за відсутністю обвинувачених, які знаходяться в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор (№27)» з якою, станом на 30.09.2022 року відсутній зв`язок, у зв`язку з пошкодженням кабельної Інтернет мережі .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення заявленого прокурором клопотання, оскільки останнім не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, просила суд змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, так як зазначена позиція узгоджена з його підзахисним, обвинуваченим ОСОБА_4 .

З`ясувавши думку учасників процесу, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_3 раніше судимого, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, офіційно не працевлаштований, джерела доходу немає, постійного місця проживання фактично немає, інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинив протягом незначного часу після звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, що свідчить про існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, крім того може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, джерела доходу не має, постійного місця проживання фактично немає, що свідчить про існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, крім того може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Тобто підстави, за яких судом було застосовано і продовжено щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, у зв`язку з чим суд вважає, що підстави для зміни обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відсутні.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим до шістдесяти діб до 28 листопада 2022 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196, 197, 199, 314-315 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до шістдесяти діб до 28 листопада 2022 року,
Копію ухвали для виконання надіслати до Державної установи « Харківський слідчий ізолятор (№27)».
Строк дії ухвали встановити до 28 листопада 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1