Провадження № 1-кс/947/9223/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.09.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000478 від 11.07.2022 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені, Їзмаїльського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утримані двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 11.07.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник корисливий умисел на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статті, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України до Республіки Молдова з метою незаконного збагачення.

З метою реалізації свого прямого умислу на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці залучив до вчинення злочину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомивши останнім план вчинення злочину, після чого, останні надали свою згоду на його вчинення.

Так, на виконання загального плану вчинення злочину, ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кородон України, за попередньою змовою групою осіб, почав здійснювати пошук чоловіків, яким на період дії правового режиму воєнного стану заборонено виїзд за межі країни, та які мають намір виїхати за межі території України поза пунктами пропуску.

В ході зазначеного, ОСОБА_7 , за допомогою невстановленої особи підшукав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому повідомив про можливість перетину державного кордону поза пунктом пропуску за грошову винагороду в розмірі 4000 доларів США.

ОСОБА_9 погодився на запропоновані умови та виконуючи вказівки останнього, 16.09.2022 приблизно о 19:30 годині прибув до центрального парку в м. Рені, Одеської області де зустрівся з ОСОБА_7 та в ході зустрічі передав йому грошові кошти в сумі 2000 доларів США, а залишок обумовленої суми в розмірі 80000 тисяч гривень переказав йому на банківську карту.

В подальшому ОСОБА_7 на автомобілі «Renault Laguna» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 перевіз ОСОБА_9 до виїзду з м. Рені та передав його під супровід ОСОБА_5 , який на атомобілі марки «Opel Astra» на іноземній реєстрації номер НОМЕР_2 перевіз ОСОБА_9 до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де поселив останнього для подальшого перетину через державний кордон України.

У свою чергу, ОСОБА_8 за допомогою невстановленої особи підшукав ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , якому повідомив про можливість перетину державного кордону поза пунктом пропуску за грошову винагороду в розмірі 4000 доларів США.

ОСОБА_10 погодився на запропоновані умови та виконуючи вказівки останнього, 15.09.2022 прибув до м. Рені, та близько 22:00 годин того ж дня передав невстановленій особі грошові кошти в сумі 2500 доларів США.

Після чого о 22:30 того ж дня ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 зустрілись з ОСОБА_10 та направились на атомобілі марки «Opel Astra» на іноземній реєстрації номер НОМЕР_2 до місця мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 . Наступного дня 16.09.2022 близько 20:00 годин ОСОБА_8 та ОСОБА_5 доставили ОСОБА_10 до будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшої організації ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України.

Однак, зазначені незаконні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 були викриті працівниками правоохороних органів, після чого останні затримані на місці події.

16.09.2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.09.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Сторона обвинувачення звертається з вказаним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що на даний час, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням відповідного розміру застави, оскільки, наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, підзахисний раніше не судимий, ризики, на які посилається сторона обвинувачення, не доведені та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Згідно ч.1 ст. 177КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 194КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити,чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно матеріалів поданого клопотання, 16.09.2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.09.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, наданням засобів, вчинених щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.09.2022 який повідомив, що 15.09.2022 він зустрівся з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 які перевезли його на автомобілі до місця мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 . та наступного дня 16.09.2022 близько 20:00 годин ОСОБА_8 та ОСОБА_5 доставили ОСОБА_10 до будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого переправлення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_10 від 17.09.2022 в ході якого свідок впізнав особу ОСОБА_5 , яка представилась йому як ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.09.2022, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 повідомив, що 16.09.2022 його зустрів ОСОБА_5 та на автомобілі та перевіз його до с. Лиманське, Болградського району, Одеської області, для подальшого переправлення його через державний кордон України;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_9 від 17.09.2022 в ході якого свідок впізнав особу ОСОБА_5 , яка представилась йому як ОСОБА_12 ;

- протоколом обшуку транспортного засобу від 16.09.2022, а саме автомобіля «Opel Astra» на іноземній реєстрації номер НОМЕР_2 на якому ОСОБА_5 перевіз з м. Рені, Одеської області свідка ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до с. Лиманське, Болградського району, Одеської області, для подальшого переправлення їх через державний кордон України;

- протоколом обшуку від 17.09.2022 який проводився за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого за вказаною адресою було виявлено свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом обшуку від 17.09.2022, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого ОСОБА_5 добровільно видав грошові кошти в сумі 1000 доларів США, та який повідомив, що отримав дані кошти від свого знайомого по імені ОСОБА_13 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер таких кримінальних правопорушень, направлений на посягання на встановлений порядок перетинання державного кордону, на безпеку державного кордону, а також таку ознаку як корисливий мотив, слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Окрім того, на підтвердження існування вказаного ризику слідчим суддею враховано, що підозрюваний проживає у прикордонній смузі з Республікою Молдовою, обґрунтовано підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, тому володіє знаннями і навичками незаконного перетинання кордону.
Слідчим суддею також враховано, що підозрюваний ОСОБА_5 одружений, має на утримані двох неповнолітніх дітей, разом з тим вказані обставини не спростовують ризику переховування.

Крім того, матеріали клопотання та кримінального провадження містять протоколи допиту свідків, які викривають ймовірну протиправну діяльність ОСОБА_5 , тому підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стали відомі їх анкетні дані, свідки в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому, ризик незаконного впливу на свідків об`єктивізується з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Як було встановлено у судовому засіданні, станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а отже, перебуваючи на свободі ОСОБА_5 матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення. Таким, чином слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Також враховуючи, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, беручи до уваги корисливий характер кримінального правопорушення, кількість інкримінованих підозрюваному епізодів злочинної діяльності, слідчий суддя приходить до переконання, про існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, а тому не виключаються спроби повторного вчинення вказаних корисливих кримінальних правопорушень останнім.
З приводу існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про недоведеність його існування, оскільки у матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які відомості на підтвердження вказаного ризику.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваного.

Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин необхідним є саме тримання під вартою, оскільки застосування застави як основного запобіжного заходу відтерміновує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої зацікавленості підозрюваного у ході досудового розслідування, створює можливості для його поза процесуальних дій. Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, що не забезпечить належне виконання підозрюваною обов`язків.

Відтак, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_5 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 абзацу 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя враховує: тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , специфіку даного кримінального провадження, кількість епізодів, підвищений суспільний інтерес суспільства до такої категорії справ, тяжкість злочину, вчинення його під час дії правового режиму « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

З огляду на майновий стан підозрюваного, ґрунтуючись на вагомості доказів наданих стороною обвинувачення, які підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, зважаючи на суму грошових коштів, яка передавалася за організацію незаконного перетину кордону, та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у розмірі, що перевищує встановлений у п. 2 абзацу 1 ч.5 ст.182КПК України розмір, а саме 800 (вісімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 984 800 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот) гривень, який запропонований прокурором.

Крім того, ця сума застави не порушує принцип пропорційності, проте вона є значною та, на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконанням покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000478 від 11.07.2022 року відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком до 14.11.2022 року, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 800 (вісімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 984 800 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 14.11.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. Прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4. Утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;
5. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

ОСОБА_1