Справа № 405/1512/22
1-в/405/176/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький клопотання засудженого
ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого:
?27.09.2002 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;
?13.05.2002 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 02 років позбавлення волі. За ухвалою від 28.01.2003 Апеляційного суду Кіровоградської області вважати засудженим за ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі. 16.03.2009 за постановою Густинського районного суду Тернопільської області невідбуту частину строку покарання 03 роки 15 днів замінено на обмеження волі. 10.09.2019 за постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.09.2009 умовно-достроково на 02 роки 05 місяців 18 днів;
?15.06.2011 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі. 05.03.2014 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда невідбуту частину строку покарання 01 рік 03 місяці 04 дні замінено на обмеження волі. 30.07.2014 за ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22.07.2014 умовно-достроково на 09 місяців 21 день;
?12.10.2015 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 02 років позбавлення волі. 25.10.2017 за ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда невідбуту частину строку покарання 09 місяців 17 днів замінено на обмеження волі. Звільнився 02.06.2018 по відбуттю строку покарання;
?25.10.2016 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 03 років позбавлення волі. 19.01.2017 апеляційним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 03 років позбавлення волі;
?27.11.2019 Новгородківського районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 321 КК України штраф 850 грн.;
?02.12.2019 Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років позбавлення волі;
?по теперішній справі - 29.01.2021 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 04 років позбавлення волі, -
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлений завчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляду подання без його участі, вирішення клопотання засудженого залишив на розсуд суду (а.п.12). Засуджений в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлений завчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання своє підтримав та просив його задовольнити (а.п. 13). Клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, що відповідно до вимог ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 12-П-22, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засідання встановлено, що вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 29.01.2021 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки (а.о.с. 65-73, Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 02.06.2019, кінець строку 02.06.2023. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 02 роки 11 місяців 02 дні строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінальних правопорушень, два з яких відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 28 днів.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 05.06.2019, за час відбування покарання допустив 02 (два) порушення встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, на даний час всі стягнення погашені у встановленому законом порядку (а.п. 11, а.о.с. 71, 76, Т.1 ч.2); має 02 (два) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці (а.п. 11, а.о.с. 171, 212, Т.2, ч.2); за час перебування в держави установі Кропивницькому СІЗО допустив два порушення режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО, стягнення погашені у встановленому законом порядку, мав одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці; з 19.01.2022 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» - за час відбування покарання засуджений порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, заохочень не має; стосовно скоєного злочину розкаюється; міру покарання, призначену судом, вважає справедливою; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідношень з персоналом установи; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебуває; засуджений приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт»; відповідно до оцінки ризику вчиненого повторного кримінального правопорушення засуджений ОСОБА_5 має середній рівень; характеризується задовільно (а.п. 10).
Також з особової справи засудженого вбачається, що на засіданні адміністративної комісії ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 03 від 10.02.2022, а.о.с. 192-201, Т.2 ч.2).
На засіданні адміністративної комісії ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 03 від 10.02.2022, а.о.с. 202-211, Т.2 ч.2).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та матеріали особової справи останнього за № 12-П-22 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені злочини, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання два рази порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалися у порушенні режиму утримання, за що засуджений отримував догану, попередження. Така поведінка засудженого за більший проміжок відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.
Суд бере до уваги те, що засуджений протягом строку відбування покарання два рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, однак зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась напередодні виникнення у нього права на отримання заохочувальної норми, а саме - розгляду питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні корисливі злочини, в тому числі і тяжкі, до погашення або зняття судимості знову вчинив умисні злочини, за які його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисні корисливі злочини, два з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не є стабільним та послідовним.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 369, 537, 539 КПК України, суд
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали суду направити до Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» для відома та вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя
Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6