Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/753/22
Провадження №: 1-кп/332/114/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002621 від 09.12.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із невстановленням особияка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження за №0002621 від 09.12.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, мотивуючи таким.

30.11.1994 у вечірню пору доби, невстановлений водій - чоловік, керуючи автомобілем ЗАЗ 968 М. світлого кольору, державний реєстраційний номер автомобіля не встановлено, рухаючись по вул. Демократичній зі сторони перехрестя її з вул. Молодіжною в направленні перехрестя з вул. Лізи Чайкіної,' навпроти буд. № 95, збив пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в цей момент переходив дорогу, не зупинившись, продовжив рух. Після цього, зазначений автомобіль, заднім ходом, під`їхав до постраждалого, невстановлений водій - чоловік вийшов з автомобіля, взяв постраждалого. поклав його в автомобіль та поїхав з міста пригоди по вул. Демократичній в сторону комбінату «Зірка». До теперішнього часу місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено.

Також від родичів ОСОБА_4 30 листопада 1994 року надійшло повідомлення, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . пішов з дому та до теперішнього часу не повернувся.

Відповідно до вимоги про судимість: 01.12.1994 заведено ОРС категорії «Розшук» за № 60081605 відносно ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.12.2013 за вказаним фактом СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області відкрито кримінальне провадження № 0002621 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. В подальшому правову кваліфікацію в даному кримінальному провадженні було змінено на ч. 2 ст. 286 КК України.

Також, 30.11.1994 отримано заяву від матері зниклого. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка неодноразово надавала пояснення з приводу відомих їй обставин злочину, яка повідомила, що 30.11.1994 року вночі поверталася додому. По дорозі, неподалеку від будинку за місцем мешкання, вона зустріла свого сина ОСОБА_6 та мати ОСОБА_7 , які повідомили про те, що її син ОСОБА_8 у вечері пішов до свого однокласника ОСОБА_6 , та не повернувся. Вони направилися за місцем мешкання ОСОБА_6 , який вказав, що ОСОБА_8 дійсно був з ним вдома, але швидко пішов до дому. Після цього, вона разом з сином та матір`ю направилися додому, де на проїжджій частині, неподалеку від свого будинку, побачили кросівки та шапку ОСОБА_8 , та зрозуміли, що на зазначеному місці була дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_8 , після чого направилися до дому, звідки викликали міліцію та поїхали до Заводського РВВС. де надали пояснення з приводу обставин злочину, та разом з СОГ направилися на місце пригоди. СОГ проводила огляд місця події, а вони направилися додому. Тіло її сина виявлено не було.

У 2017 році допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 надала аналогічні показання, та вказала, що будь-якою новою інформацією вона не володіє, місцезнаходження сина ОСОБА_8 на теперішній час їй не відоме.

У 1994 році опитана ОСОБА_9 (бабуся), яка повідомила, що о 17.30 після роботи прийшла додому. Вдома знаходився онук ОСОБА_8 . Приблизно о 19.15 до них прийшов однокласник ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , після чого вони разом пішли гуляти у двір. Приблизно о 19.30 повернувся брат ОСОБА_11 . Приблизно о 21.10 вона разом з ОСОБА_6 вийшли шукати ОСОБА_8 , але так і не знайшли. Приблизно о 23.30 неподалеку від будинку за місцем мешкання вони зустріли мати ОСОБА_12 , яка йшла з роботи додому. Вони розповіли їй про ситуацію, після чого разом направилися до однокласника ОСОБА_13 , який проживав за адресою АДРЕСА_2 . де від його бабусі дізналися, що вони дійсно були разом, але розійшлися по домам. Після цього вони направилися додому, де на проїжджій частині, неподалеку від свого будинку, побачили кросівки ОСОБА_8 , та зрозуміли, що на зазначеному місці була дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_8 . Також вона вказала, що у її тітки, ОСОБА_14 , 1937 року народження, яка мешкає за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 не має. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 померла.

У 1994 році опитаний ОСОБА_15 (брат), який повідомив. 30.11.1994 року він о 19.40 повернувся додому з тренування. Брата ОСОБА_8 вдома не було, бабуся сказала йому, що він пішов гуляти зі свої другом ОСОБА_10 . О 21.00 вони вийшли з дому та направилися по дворах поблизу шукати ОСОБА_8 , але

У 2017 році допитані в якості свідків однокласники ОСОБА_4 : ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , будь-якої інформації, яка б посприяла розкриттю злочину та встановленню місцезнаходження зниклого, не надали.

У 1994 році опитаний ОСОБА_22 який пояснив, що 30.11.1994 року приблизно о 19.30 - 19.45, він йшов по тротуару, поблизу будинку № 97 по вул. Демократичній в м. Запоріжжя. В цей момент він почув сильний стук, та подивившись по сторонам, побачив як через автомобіль перелетів чоловік. Це трапилося в 20-ти метрах від нього. Автомобіль їхав посередині дороги по вул. Демократичній в м . Запоріжжя в сторону трамвайного парку від «чорної гори». Проїхавши близько 50-70 м після удару, автомобіль зупинився, водій заднім ходом під`їхав до постраждалого. З автомобіля вийшов водій, який відразу поросив допомоги у пасажира, який сидів з правої сторони. Чоловік вийшов. Хтось з них відчинив двері, а інший взяв постраждалого та через водійське сидіння засовувати останнього в автомобіль. В салоні автомобіля було чутно жіночий крик, на що водій крикнув жінкам «вимітатися». Жінки (їх було двоє) вийшли з автомобіля. Після цього водій закинув хлопця в автомобіль та швидко почав рух по прямій мимо трамвайного парку до Дніпра вниз. Прикмети водія, які запам`ятав: високий, міцної статури, в короткій курточці. Автомобіль був жовтого кольору, «ЗАЗ 968 М» з тонованим заднім склом, брудним номерним знаком. Удар прийшовся в середину передньої частини автомобіля.

У 1994 році опитаний ОСОБА_23 , який пояснив, що 30.11.1994 року приблизно о 19.30, він разом з ОСОБА_24 на тролейбусній зупинці громадського транспорту по вул. Демократичній в м. Запоріжжя. В цей момент він почув удар, та коли повернувся обличчям до проїжджої частини, побачив як автомобіль «ЗАЗ 968 М» світлого кольору рухається заднім ходом зі сторони вул. Л. Чайкіної в сторону вул. Молодіжної по вул. Демократичній в м. Запоріжжя. З автомобіля вийшов водій, чоловік міцної статури, зріст близько 175-180 см, можливо з рудою бородою, був одягнений у пуховик середньої довжини темного кольору, брюки темні, темна міхова шапка. Водій підійшов до хлопчика, в цей момент зі сторони пасажирського сидіння вийшла жінка, на вигляд 18-25 років, зріст близько 160-165 см. середньої статури, була у темному одязі, головний убір білого кольору. Жінка направилася в сторону вул. Л. Чайкіної. Водій поклав постраждалого в салон автомобіля, на заднє сидіння, заднє скло автомобіля було затоноване. лобове скло було розбите. Водій почав рух в сторону жінки, під`їхав до неї та сказав їй. поїхали в лікарню. Жінка кричала, що їй страшно, після чого сіла в автомобіль та вони направилися в сторону комбінату «Зірка», хоча в тому напрямку лікарні немає.

У 1994 році опитана ОСОБА_24 , яка пояснила, що 30.11.1994 року приблизно о 19.30, вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_23 знаходилися на зупинці громадського транспорту «Демократична» в м. Запоріжжя. В цей момент вона почула удар та дзвін скла, та побачила як під бордюр розділювального газону впав хлопчик. Автомобіль проїхав близько 10-15 метрів, зупинився, після чого заднім ходом поїхав назад. З автомобіля вийшов чоловік міцної статури, зріст близько 180 см, був одягнений у куртку середньої довжини. Водій поклав постраждалого в салом автомобіля. В солоні було чутно голос жінки, яка повторяла, що їй страшно, після чого автомобіль почав рух в сторону комбінату «Зірка», хоча в тому напрямку лікарні немає. В автомобілі також знаходився хлопець на вигляд 20 років.

У 1994 році опитаний ОСОБА_25 (на той момент ОСОБА_26 ), який пояснив, що 30.11.1994 року приблизно о 19.30-19.40. він знаходився на тролейбусній зупинці громадського транспорту «Демократична» в м. Запоріжжя. На зупинці також були хлопець та дівчина. В цей момент він почув удар, та побачив коли як автомобіль рухається по вул. Демократичній зі сторони вул. Молодіжної в напрямку вул. Л. Чайкіної приблизно посередині, в цей час падав хлопець. Автомобіль різко повернув в праву сторону, після чого, проїхав близько 15 м. зупинився. З автомобіля вийшов водій, чоловік, та направився до постраждалого. В цей момент з автомобіля вийшла жінка, яка кричала, та чоловік, який підійшов до водія. В цей момент водій разом з чоловіком (пасажиром) взяли постраждалого та поклали в салон автомобіля, після чого підібрали жінку, яка раніше вийшла з автомобіля та кричала. Автомобіль - «ЗАЗ 968 М» світлого кольору рухається, сильно деформовано ліве переднє крило зі сторони фари, ліва фара не горіла, передній бампер та номерний знак були відсутні. Водій - чоловік середньої статури, зріст близько 180 см, на вигляд 30-35 років, був одягнений у куртку темного кольору. Пасажир - 30-35 років, зріст близько 180 см, був одягнений у темну куртку та темні брюки. Дівчина - зріст близько 160 см. Коли водій та пасажир розмовляли між собою, вони розмовляли між собою, та казали, що треба швидко їхати в.- лікарню. Автомобіль направився в сторону комбінату «Зірка», хоча в тому напрямку лікарні немає.

У 2017 році допитаний в якості свідка ОСОБА_25 надав аналогічні показання, та вказав, що будь-якою новою інформацією він не володіє, місцезнаходження ОСОБА_4 на теперішній час йому не відоме.

На причетність до ДТП перевірявся ОСОБА_27 відносно якого згідно його показань та показань потерпілої обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У 1994 році опитана дружина ОСОБА_27 - ОСОБА_28 (в подальшому стала ОСОБА_29 ). яка пояснила, що у них є два автомобілі: ЗАЗ 968 М - її автомобіль, ВАЗ 2106 - автомобіль її чоловіка. В день коли трапилося ДТП по вул. Демократичній, ні вона, ні її чоловік на автомобілі на їздили, в останнє вони їздили ІНФОРМАЦІЯ_4 . У 2014 році ОСОБА_29 померла.

Неодноразово опитана у 1994 році сестра ОСОБА_29 - ОСОБА_30 яка поясняла, що у них дійсно був автомобіль «ЗАЗ 968 М». В останнє вони їздили на зазначеному автомобілі 25.11.1994 року. Також вона вказала, що після ситуації з ДТП. її сестра ОСОБА_29 та ОСОБА_27 вели себе підозріло, були дуже агресивними, під час обшуку на території їх домоволодіння заховали чохол від сидіння. Також вони в зазначений проміжок часу розібрали автомобіль, хоча до цього він був справний, та вони на ньому їздили. У 2005 році ОСОБА_30 померла.

В ході відпрацювання на причетність до ДТП за участю ОСОБА_4 - ОСОБА_27 були допитані в якості свідків сусіди останнього ( АДРЕСА_4 ), які будь-якої інформації, яка б посприяла розкриттю злочину, не надали. Охарактеризували ОСОБА_27 з позитивної сторони, алкогольні напої не вживає, громадський порядок не порушує, пенсіонер, зазвичай знаходиться вдома за місцем мешкання та ходить на рибалку. З сусідами підтримує нормальні стосунки, не конфліктний.

У 1994 році в ході опитування ОСОБА_27 вказав, що 30.11.1994 року за кермо автомобіля «ЗАЗ 968 М», який належить його дружині, він не сідав, його дружина в цей день за кермом автомобіля також не була. Вказав, що до ДТП по вул. Демократичній будь-якого відношення він та його дружина не мають.

У 2017 році допитаний в якості свідка ОСОБА_27 , який пояснив, що до ДТП за участю хлопчика, яке трапилось у 1991 році, він будь-якого відношення не має, та вказав, що в той час, у нього був автомобіль ВАЗ 2106, держномер НОМЕР_1 . в кузові червоного кольору. У Людмили так само був автомобіль «ЗАЗ 968» в кузові білого кольору, держномер не пам`ятає. Працівники Заводського РВВС шляхом фізичного та психологічного впливу примусили визнати свою провину у вчиненні злочину. У той період у нього за місцем мешкання проводився обшук, що саме було вилучено він не пам`ятає, але пам`ятає, що на автомобілі «ЗАЗ 968» було виявлено якісь ушкодження. Через деякий час відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час досудового розслідування, ні в Заводському РВВС, ні в СІЗО, йому не надавали можливості на спілкування з адвокатом. Знаходячись в СІЗО. він товаришував з чоловіком, який мав скоро виходити на волю, якого він поросив зайти в Жовтневий РВВС, начальником якого на той час був його товариш ОСОБА_31 . Через деякий час його привезли в ОСОБА_32 де вже знаходився ОСОБА_31 . Він там з кимось розмовляв, після чого його випустили. Протягом досудового розслідування він свою провину не визнавав, які надавав покази, не пам`ятає. Участь у слідчих експериментах він не приймав, однак вказав, що його возили в с. Смородино, Вольнянського району. Запорізької області, де й нього був (і є на теперішній час) будинок (на сьогоднішній день АДРЕСА_5 ), де працівники міліції примушували його копати на огороді, та вказати місце, де він закопав тіло хлопчика. Хто міг вчинити злочин, йому не відомо. Вважає, що до його арешту причетний чоловік, з яким він познайомився працюючи на силікатному заводі, який на той момент, як виявилося, був співробітником Служби безпеки України, його анкетні дані вказувати відмовився. Після знайомства вони почали підтримувати дружні відносини. Через деякий час. за кілька днів до ДТП. він позичив йому грошові кошти в сумі 1000 доларів США. Через деякий час. коли він попросив повернути зазначену суму, працівник СБУ постійно казав, що поверне, але не повертав. При одній із зустрічей він сказав вказаному чоловікові, що якщо він не поверне грошові кошти, він піде до генерала, і розповість йому про ситуацію, при цьому сказав йому, що у нього є запис, на якій він просить гроші, хоча ніякого запису у нього не було. У відповідь, співробітник СБУ попросив ще трохи почекати. Через кілька днів після зазначеної ситуації він був затриманий за підозрою скоєння ДТП з потерпілим хлопчиком, якого він не скоював. У зв`язку з чим він вважає, що співробітник СБУ має відношення до його арешту.

Разом з цим, за результатом проведення усього комплексу слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування органом досудового розслідування не було встановлено конкретну особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення.

Пунктом 3-1 частини 1 ст. 284 КПК України визначено, що в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі - кримінальне провадження закривається.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно з ст. 12 КК України тяжким злочином є діяння (дія чи бездіяльність). За вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, щодо якого здійснюється кримінальне провадження, є тяжким злочином.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення до теперішнього часу минуло більше, ніж десять роки, у зв`язку з чим закінчився відповідний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, а також той факт, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше, ніж десять роки, і таким чином, закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, на теперішній час є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно з абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Потерпіла в судовому засіданні не заперечувала закрити кримінальне провадження.

Суд, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості про вищевказане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002621 від 09.12.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

17.10.2019 набрав чинності Закон України від 04.10.2019 № 187-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» (далі - Закон), яким частину першу статті 284 КПК України доповнено пунктом 3-1, згідно якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно з ч.5 ст. 12 КК України злочином є передбачене цим Кодексом (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п*яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, щодо якого здійснюється кримінальне провадження, є тяжким злочином.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення до теперішнього часу минуло більше, десять років, у зв`язку з чим закінчився відповідний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, а також той факт, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше, ніж десять років, і таким чином, закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, та на теперішній час є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України
Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

За таких підтсав, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, п. 3-1 ч. 1 ст. 284, п 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Закрити кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002621 від 09.12.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1