Справа № 331/3130/22
Провадження № 1-кп/331/443/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«20» вересня 2022 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Запоріжжі у спрощеному провадженні без виклику учасників обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000371 від 12.08.2022 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ворониці Полтавської області, що має професійно-технічну освіту, який має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.
11 серпня 2022 року приблизно о 11 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи поблизу будинку 39 по вул. Поштова в м. Запоріжжя, придбав, шляхом присвоєння знайдених 4 паперових згортків рослинну речовину сіро-зеленого кольору, схожу на наркотичний засіб. Далі, маючи умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, вказані 4 паперових згортки з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору ОСОБА_3 сховав до своєї сумки та розуміючи, що дана речовина є наркотичним засобом, обіг якої заборонено, став незаконно її зберігати для особистого вживання, без мети збуту.
Далі, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, всупереч ст.ст.13, 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 року (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВСР від 15.02.1995 року (зі змінами), ОСОБА_3 продовжив пересуватись пішим ходом по вул. Поштова в м. Запоріжжя, при цьому зберігаючи при собі вищевказаний наркотичний засіб до того часу, як того ж дня о 11 годині 30 хвилин біля буд. №39 по вул. Поштова в м. Запоріжжя вищевказані 4 паперових згортки з рослинним матеріалом сіро-зеленого кольору, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого складає 7,122 г, яку було виявлено у ОСОБА_3 працівниками поліції та в подальшому під час огляду місця події було вилучено.

ІІ. Позиція сторін.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , встановлено, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

IІІ. Дослідженні докази.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дослідивши додані матеріали дізнання, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

ІV. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту,що згідно положень ст. 12 КК України є проступком.

V. Призначення покарання.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок, не одружений, на утриманні має неповнолітню дитину 2009 року народження, має місце реєстрації та місце проживання, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра, не має негативних характеристик.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
Санкцією частини першої ст. 309 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі. Зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, характеристики обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити мінімальний розмір покарання у вигляді обмеження волі, передбачений загальною частиною КК України.
Враховуючи наведені вище обставини, той факт що обвинувачений має соціальні зв`язки, (згідно матеріалів має на утриманні неповнолітню дитину), суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.
Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався.
Питання про речові докази вирішити судом в порядку ст. 100 КПК України.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена судово-хімічна експертиза, висновок № СЕ-19/108-22/9394-НЗПРАП від 17.08.2022 року, то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України в сумі 755 грн. 12 коп. на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 ..

З цих підстав,
керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
- не виїжджати за межу України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
- рослинний матеріал сіро-зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 7,122 г, після проведення судово-хімічної експертизи із залишками об`єкту, масою 1,492, 1,421, 1,240, 1,877 г, в спец пакеті №3700439 разом з попереднім упакуванням - переданий на відповідальне зберігання до камери схову Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити.
- DVD-R диск із відеозаписом проведення огляду місця події залишити у матеріалах кримінального провадження №0000371 від 12.08.2022 року.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30днів з дня його отримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1