КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ з ДУ "Київський слідчий
ізолятор"),
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 08 липня 2022 року.
Рішення суду мотивовано наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватися від суду, незаконно вливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.
В апеляційній скарзі та доповненнях на неї обвинувачений, вважаючи ухвалу незаконною та необґрунтованою, просить звільнити його з-під варти із зали суду.
В апеляції обвинувачений зазначає, що судом не враховано стан його здоров`я, зокрема, така обставина, що він перебував на обліку у лікаря-психіатра з 1991 року по 1995 рік з діагнозом "легка розумова відсталість", а у 1995 році був знятий з обліку, а довідки надані ним до суду ніяким чином не відображені в ухвалі.
Окрім того, прокурором не доведено наявність ризиків про які вказав в ухвалі суд.
Також апелянт вважає безпідставним зазначений в ухвалі ризик впливу на свідків, оскільки 10 місяців правоохоронні органи не можуть їх встановити.
Ризик ухилення від суду також недоведений, позаяк він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та матір похилого віку - інваліда по зору.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року щодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Так суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.
Наведені в ухвалі ризики щодо можливості обвинуваченого ухилитися від суду, незаконно вливати на свідків у цьому кримінальному провадженні ґрунтується на досліджених у суді матеріалах кримінального провадження оскільки, як вважає суд, ризики встановлені при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою є реальними та не зменшились.

Також є обґрунтованим висновок суду про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, на даному етапі судового розгляду, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, позаяк обставини, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не відпали і рівень суспільної небезпеки обвинуваченого ОСОБА_5 є настільки високим, що на даний час унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж існуючий, а тому, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Доводи апелянта про те, що судом не врахована стан його здоров`я, зокрема, що він перебував на обліку у лікаря-психіатра з 1991 року по 1995 рік з діагнозом "легка розумова відсталість", а надані ним до суду довідки не передбачають більш м`якого запобіжного заходу, є безпідставними.
Як убачається з оскаржуваної ухвали, суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою прийшов до висновку, що на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я обвинувачений не має специфічних особливостей стану здоров`я. Стан його здоров`я наразі не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, а перебування на обліку у лікаря-психіатра з 1991 року по 1995 рік з діагнозом "легка розумова відсталість" також не є перешкодою для продовження строку тримання під вартою.
Доводи апелянта про те, що стороною обвинувачення не було надано жодних доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачений може переховуватися від суду, є необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд першої інстанції врахував конкретні обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому дій, те, що обвинуваченому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві, а отже ризикпереховування від суду обумовлюється суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, а конкретні обставини вчинення злочину за висунутим обвинуваченням підтверджують існування такого ризику.
Доводи апелянта на безпідставність посилання в оскарженій ухвалі на ризик впливу на свідків, оскільки їх не можуть встановити правоохоронні органи, колегія суддів вважає неспроможними.
Ян убачається з оскаржуваної ухвали судом вказано на наявність такого ризику, як незаконний вплив на свідків, оскільки судовий розгляд по суті триває і на даний час суд здійснює допит свідків, тим самим не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні зі свідками, може здійснювати на них вплив шляхом підбурення, вмовляння, залякування, підкупу з метою їх спонукання до ненадання в суд показів, перекручування або спотворення обставин з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а тому інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Щодо наявності на утриманні обвинуваченого неповнолітніх дітей та матері з особливими потребами, то вказані обставини матеріалами провадження не підтверджуються.
Таким чином, колегія суддів, вважаючи законною і обґрунтованою ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №755/16617/21

Провадження № 11-кп/824/2391/2022 Категорія КК: ч. 1 ст. 115
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1