Справа № 138/1968/21
Провадження №11-кп/801/595/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000156 від 16.04.2021 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.04.2022, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ярославець Кролевецького району Сумської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.04.2021 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Вирішено питання з накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 16 квітня 2021 року близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , в якому зареєстрований та проживав його батько ОСОБА_9 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вступив в суперечку з останнім, яка набула агресивного характеру.
Під час суперечки ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень своєму батьку ОСОБА_9 , діючи свідомо, будучи ображеним на батька та агресивно налаштованим, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, розуміючи, що об`єктом посягання є життя та здоров`я особи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, одразу підійшов до ОСОБА_9 та маючи перевагу у фізичному стані, узяв останнього за комір жакета позаду та наніс удар головою ОСОБА_9 до кам`яної печі. Під час нанесення удару ОСОБА_7 своїм тілом стиснув грудну клітку ОСОБА_9 . Після нанесеного удару ОСОБА_9 упав спиною на поверхню підлоги поряд із піччю, а ОСОБА_7 завдав невстановленим тупим предметом ще кілька ударів по тулубу ОСОБА_9 , внаслідок чого спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 45 від 13.05.2021 та комісійної додаткової судово-медичної експертизи №14-к від 07.02.2022 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено такі тілесні ушкодження: синці на обличчі (повіки очей, на підборідді з переходом на нижню губу, і ділянці носа) та на зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині та лівого передпліччя від верхньої до середньої третини з вивихом і переломами лівих променевої і ліктьової кісток в області ліктьового суглобу; садна на обличчі (ніс, лоб, діагфрагма рота) та шиї; дві рани на обличчі (лобовій ділянці) і на волосяній частині голови в потиличній ділянці справа; непрямі двосторонні переломи ребер (справа 2-7 з пошкодженням пристінкової плеври на рівні 3-4 ребер по білягрудинній лінії, зліва 3-8 без пошкодження пристінкової плеври між білягрудинною та передньопідпахвовою лініями), прямі переломи з 3 по 8 лівих ребер з пошкодженням пристнікової плеври, крововиливи в плевральні порожнини (справа 100 мл., зліва 200 мл), поперечний перелом тіла грудини на рівні 4 і 5 ребер, масивний крововилив у м`які тканини передньої поверхні грудної клітки на рівні переломів ребер, масивний крововилив на передній стінці серцевої сорочки.
Ці тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_9 виникли від багаторазової дії тупих предметів: синці, рани та прямі переломи ребер, перелом тіла грудини, крововилив на передній поверхні грудної клітки на рівні переломів ребер і грудини, синець на зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині та лівого передпліччя від верхньої до середньої третини з вивихом і переломами лівих променевої і ліктьової кісток в області ліктьового суглобу виникли за механізмом прямої локальної дії у відповідні ділянки тіла удар; садна на обличчі та шиї за механізмом прямої локальної дії удар і тертя; непрямі двосторонні переломи ребер за механізмом стиснення (сили тупих предметів спрямовані на зустріч одна одній по передньо-задньому напрямку грудної клітки).
Смерть ОСОБА_9 настала від шоку важкого ступеню (коефіцієнт шоку 0,55), який розвинувся внаслідок чисельних двобічних переломів ребер з пошкодженням пристінкової плеври та крововиливом у обидві плевральні порожнини (у правій 100 мл., у лівій 200 мл крові), перелом грудини з масивним крововиливом по передній та задній поверхні. Дані тілесні ушкодження, які спричинили небезпечні до життя явища шок (коефіцієнт шоку 0,55), носять ознаку тяжких тілесних ушкоджень, між ними та смертю ОСОБА_9 є причинний зв`язок (згідно п.2.1.3 о «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень»), що підтверджується даними експертизи трупа, а також відсутністю інших причин, які б могли спричинити його смерть.
Після отримання тілесних ушкоджень у вигляді двобічних переломів ребер з пошкодженням пристінкової плеври та перелому грудини, смерть ОСОБА_9 настала не одразу, а на час розвитку шокових явищ (цей розвиток має особливий характер у кожної людини та його термін може бути від 1 години до 2-х годин) він міг здійснювати самостійні дії (повзати, кричати).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким обвинуваченого виправдати.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, якщо припустити, що вказаний в обвинувальному акті злочин вчинив ОСОБА_7 , то ним нанесені тілесні ушкодження від яких смерть не могла наступити.

Також ОСОБА_7 заперечував свою вину, а прямих свідків, які могли бачити обставини події не виявлено.

Крім того, на обличчі покійного не було виявлено слідів вапна, хоча частина печі була глиняна, а не кам`яна, та побілена вапном, обставини викладені в первинному обвинувальному акті були змінені, так як не підтвердились експертами, а нові зміни щодо нанесення ударів в область грудної клітки саме обвинуваченим ніким не доведені.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок, через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості призначеного покарання, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд при призначені покарання не в достатній мірі врахував поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, який не визнав себе винним, змінив свої показання, заперечивши факт нанесення тілесних ушкоджень батькові, жодним чином не розкаявся, а також вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, ніде не працює, негативно характеризується за місцем проживання, зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який надав суду заяву про відмову прокурора від своєї апеляційної скарги на підставі ст. 403 КПК України, а також заперечив проти апеляційної скарги захисту та просив вирок залишити без змін, так як висновки суду законні та обґрунтовані, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 з мотивів, зазначених в ній та просять виправдати ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині через відсутність доказів його вини, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити через відмову прокурора від апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону в повній мірі суд першої інстанції дотримався.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтований та базується на ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.

Зокрема взято до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що 15.04.2021 ввечері з батьком ОСОБА_9 вдвох дома в останнього розпивали горілку та пиво, після чого лягли спати, ОСОБА_7 залишився в хаті, а батько пішов в літню кухню, та між собою не сварилися, інших осіб на території домоволодіння батька не було, та тієї ж ночі ОСОБА_7 виявив на кухні свого батька мертвого.

Також 16.04.2021 обвинувачений ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту сам зізнався у скоєному та відтворив механізм спричинення батькові тілесних ушкоджень, що в сукупності з іншими доказами та висновками експертів дає зробити висновок про вчинення злочину саме ОСОБА_7 .

Крім зізнавальних показів обвинуваченого в ході досудового розслідування, його вина підтверджується показами свідків та експертів, які наведені у вироку, про їх двосторонні контакти, які мали місце в день смерті потерпілого, а також узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, такими як: протокол огляду місця події від 16.04.2021 з фототаблицею до нього; протоколом огляду трупа від 16.04.2021; протоколом затримання ОСОБА_7 від 16.04.2021; протоколом проведення слідчого експерименту з DVD-диском до нього; висновком судово-медичного експерта №45 від 13.05.2021; висновком експерта №158 від 05.05.2021; висновком експерта №159 від 05.05.2021; висновком експерта №160 від 05.05.2021; висновком експерта №139/28 від 30.06.2021; висновком судово-психіатричного експерта №69 від 07.06.2021, висновком експерта №14-к від 07.02.2022, а також на виконання ухвали слідчим було проведено слідчий експеримент за участі обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на місці події, в ході якого за допомогою манекена встановлено як можливість залишення слідів вапна при ударі об піч з тертям, так і можливість не залишення слідів при ударі без тертя.

Разом з тим, ОСОБА_7 під час психіатричної експертизи добровільно без будь-якого тиску пояснив експертам про обставини нанесення ним тілесних ушкоджень батькові через образу матері, з якою потерпілий розлучився, та про жоден тиск з боку правоохоронців чи інших осіб не говорив, що підтверджується показами експерта ОСОБА_10 .

Жодних фактів, які б свідчили про недостовірність зібраних доказів чи не однозначне їх трактування та наявність будь-яких порушень під час проведення слідчих експериментів чи експертиз за участі обвинуваченого ОСОБА_7 в ході судового розгляду встановлено не було.

За наведених обставин доводи захисту щодо не встановлення справжніх обставин смерті потерпілого та зробленої невірної оцінки характеру нанесених травм ОСОБА_9 , які не могли призвели до його смерті, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та не спростовують їх, а є лише припущенням захисника.

Що стосується інтерпретації ОСОБА_7 своїх дій, які на його погляд не пов`язані з інкримінованим йому злочином, то апеляційний суд розцінює таку позицію як спосіб обвинуваченим ввести суд в оману з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що поза всяким розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом в судовому засіданні, які були отримані у рамках чинного кримінального процесуального закону без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Також судом вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання з урахуванням ст. 50, 65 КК України, а тому підстав для скасування вироку чи його зміни не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 403, 407, 419, 422 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити, у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.04.2022 щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4