Справа № 199/2748/21
УХВАЛА

24.05.2022 року місто Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0000055 від 21.01.2021 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на строк 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 залишили розгляд клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на розсуд суду.

Суд, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів, вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до змісту обвинувального акта ОСОБА_4 продовжує обвинувачуватися у вчиненні грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, та яке було ним вчинено під час іспитового строку, встановленого вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2020.
Суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, останній, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства. Суд також враховує й те, що судовий розгляд по даній справі триває, не досліджені усі докази, які мають суттєве значення для об`єктивного розгляду кримінального провадження.
Також суд враховує і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має не зняту та непогашену в законному порядку судимість, обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого в період іспитового строку, вчиненому групою осіб з поєднанням насильства, що на переконання суду вказує на існування ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.
Виходячи з практики ЄСПЛ, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, та зважаючи на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України до теперішнього часу не зменшилися та продовжують існувати, суд вважає, що підстави для продовження раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, та вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22 липня 2022 року включно.
Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суддя: