УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинаУкраїни, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.08.2022 о 22 год. 15 хв. по вул. Стеценка, 6 (Інтерплоща) в м. Києві, керував автомобілем «Chevrolet Nubira» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, відмову зафіксовано на н/к НОМЕР_2 . Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зазначив, що вимога інспектора поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставна у зв`язку з чим він відмовився від проходження огляду.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши особисті пояснення особи щодо якої складено протокол, дослідивши відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доведеною та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції на якому чітко зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та іншими матеріалами адміністративної справи.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом в стані сп`яніння так і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, судом встановлено факт відмови ОСОБА_1 на вимогу інспектора поліції від проходження огляду на стан сп`яніння, про який останній підтвердив у судовому засіданні тобто порушенні останнього п.2.5 Правил дорожнього руху.

Судом не приймаються до уваги доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з тим, що згідно протоколу останній звинувачується у порушенні п.2.5 ПДР, що покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу винного, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З урахуванням вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 33, ст. 34, ст. 40-1, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік..

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яноста шість) грн. 20 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови або внесення подання прокурором, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя: