Провадження № 1-кп/202/177/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0001469 від 18.11.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Баку, республіки Азейбарджан, громадянин України, азейбарджанець, має вищу освіту, одружений, є особою, яка зареєстрована як ФОП, неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

18 листопада 2021 року, близько 10.45 годині, водій ОСОБА_6 , керуючи власним технічно справним авто «БМВ Х6» р.н. НОМЕР_1 рухався в Індустріальному районі м. Дніпро по вул. Батумській з боку вулиці Радищева в напрямку проспекту Слобожанського. Під час руху, ОСОБА_6 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, наближаючись до нерегульованого нерівнозначного перехрестя з пр. Слобожанським рухаючись по другорядній дорозі, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу», виїхав на перехрестя вул. Батумської та пр. Слобожанського та не надав дорогу велосипеду «ORBEA», під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі зліва направо за напрямком руху його автомобілю, внаслідок чого скоїв зіткнення з велосипедом «ORBEA», яким керував ОСОБА_4 ..
Внаслідок дорожньо-транспортної події велосипедисту ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи спричинені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми грудної клітини, закритого багатоуламкового перелому правої лопатки, закритих переломів 2-го, 3-го, 4-го, 5-го, 6-го ребер праворуч по лопатковій ліній зі зміщенням уламків, контузії правої легені, садна на задній поверхні правого плечового суглобу з переходом на зовнішню поверхню та частково в надплічну область, які відносяться до середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України не визнав, суду пояснив, що 18.11.2021 року він їхав на автомобілі «БМВ» по вул. Батумська з боку вул. Радищева в напрямку пр. Слобожанський, після чого на перехресті пр. Слобожанського він зупинився, однак велосипедист не стежив за дорогою та скоїв зіткнення з його авто, яке було нерухоме. Заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 не визнав та заявив, що він пропонував потерпілому відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, в розмірі 60 000 грн., але потерпілий зажадав суму в декілька разів більшу, тому вони не змогли домовитись.
Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що в цей день він на велосипеді «ORBEA» по пр. Слобожанському, після чого на перехресті з вул. Батумською сталося зіткнення з автомобілем марки «БМВ» під керуванням обвинуваченого. Внаслідок ДТП потерпілому заподіяно тілесні ушкодження і він перебував на лікуванні. Також ОСОБА_4 було подано уточнену позовну заяву про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яку в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.
Судом досліджено протокол огляду від 09.12.2021 року, проведеним оглядом встановлено: на диску фірми «Nanoteх» було переглянуто відео моменту ДТП, а саме: по вулиці Батумській з боку вулиці Радищева в напрямку проспекту Слобожанського, рухається автомобіль БМВ Х6 білого кольору. В цей же час по проспекту Слобожанському з боку вулиці Батумської в напрямку вулиці Калинової рухається велосипед і на перехресті сталось зіткнення транспортних засобів. Автомобіль БМВ передньою частиною контактував з боковою частиною велосипеду, після чого він упав на дорожнє покриття. Після зіткнення автомобіль БМВ від`їхав назад.

При перегляді в судовому засіданні відеозапису з камери, встановлено, що водій авто БМВ виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу не дав дорогу велосипедисту, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, після зіткнення водій БМВ від`їхав назад та зупинився. Зазначене відео спростовує показання обвинуваченого з приводу того, що велосипедист зіткнувся із його автомобілем, який не рухався.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-21/39381-ІТ від 20.12.2021 року, у даній дорожній обстановці водій велосипеда «ORBEA» ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В діях водія ОСОБА_4 при заданому механізмові пригоди невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається. При заданих вихідних даних водій велосипеда «ORBEA» ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути даної ДТП.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «БМВ Х6» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «БМВ Х6» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з даною ДТП. Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «БМВ Х6» ОСОБА_7 визначалася виконанням ним вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху і для нього не було будь яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати.

Відповідно до висновків судово-автотехнічної експертизи, порушення обвинуваченим правил дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_6 не виконав вимоги п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, а саме:
- п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;
- дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8. транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі, невиконання яких, згідно висновку експерта перебуває у причинному зв`язку із наслідками, що настали.
Згідно до протоколу огляду місця ДТП від 18.11.2022 року, схеми місця ДТП та фото-таблиці, огляд ділянки проводився по проспекту Слобожанському, 74 та вулиці Батумська, де водій авто БМВ Х6 н/з НОМЕР_1 при виїзді з прилеглої території на пр. Слобожанський не надав дорогу велосипедисту ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення в результаті чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 3190е від 14.12.2021 року, у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми грудної клітини, закритого багатоуламкового перелому правої лопатки, закритих переломів 2-го, 3-го, 4-го, 5-го, 6-го ребер праворуч по лопатковій лінії зі зміщенням уламків, контузії правої легені, садна на задній поверхні правого плечового суглобу з переходом на зовнішню поверхню та частково в надплічну область, що згідно висновку експерта відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми грудної клітини, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), що діяв (діяли) в задню поверхню грудної клітини праворуч, якими могли бути виступаючі частини рухомих транспортних засобів.

Згідно з протокол проведення слідчого експерименту від 11.12.2021 року за участю понятих та гр. ОСОБА_4 , під час якого останній показав, що 18.11.2021 року, близько 10:45 години, він керував технічно справним велосипедом «ORBEA», слідував по проспекту Слобожанському з боку вулиці Байкальської в напрямку вулиці Калинової в м. Дніпро, в правому ряду руху, на відстані близько 1.0 метру від правого по ходу його руху краю проїзної частини, зі швидкістю близько 15 км/год. В дорозі, під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Батумською, не очікувано з права наліво на полосу його руху виїхав автомобіль БМВ, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , зі швидкістю близько 20 км/год, і одразу ж сталося зіткнення транспортних засобів. Автомобіль БМВ передньою частиною контактував з правою боковою частиною велосипеду «ORBEA», після чого велосипед упав на дорожнє покриття. Згідно показів ОСОБА_4 , автомобіль БМВ рухався на відстані 0,9 метрів від правого по ходу його руху краю проїзної частини вулиці Батумської. Місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на відстані 1,0 метру від правого по ходу руху велосипеда «ORBEA» краю проїзної частини та на відстані 2,0 метрів від дальньої межі границі перехрестя з вулицею Батумською.

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України поза розумним сумнівом.
Доводи обвинуваченого, що саме потерпілий не стежив за дорожньою обстановкою та був неуважним, в результаті чого і відбулось зіткнення повністю спростовуються показаннями потерпілого, який зазначив, що їхав по головній дорозі та на перехресті з вул. Батумська, водій авто БМВ не надав переваги йому в русі та скоїв зіткненні з ним, що також підтверджується відеозаписом з камери, на якому видно, що водій авто БМВ виїхав на головну дорогу не надавши переваги в русі велосипедисту, у зв`язку з чим відбулось зіткнення, після чого від`їхав назад, а також дослідженими експертизами та проведеним слідчим експериментом, які узгоджуються між собою та спростовують версію обвинуваченого ОСОБА_6 ..
ОСОБА_6 повинен нести кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який скоїв злочин з необережності, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставинами, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у обмеження волі із застосуванням випробування, з позбавленням права керування транспортними засобами.
Більш м`яке покарання у вигляді виправних робіт призначити неможливо, оскільки обвинувачений офіційно не працює, покарання у вигляді штрафу призначити недоцільно у зв`язку з тим, що обвинувачений немає постійного доходу, а в умовах воєнного стану отримання доходу є проблематичним.
На думку суду саме таке покарання відповідно до ч. 2 ст. 50 та ч. 2 ст. 65 КК України є не тільки карою за вчинений злочин, а буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.
ОСОБА_4 звернувся до суду із цивільним позовом, в якому просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 заподіяну йому моральну та матеріальну шкоду внаслідок ДТП, а саме: 150 000 грн. моральної шкоди, 20 970 грн. матеріальної шкоди, 28 000 грн. судові витрати з надання правової допомоги, а також з МТСБУ матеріальну шкоду у розмірі 4 936 грн.
Дослідивши подану позовну заяву та докази на її обґрунтування, суд приходить до наступного.

З ч. 2 ст. 127 КПК України вбачається, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки сума шкоди в розмірі 20 970 грн., що стосується проходження посттравматичної реабілітації після ДТП, яку зі слів потерпілого йому потрібно пройти, з доданих до заяви матеріалів нічим не підтверджується та відсутнє її підтвердження належними та допустимими доказами, тобто немає висновку лікаря про необхідність проходження таких процедур, направлення для проходження реабілітації тощо, а сама по собі роздруківка з сайту не є доказом, тому суд приходить до висновку щодо відмови в цій частині цивільного позову.

Що стосується стягнення 4 936 грн. з МТСБУ матеріальних збитків пов`язаних з пошкодженням велосипеду «ORBEA», які завдані внаслідок ДТП, суд вважає дані вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки потерпілим ОСОБА_4 було надано суду Рахунок-Фактуру №16/07-1 від 16.07.2022 року з докладним описом пошкоджених елементів, які підлягають заміні, відповідно до якого, вартість відновлення пошкодженого велосипеду «ORBEA» становить 4 936 грн.

Згідно ч. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Судом встановлено, що на час ДТП ОСОБА_8 не застрахував своєї цивільно-правової відповідальності, статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі, якщо власник транспортного засобу не застрахував своєї цивільно-правової відповідальності, а сума, яка підлягає стягненню, відповідає розмірам страхових сум, у межах яких МТСБУ здійснює регламентні виплати, вона підлягає стягненню з МТСБУ.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди судом встановлено наступне.
Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в 150 000 грн., виходячи з того, що ДТП та її наслідки, які призвели до ушкодження здоров`я, порушили звичайний спосіб життя через необхідність постійно перебувати в лікарняних закладах, душевні хвилювання через аварію пов`язані з занепокоєнням за своє життя, порушенням сну, як наслідок необхідність прийому заспокійливих ліків та препаратів, відсутність людського співчуття та розкаяння збоку винуватця ДТП ОСОБА_6 , який елементарно не попрохав у потерпілого вибачення.
Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачу протиправними діями ОСОБА_6 , які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, було завдано моральну шкоду, яка перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із цими діями останнього.
Частина 1 ст. 1167 ЦК визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її вини у заподіянні такої шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Така шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Як установлено ч. 3 ст. 23 ЦК, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

Суд дійшов висновку, що винні дії обвинуваченого, який, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, викликали у потерпілого моральні страждання, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Відповідно до позовних вимог завдану моральну шкоду потерпілий оцінив у розмірі 150 000 грн. При цьому позивач посилається на тривалі фізичні страждання, які він переніс та продовжує відчувати у результаті отриманих при ДТП травм, хворобливий стан та неможливість унаслідок заподіяних тілесних ушкоджень жити повноцінним життям та заробляти кошти на утримання своєї сім`ї.

Разом з тим з аналізу ступеню вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках, на які посилається позивач, відсутні докази того, що внаслідок отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень потерпілий надалі потребуватиме додаткового обстеження та лікування.

Крім цього, отриманий при травмах емоційний стрес міг незначно вплинути на загальний стан організму потерпілого, але до суттєвого впливу на патологічні процеси в організмі не призвів. З огляду на сукупність наведених обставин суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в 20 000 грн. Приймаючи таке рішення суд виходив зі стану здоров`я потерпілого, тривалості лікування з 18.11.2021 року по 30.11.2021 року та тяжкості вимушених змін у життєвих обставинах потерпілого, які унеможливлюють ведення повноцінного способу життя, а також ступеня впливу наслідків отриманих травм на працездатність потерпілого.

У справах про ДТП моральна шкода є найчастіше похідною, тобто викликаною заподіянням ушкодження здоров`я, смертю або пошкодженням автомобіля, а тому потерпілий має розкрити в чому саме полягають моральні та фізичні страждання, яких він зазнав внаслідок ДТП, та довести їх наявність. Розкриття та належне обґрунтування моральної шкоди завданої внаслідок ДТП потребує, окрім перерахунку незручностей та негативних наслідків, які настали для потерпілого внаслідок даної ДТП, ще й підтвердження вказаних обставин шляхом залучити свідків (це можуть бути покази членів сім`ї, друзів, колег тощо), звернення за допомогою до психолога/психіатра (обов`язково збираючи висновки, виписки та рахунки), а також надання іншої медичної документації, для дійсного обґрунтування завданої моральної шкоди.
Суд наголошує на тому, що визначений судом розмір суми відшкодування моральної шкоди потерпілому відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.
Що стосується стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 судових витрат на правничу допомогу у розмірі 28 000 грн., суд приходить до таких висновків.
За загальним правилом, розмір витрат визначається договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Так, процесуальні кодекси містять загальні положення про те, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою подальшого розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак процесуальні кодекси не містять деталізованих вимог до переліку документів, що підтверджують розмір витрат. У зв`язку із цим ВС неодноразово висловлював власну позицію щодо цього питання.
Так, Велика палата у постанові від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц сказала, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.). Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
В іншій своїй постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Отже, при зверненні за відшкодуванням варто пам`ятати, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критеріїв (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).
Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості, як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним. Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги. На підтвердження надання відповідних послуг представником позивача були надані: договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт, квитанцію а також акт прийому передачі, яким підтверджується факт надання правничої допомоги та її розмір у сумі 28 000 грн..
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує наступне.
Зі змісту акту прийому-передачі наданих послуг від 28.04.2022 року вбачається, що позивачу були надані наступні послуги, пов`язані з провадженням справи у суді першої інстанції: підготовка позовної заяви в порядку ст. 175 ЦПК та ст. 128 КПК України, копіювання та оформлення додатків до позовної заяви 4-м адресатам вартість 8 000 грн.; безпосередня участь представника в судових засіданнях по кримінальній справі в суді вартість 20 000 грн. Загальна вартість послуг складає 28 000 грн.
Суд зазначає, що в матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката, але сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності. Так, згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 28.04.2022 року представником потерпілого у найменування послуг включено участь в судових засідання на суму 20 000 грн., тоді як у даній справі відбулось дев`ять судових засідань, шість з яких було перенесено за клопотання адвоката та потерпілого. Також, суд враховує, що складання позовної заяви (8 годин) не потребувало таких зусиль, оскільки позовна заява складає 4 сторінки в своїй більшості містить посилання на норми закону, а з урахуванням обставин справи, а саме: виходячи з обсягу та характеру доказів у справі (відсутності експертиз, відсутності виклику свідків, тощо); виходячи з фактично витраченого представником потерпілого часу, суд вважає розмір вартості наданих послуг визначених в акті неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а відтак, вимоги про відшкодування 28 000 грн. як витрат на правничу допомогу - необґрунтованими. Водночас, суд вважає, що співмірною та розумною у цій справі загальною компенсацією вартості наданих адвокатом послуг є сума 10 000 грн.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи у сумі 686,48 грн.
Питання щодо речових доказів суд вирішив на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.
У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання у вигляді обмеження волі звільнити, з іспитовим строком на один рік. Покласти на засудженого обов`язки передбачені ст. 76 КК України, саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази: автомобіль марки «БМВ Х6» р/н НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_6 ;
- оптичний диск із відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Арешт, накладений ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2021 року, на автомобіль «БМВ Х6» р/н НОМЕР_1 - скасувати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 20 000 гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди з МТСБУ задовольнити частково, стягнути з МТСБУ на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 4 936 гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення судових витрат з надання правничої допомоги задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 10 000 гривень.
У задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_9 матеріальної шкоди в сумі 20 970 грн.- відмовити
А всього стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 30000 грн..
Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи у сумі 686,48 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10