Справа № 463/3585/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/540/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ПАТ «Укрнафта» на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 червня 2022 року (провадження № 1-кс/463/2807/22) про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000235

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

встановила:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 червня 2022 року (провадження № 1-кс/463/2807/22) задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000235 від 03 травня 2022р.
Накладено у даному кримінальному провадженні арешт на газ нафтовий скраплений марок А, B, C, D виробництва ПАТ «Укртатнафта», загальною кількістю 3 000 тонн, придбаного ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» (40090786) у ПАТ «Укрнафта» (00135390) відповідно до договору купівлі-продажу скрапленого газу від 27.04.2022 № АК100Д/6-1-СГ.

Заборонено будь-яким чином відчужувати, розпоряджатись, передавати будь-яким фізичним або юридичним особам вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею.

Не погоджуючись з даною ухвалою адвокат ОСОБА_6 в інтересах ПАТ «Укрнафта» подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 .
В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України. Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею не були досліджені обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.
Звертає увагу на порушення територіальної підсудності розгляду слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова вказаного клопотання, оскільки у даному кримінальному провадженні досудове розслідування здійснює ЦА ДБР, юридична адреса якого є м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28, а фактично цей орган знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15. Враховуючи положення п.1 ч.2 ст. 132 КПК України сторона обвинувачення у межах цього кримінального провадження повинна звертатись із клопотанням про арешт майна до слідчого суддів відповідного районного суду м. Києва. Стверджує, що вказівка прокурора у клопотанні про арешт майна на те, що слідчі управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності ГСУ ДБР дислокується за адресою: м. Львів, вул. М. Кривоноса, 6, не відповідає дійсності, адже наявні у матеріалах справи документи, зокрема запит слідчого, відповіді на запит адвоката, повістка про виклик на допит свідка, допит свідка, тощо, свідчать про те, що слідчі дії здійснюються слідчими, які знаходяться у м. Києві.
В апеляційній скарзі адвокат також покликається на порушення підслідності, оскільки за викладеної фабули кримінального правопорушення, що знайшла своє відображення і в оскаржуваній ухвалі, кримінальне правопорушення, яке розслідується у кримінальному провадженні №0000235, не підслідне слідчим ДБР. Відтак слідчий суддя повинен був повернути клопотання прокурору, який повинен був доручити здійснення досудового розслідування тому органу, який уповноважений на це відповідно до приписів ст. 216 КПК України.
Зазначає про необґрунтованість та безпідставність накладення арешту, адже прокурором при зверненні із клопотанням не дотримано вимог ст. 170 КПК України, а слідчий суддя не звернув на це увагу.Покликається, що в оскаржуваній ухвалі відсутнє посилання на конкретні відомості, які вказують на те, що майно, арешт на яке просив накласти прокурор, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та вважає, що самого лише посилання на винесення 18.05.2022р. і 01.06.2022р. слідчим постанови про визнання газу речовим доказом для цілей накладення арешту на таке майно є недостатньо.Наголошує, що наявності постанови слідчого про визнання того чи іншого об`єкту матеріального світу речовим доказом недостатньо для накладення на нього арешту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, це можливо, в силу приписів ч. 3 вказаної статті, виключно за умови, якщо прокурором (слідчим) буде доведено, а слідчим суддею встановлено, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Вважає, що сам по собі нафтовий скраплений газ не може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, оскільки, за версією органу досудового розслідування, вчинення злочину відбулося шляхом укладення договорів його купівлі-продажу за заниженими цінами. Газ, який не містить на собі жодних слідів, не може бути доказом «попередньої змови», «заниження ціни» чи «зловживання службовим становищем» та інших обставин, які в силу ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному проваджені. Так само він не підлягає спеціальні конфіскації, а санкція ч. 2 ст. 364 КК України не передбачає конфіскації майна, цивільний позов також не заявлено.
Також, апелянт покликається на неповноту судового розгляду, оскільки слідчий суддя не встановив чи взагалі існує в природі майно, на яке прокурор просив накласти арешт, при цьому частина скрапленого газу, згаданого в оскаржуваній ухвалі, на момент її постановлення не була вироблена. Крім цього слідчий суддя не встановив у володінні якої особи перебуває це майно, не перевірив чи правова підстава, з якої прокурором внесено клопотання про накладення арешту, співвідноситися з обставинами кримінального провадження. Також ні прокурор, ні слідчий суддя, не встановили місцезнаходження майна, на яке накладено арешт, як не встановили і особу, у володінні якої воно знаходиться.
Адвокат вказує, що слідчим суддею залишена поза увагою вимоги КПК України щодо перевірки достатності доказів, що вказують на вчинення злочину, передбаченого саме ч. 2 ст. 364 КК України.Мотивувальна частина ухвали взагалі не містить жодних висновків щодо цього, чим грубо порушено вимоги ст.ст. 132, 173 КПК України.Посилання прокурора на нібито заниження ціни на продукцію, як спосіб вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та «недоотримання доходів» ПАТ «Укрнафта» на суму близько 300 млн. грн. є надуманими і не підтверджується жодним доказом. Апелянт стверджує, що прокурором, всупереч вимогам ч. 3 ст. 132 КПК України, не доведено існування обґрунтованої підозри щодо факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження як такого. На вказану обставину слідчий суддя уваги не звернув, чим також допустив неповноту судового розгляду.
Також, звертає увагу, що до п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.Вказана вимога була повністю проігнорована слідчим суддею, який не врахував особливостей виробництва нафтового скрапленого газу та наслідків для ПАТ «Укрнафта» штучної неможливості відвантаження такого роду продукції. Прийняте слідчим суддею рішення може не лише спричинити збитки ПАТ «Укрнафта», а й спровокувати поглиблення паливної кризи під час війни.
04.07.2022 прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ПАТ «Укрнафта» на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 червня 2022 року (провадження № 1-кс/463/2807/22) про арешт майна у кримінальному провадженні №0000235, в якому просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 13 червня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_6 без задоволення.

Заслухавши доповідача, представника ПАТ «Укрнафта» - адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належним чином дотримані.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000235 від 03.05.2022 за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Зокрема, під час розслідування кримінального провадження досліджуються обставини при яких службові особи ПАТ «Укрнафта», з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної або юридичної особи, за попередньою змовою зі службовими особами підприємств групи «Приват», Міністерства енергетики України, використали своє службове становище всупереч інтересів служби, через додатковий аукціон 27.04.2022 на Товарній біржі УТБ «Контрактовий Дім УМВБ» забезпечили реалізацію 14,1 тис. тонн скрапленого газу за заниженою вартістю, що спричинило тяжкі наслідки.
Так, відповідно до заявки №1 на проведення аукціону від 18.04.2022 ПАТ «Укрнафта» (00135390) на додатковому комерційному аукціоні №100Д з продажу скрапленого газу, запланованому на 27.04.2022 планує реалізувати газ скраплений для побутово-комунального споживання ДСТУ 4047-2001 марки СПБТ та газ нафтовий скраплений марки А ДСТУ EN 589:2017, загальним обсягом 8 120, 000 тонн, ресурс травня 2022р. (враховуючи перехідні залишки та понадпланове виробництво), з газопереробних заводів ПАТ «Укрнафта».
Як слідує з матеріалів клопотання, відповідно до заявки №2 на проведення аукціону від 18.04.2022 ПAT «Укрнафта» на додатковому комерційному аукціоні №100Д з продажу скрапленого газу, запланованому на 27.04.2022 планує реалізувати газ нафтовий скраплений марок А, В, С, D ДСТУ EN 589:2017, загальним обсягом 6 000,000 тонн, ресурс травня 2022р. на ПАТ «Укрнафта».
Покупцями які подавали заявки на участь в додатковому аукціоні № 100Д з продажу скрапленого газу на внутрішньому ринку були ТОВ «ОККО-Бізнес Партнер». ТОВ «СПЕЦТРАНССЕРВІС», ТОВ «СВГ ПЛЮС», ТОВ «КАТМА ГРУП». ТОВ «ОПТИМАГАЛ», ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ», ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД».
За підсумками по придбаним обсягам скрапленого газу на аукціоні №100Д від 27.04.2022 для продавця ПАТ «Укрнафта» покупцями визначено ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» (44404415) та ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» (40090786).
Відповідно листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 24.05.2022, станом на 01.04.2022 та по 23.05.2022 УТБ «Контрактовий Дім УМВБ» не отримано ліцензії на провадження професійної діяльності на організованих товарних ринках, а саме діяльності з організації торгівлі продукцією на товарних біржах; діяльності з організації укладання деривативних контрактів на товарних біржах.
Однак, між ПАТ «Укрнафта» (продавець), ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» (покупець) та УТБ «Контрактовий Дім УМВБ» (біржа) укладено договір №АК100Д/6-1-СГ купівлі-продажу скрапленого газу - газ нафтовий скраплений марок А, В, С, D виробництва ПАТ «Укртатнафта», загальною кількістю 3 000 тонн, загальна сума договору з урахуванням ПДВ становить 84 011 880,00 грн.
Також, 27.04.2022 між ПАТ «Укрнафта» (продавець), ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» (покупець) та УТБ «Контрактовий Дім УМВБ» (біржа) укладено договір №АК100Д/6-2-СГ купівлі-продажу скрапленого газу - газ нафтовий скраплений марок А, В, С, D виробництва ПАТ «Укртатнафта», загальною кількістю 3 000 тонн, загальна сума договору з урахуванням ПДВ становить 84 011 880,00 гри.
Продаж скрапленого газу власного виробництва державними підприємствами в Україні проводять відповідно до Порядку організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 570.
Проте, під час здійснення досудового розслідування отримано інформацію про те, що аукціон проводився формально з порушенням вказаного Порядку без належного та своєчасного оформлення документів за результатами аукціону та аукціонних свідоцтва, а також затвердження їх аукціонним комітетом.
Відповідно до листа Міністерства енергетики України від 12.05.2022 середня стартова ціна скрапленого газу у січні квітні 2022 року знизилась з 27 312,42 грн/т до 19 651,45 грн/т. При цьому, кінцева ціна скрапленого газу що формувалась на біржових аукціонах відповідно до Порядку у січні - квітні 2022 року зросла з 28 304,50 грн/т до 56 712,73 грн/т.
Разом з цим, за наявною у відкритих джерелах інформацією підприємства ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» та ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» входять до сфери впливу групи «Приват». Крім того, AT «Укргазвидобування» реалізовано скрапленого газу в аналогічний період за ціною близько 50-52 тисяч грн за тонну. При цьому, на АЗС групи «Приват» після проведеного аукціону 27.04.2022 роздрібний продаж скрапленого газу здійснювався за ціною понад 30 грн/літр.
При цьому, відповідно до листа ТОВ «Українська енергетична біржа» від26.05.2022 №26/05-471 вартість реалізованого на іншому аукціоні скрапленогогазу іншого виробника - AT «Укргазвидобування» 27.04.2022 становила від 54 000 грн до 55 600 грн.
Відповідно листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 24.05.2022, станом на 01.04.2022 та по 23.05.2022 УТБ «Контрактовий Дім УМВБ» ліцензії на провадження діяльності з організації торгівлі продукцією на товарних біржах; ліцензії на провадження діяльності з організації укладання деривативних контрактів на товарних біржах в Комісії не отримувала.
Вказане підтверджується матеріалами ГОУ ДБР, протоколами огляду від13.05.2022 та 18.05.2022, протоколами допиту свідків від 17.05.2022, іншими матеріалами кримінального провадження.
В ході досудового розслідування 17.05.2022 призначено судово-товарознавчу експертизу на вирішення якої поставлено запитання визначення ринкової вартості скрапленого газу для побутово-комунального споживання ДСТУ 4047-2001 марки СПБТ станом на 27.04.2022 та газу нафтового скрапленого марок А, В, С, D ДСТУ EN 589:2017 станом на 27.04.2022, яка станом на 03.06.2022 не виконана.
18 травня 2022 року газ скраплений продавцем якого є ПАТ «Укрнафта», покупцем - ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» за договором № АК100Д/6-1-СГ з урахуванням ПДВ становить 84 011 880,00 грн., слідчим визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000235 від 03.05.2022.
З протоколу огляду від 18 травня 2022 року слідує, що ПАТ «Укрнафта» можливо продала компаніям групи «Приват» скраплений газ ціною 28 тис. грн за тонну, в той час як ринкова ціна того дня була на рівні близько 50-52 тис. грн за тонну, у зв`язку з цим, ПАТ «Укрнафта» недоотримала прибуток в розмірі близько 300 млн. грн. (а.с. 40-42).
Постановою слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 18 травня 2022 року визнано речовим доказом, зокрема: скраплений газ марки СПБТ виробництва ПАТ «Укрнафта», загальною кількістю 700 тонн, придбаний ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» (44404415) у ПАТ «Укрнафта» (00135390) відповідно до договору №АК100Д/1-2-СГ купівлі-продажу скрапленого газу від 27.04.2022; газ нафтовий скраплений марки А виробництва ПАТ «Укрнафта», загальною кількістю 2 700 тонн, придбаний ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» (44404415) у ПАТ «Укрнафта» (00135390) відповідно до договору №АК100Д/4-2-СГ купівлі-продажу скрапленого газу від 27.04.2022; газ нафтовий скраплений марки А виробництва ПАТ «Укрнафта», загальною кількістю 600 тонн, придбаний ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» (44404415) у ПАТ «Укрнафта» (00135390) відповідно до договору №АК100Д/5-2-СГ купівлі-продажу скрапленого газу від 27.04.2022; газ нафтовий скраплений марок А, B, C, D виробництва ПАТ «Укрнафта», загальною кількістю 3 000 тонн, придбаний ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» (44404415) у ПАТ «Укрнафта» (00135390) відповідно до договору №АК100Д/6-2-СГ купівлі-продажу скрапленого газу від 27.04.2022; скраплений газ марки СПБТ виробництва ПАТ «Укрнафта», загальною кількістю 700 тонн, придбаний ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» (40090786) у ПАТ «Укрнафта» (00135390) відповідно до договору №АК100Д/1-1-СГ купівлі-продажу скрапленого газу від 27.04.2022; газ нафтовий скраплений марки А виробництва ПАТ «Укрнафта», загальною кількістю 2 800 тонн, придбаний ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» (40090786) у ПАТ «Укрнафта» (00135390) відповідно до договору №АК100Д/4-1-СГ купівлі-продажу скрапленого газу від 27.04.2022; газ нафтовий скраплений марки А виробництва ПАТ «Укрнафта», загальною кількістю 620 тонн, придбаний ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» (40090786) у ПАТ «Укрнафта» (00135390) відповідно до договору №АК100Д/5-1-СГ купівлі-продажу скрапленого газу від 27.04.2022; газ нафтовий скраплений марок А, B, C, D виробництва ПАТ «Укрнафта», загальною кількістю 3 000 тонн, придбаний ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» (40090786) у ПАТ «Укрнафта» (00135390) відповідно до договору №АК100Д/6-1-СГ купівлі-продажу скрапленого газу від 27.04.2022.
Постановою про уточнення постанови про визнання речовим доказом слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 01 червня 2022 року, уточнено постанову від 18.05.2022, та вказано що виробником скрапленого газу за договорами №АК100Д/6-1-СГ та № АК100Д/6-2-СГ є ПАТ «Укрнафта», в той час як дійсним є виробник ПАТ «Укртатнафта».
Також, в ході досудового розслідування 17.05.2022 призначено судово-товарознавчу експертизу на вирішення якої поставлено запитання визначення ринкової вартості скрапленого газу для побутово-комунального споживання ДСТУ 4047-2001 марки СПБТ станом на 27.04.2022 та газу нафтового скрапленого марок А, B, C, D ДСТУ EN 589:2017 станом на 27.04.2022, яка станом на 03.06.2022 не виконана, що стверджується копією постанови та матеріалами клопотання.

08 червня 2022 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на газ нафтовий скраплений марок А, B, C, D виробництва ПАТ «Укртатнафта», загальною кількістю 3 000 тонн, придбаного ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» (40090786) у ПАТ «Укрнафта» (00135390) відповідно до договору купівлі-продажу скрапленого газу від 27.04.2022 №АК100Д/6-1-СГ.
У розумінні положень ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Також, згідно ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, на думку колегії суддів, слідчий суддя оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, а також те, що вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були правові підстави для накладення арешту на зазначене майно.

Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000235, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог статей 170-173 КПК України, врахувавши при цьому обставини, наявність з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, зробив обґрунтований висновок про необхідність накладення на зазначене в клопотанні прокурора майно, яке на момент звернення з клопотанням відповідало критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, як речового доказу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.
Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Що стосується доводів адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ПАТ «Укрнафта» про порушення правил підсудності, як підстави для скасування ухвали, то такі апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Так, органом досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні є Головне слідче управління Державного бюро розслідувань, у складі якого діють, зокрема, перший та другий відділи Управління з Досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності, а також перший відділ Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями. У період звернення з клопотанням про арешт майна у межах кримінального провадження №0000235, здійснювали слідчі управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.
Наказом Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 від 01 березня 2022 року №120-дск, у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану, місцем здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях зазначеним управлінням визначено Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Львові, яке знаходиться в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова. З огляду на викладене, при зверненні прокурором до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про арешт скрапленого газу, ним дотримано правил територіальної підсудності, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в рішенні від 9 червня 2022 року у справі №463/1712/22.
Покликання адвоката про порушення правил підслідності, не заслуговують на увагу, оскільки у кримінальному провадженні №0000235 досліджуються обставини, за яких службові особи ПАТ «Укрнафта», Міністерства енергетики України, Універсальної Товарної біржі «Контрактовий дім УМВБ», ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ», ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» разом з іншими невстановленими особами, всупереч вимогам Закону України «Про товарні біржі», Постанови КМУ від 16 жовтня 2014 року №570, реалізували скраплений газ за заниженою ціною, за участі біржі УТБ «Контрактовий дім УМВБ», яка не має ліцензії на здійснення такої діяльності, а тому не може бути учасником ринку капіталів та організованих товарних ринків, передбачених ст. 3 Закону України «Про товарні біржі», що спричинило ПАТ «Укрнафта» тяжкі наслідки.
При цьому згідно зі ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Тобто чинне кримінальне процесуальне законодавство дозволяє вказаним вище особам здійснювати розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, причетні ж до його скоєння особи встановлюються в ході досудового розслідування.
З огляду на викладене, зазначення конкретного переліку осіб, що є службовими особами ПАТ «Укрнафта», та які є причетними до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, може бути здійснене лише після зібрання необхідних доказів у даному кримінальному провадженні, тобто після належного проведення досудового розслідування, а тому вказані апеляційні доводи не ґрунтуються на вимогах закону.
Не знайшли свого підтвердження і аргументи про те, що скраплений газ не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки такий визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000235. Окрім того, як слідує із наданих прокурором заперечень, 01 червня 2022 року слідчим винесено постанову про уточнення постанови про визнання речовим доказом від 18 травня 2022 року, у якій зазначено, що газ нафтовий скраплений марок A, B, C, D, загальною кількістю 3000 тонн, придбаного ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» у ПАТ «Укрнафта» відповідно до договору купівлі-продажу від 27 квітня 2022 року №АК100Д/6-1-СГ, виробництва ПАТ «Укртатнафта». На переконання колегії суддів, зазначення у постанові слідчого від 18 травня 2022 року вказаного газу ПАТ «Укрнафта», а не ПАТ «Укртатнафта» не нівелює підставність накладення арешту на зазначений скраплений газ, оскільки допущена описка була виправлена слідчим.
Твердження адвоката про те, що ані ПАТ «Укрнафта», ані його службові особи не мали жодного відношення до встановлення ціни скрапленого газу, недоведеність того, що рівень стартової ціни на скраплений газ був визначений з порушенням законодавчих вимог, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки вказані обставини належать до фактичних обставин кримінального провадження, а тому такі мають досліджуватися, у випадку, якщо кримінальне провадження надійде до суду, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що з метою збереження майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з врахуванням доводів слідства щодо необхідності обмеження права користування таким, клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на вказане майно.
Таким чином, доводи, на які покликається в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 висновків слідчого судді щодо доцільності накладення арешту на вилучене майно, не спростовують та не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на наведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, та обґрунтованим, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, тому апеляційна скарга з викладених в ній доводів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 червня 2022 року (провадження № 1-кс/463/2807/22) про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000235 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ПАТ «Укрнафта» без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді