Справа № 716/787/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2022 м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3

з участю сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000137 від 26 вересня 2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, середня спеціальна освітою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює приватним підприємцем, раніше не судимий,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.254 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в наступному. Свідок ОСОБА_6 з 03.02.2015 є власницею двох земельних ділянок площею 0,9313 га та площею 0,5181 га за цільовими призначеннями «Для ведення особистого селянського господарства». Останні розташовані на території урочища «Чоботарка» Горішньо-Шеровецької територіальної громади та набуті у власність під час шлюбу укладеного 15.04.2010 року із обвинуваченим ОСОБА_4 , якими вони спільно користуються та зобов`язані забезпечити використання земельних ділянок за призначенням.
На вказані земельні ділянки свідком ОСОБА_6 виготовлено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для ведення особистого селянського господарства та присвоєно кадастрові номера :01:007:0101 та :01:005:0032.
Пунктом "а" частини 1 статті 91 Земельного кодексу України передбачено, що на власників земельних ділянок поряд з іншими обов`язками законодавцем покладено також обов`язок щодо неухильного забезпечення використання ними земельних ділянок, наданих їм у власність виключно за їх цільовим призначенням. При цьому, відповідно до частини 3 статті 20 Земельного кодексу України, передбачено, що зміна цільового призначення земельної ділянки, належної особі на праві приватної власності, у межах населених пунктів, проводиться сільською радою, за ініціативи власника земельної ділянки з обов`язковим виготовленням проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, з обов`язковим погодженням проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у відповідності до вимог статті 186-1 Земельного кодексу України.
Разом з тим, нехтуючи вищевказаними вимогами земельного законодавства, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно та проявляючи безгосподарність при використанні земельних ділянок, належних на праві приватної власності свідку ОСОБА_6 , площею 0,9313 га із кадастровим номером :01:007:0101 та площею 0,5181 га із кадастровим номером :01:005:0032, що розташовані на території урочища «Чоботарка» в с. Горішні Шерівці Чернівецького району, наданих для ведення особистого селянського господарства, вирішив без зміни їх цільового призначення та переведення у землі водного фонду облаштувати на частинах вищевказаних земельних ділянок штучну водойму для власних потреб. Нe ініціюючи питання зміни цільового призначення земельних ділянок із кадастровими номерами :01:007:0101 та :01:005:0032 та не маючи у наявності готового та затвердженого проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок приватної власності, цільове призначення яких змінюється, обвинувачений ОСОБА_4 у 2015 році, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою активного використання сільськогосподарської техніки для виїмки (зняття) ґрунтового покриву, незаконно облаштував штучну водойму (ставок), площею 0,4932 га. Внаслідок самовільного облаштування штучної водойми (ставка), без зміни цільового призначення земельних ділянок, належних на праві приватної власності свідку ОСОБА_6 , виділених для ведення особистого селянського господарства, з кадастровими номерами :01:007:0101 та :01:005:0032, частини земельних ділянок, безпідставно були виведені з земель сільськогосподарського обороту. Обвинувачений ОСОБА_4 використовує вищезазначені земельні ділянки, з відхиленням від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, чим порушує вимоги пункту "і" частини 1 статті 211 Земельного кодексу України.
Таке використання земельних ділянок призвело до зміни рельєфу місцевості та спричинило: виведення їх з сільськогосподарського обороту, що полягає у припиненні та неможливості подальшого використання зазначених земельних ділянок за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства назавжди, тобто неможливості вирощування на ній сільськогосподарських культур; порушення структури ґрунту, що виразилось у втраті його фізичних, хімічних, біологічних та економічних властивостей, а також природного рослинного покриву, зміні його механічного та технічного складу під впливом антропогенного навантаження, що підтверджується матеріалами проведеної позапланової перевірки дотримань вимог земельного законодавства Держгеокадастром у Чернівецькій області від 30.11.2021 року.
Розмір шкоди, визначений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою КМУ №963 від 25 липня 2007 року, зі змінами від 09.09.2020 року, становить 13783,51 грн., що підтверджується висновком судового експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/126-22/918- ЕК від 21.02.2022 року.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок передбачений ст.254 ч.1 КК України, а саме безгосподарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту та порушення структури ґрунту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з цим.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив закрити кримінальне провадженні відносно нього. Вказав, що наслідки закриття йому відомі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття у зв`язку із цим провадження по справі. Крім того, просив вирішити питання про стягнення судових витрат.

Згідно зі ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення в вчиненні якого він підозрюється, є кримінальним проступком згідно вимог ст.12 КК України. Відповідальність за дане кримінальне правопорушення передбачена у виді обмеження волі. Згідно обвинувального акту діяння мало місце в 2015 році, тобто минуло більше трьох років. Перебіг давності не переривався та не зупинявся.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо підозрюваний проти цього заперечує (ч.8 ст.284КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.254 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України, питання пов`язане із процесуальними витратами суд вирішує згідно ст.124 ч.3, ст.126 ч.1 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 100, 124, 126, 284, 285, 286, 288, 314 КПК України суд, -

у х в а л и в:
Кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 26 вересня 2021 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.254 КК України закрити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Речовий доказ по справі, а саме два диски із надписом «ALERUS» з відеозаписом огляду місця події від 18.10.2021, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження (а.с. 24) залишити в справі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 4118,88 (чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ Ярослав СТРІЛЕЦЬ