Справа №523/4094/22
Провадження №1-в/523/125/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2022 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника КНП «ООМЦПЗ» ООР - лікаря ОСОБА_5 , у присутності хворого ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси заяву головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради від 15.04.2022 року ОСОБА_7 про відміну примусових заходів медичного характеру та переведення на лікування на загальних підставах:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, тимчасово не працюючого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у скоєнні суспільно - небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.309 ч.1, 186 ч.4 КК України, -

Встановив:
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява головного лікаря КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР ОСОБА_7 про відміну примусових заходів медичного характеру стаціонарного лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , який знаходиться на примусовому лікуванні з 16.12.2021р. до теперішнього часу з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів. Синдром залежності, в теперішній час утримання в умовах стаціонару. Переніс гостру інтоксикацію стимуляторами з делірієм у минулому» (згідно МКХ-10 відповідає діагностичним критеріям рубрики F15.21), мотивуючи тим, що в результаті проведеної терапії та реабілітаційних заходів на даний час у ОСОБА_6 сформовані стійкі, позитивні соціально-трудові установки, критика відносно вчиненого кримінального правопорушення, власного стану, тобто наступило поліпшення психічного стану, що свідчить про відсутність суспільної небезпеки для оточуючих, відсутні агресивні, асоціальні тенденції, тому хворий не потребує продовження застосування примусового лікування у відділенні із звичайним наглядом і може бути переведений на лікування на загальних підставах з подальшою випискою під нагляд районного психіатра та нарколога за місцем проживання.

У судовому засіданні представник КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_5 в підтримку заяви зазначила, що дійсно стан ОСОБА_6 значно покращився, він перебував на стаціонарному лікуванні у 3 відділенні, куди поступив у хворобливому стані, був роздратований, страждав на параною, однак вдало пройшов курс лікування, на сьогоднішній день спокійний, його стан стабілізувався, є висновок комісії психіатрів від 7.04.2022р., у зв`язку з чим просила змінити примусове лікування та перевести хворого на амбулаторне лікування за місцем його проживання, де він буде під наглядом районного психіатра, оскільки ОСОБА_6 подальшої госпіталізації не потребує.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти заяви головного лікаря, так як виходячи зі змісту, адміністрація КНП «ООМЦПЗ» клопоче перед судом про відміну примусового стаціонарного лікування, проте статтею 514 КПК України передбачений чіткий перелік питань, які може розглядати суд, і такої процесуальної дії як відміна не зазначено, у зв`язку з чим вважав заяву не обґрунтованою, водночас посилаючись на положення ст.515 КПК України щодо відновлення досудового розслідування кримінального провадження у разі видужання особи.

Захисник ОСОБА_4 не погодилася з думкою прокурора, зазначаючи, що у ході досудового розслідування, де вона також приймала участь як захисник ОСОБА_6 , була проведена психіатрична експертиза, в якій було вказано, що на момент скоєння злочину її підзахисний знаходився в хворобливому стані, не усвідомлював, не віддавав звіт своїм діям, у зв`язку з чим відносно нього було рекомендоване застосування примусових заходів медичного характеру, тобто ОСОБА_6 скоїв злочин в стані неосудності, тому не підлягає притягненню до кримінальної відповідальності, і тому звернулися до суду не з обвинувальним актом, а з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру. Щодо зави головного лікаря, підтримала повністю за наявності висновку лікарів спеціалістів та просила задовольнити, додатково заявивши, що її підзахисному було запропоноване продовження лікування на добровільних засадах, на що він свідомо погодився, вважаючи, що примусові заходи слід припинити.

ОСОБА_6 у ході судового засідання пояснив, що дійсно на фоні вживання наркотиків - «солі» у нього був психологічний зрив, на теперішній час він себе почуває здоровим, готовий продовжити амбулаторне лікування, робити, те, що потрібно.

Представник КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_5 на доводи прокурора та захисника уточнила та просила задовольнити заяву головного лікаря в частині зміни примусових заходів медичного характеру стаціонарного лікування на амбулаторне добровільне лікування на загальних засадах під наглядом районних спеціалісті, підтвердивши, що ОСОБА_6 надав свою згоду.

Судом також були досліджені у судовому засіданні надані до заяви копії документів, а саме:

- ухвала Малиновського районного суду м. Одеси за №521/15651/21 (Пр.1-кп/521/1612/21) від 23.11.2021 року, якою відносно ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги та подальшого примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом, як до особи, що вчинила суспільне-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.309 ч.1, 186 ч.4 КК України;

- висновок судово - психіатричної експертизи №528 від 22.09.2021р., згідно якого ОСОБА_6 в період, який відноситься до здійснення інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, а виявляв ознаки тимчасового розладу психічної діяльності у вигляді «Гострої інтоксикації стимуляторами з делірієм», що відповідає діагностичним критеріям рубрики F15.03 за Міжнародною класифікацію хвороб 10 перегляду, внаслідок чого не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підозрюваному ОСОБА_6 з урахуванням рівня суспільної небезпеки та його актуального психічного стану рекомендоване застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичайним наглядом (ст.94 ч.3 КК України)

- висновок комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру за №828 від 7.04.2022 року, відповідно якого на теперішній час у ОСОБА_6 сформовані стійкі, позитивні соціально-трудові установки, критика відносно вчиненого кримінального правопорушення, власного стану на теперішній час та на майбутнє, розуміння шкідливого впливу наркотичних речовин та стимуляторів на психічний стан та організм і цілому, на протязі тривалого часу психічний стан залишається стабільним, відсутні агресивні та ауто агресивні тенденції, тобто наступило поліпшення психічного стану, що свідчить про відсутність суспільної небезпеки для оточуючих, відсутні агресивні, асоціальні тенденції. Враховуючи, що на теперішній час ОСОБА_6 за психічним станом не представляє суспільної небезпеки, комісія дійшла до висновку про відміну застосування заходів медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом на лікування на загальних підставах з подальшою випискою під нагляд районного психіатра та нарколога за місцем проживання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до заяви, а саме висновок акту комісії лікарів-психіатрів за №828 від 7.04.2022 року, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23.11.2021 року, суд приходить до висновку, що заява головного лікаря КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради ОСОБА_7 підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно зі ст.95 ч.1 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Статтею ст.512 КПК України регламентовано, що судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно зі загальними правилами цього Кодексу.

Положеннями ст.514 ч.1 КПК України передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно ст.514 ч.2 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Разом з цим за змістом ст.515 ч.2 КПК України постановлення ухвали суду про припинення застосування примусових заходів медичного характеру є підставою для проведення досудового розслідування чи судового провадження.

Щодо доводів захисту, що ОСОБА_6 вчинив злочин в стані неосудності, судом прийняті до уваги, однак згідно висновку судово - психіатричної експертизи за №528 від 22.09.2021р., який був долучений безпосередньо захисником, ОСОБА_6 виявляв цитата: клінічні ознаки «Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання стимуляторів», за своїм психічним станом може приймати участь у слідчих діях, надавати покази за справою та стати перед судом».

Виходячи з пояснень лікаря та сторони захисту, з'ясовано, що в подальшому має бути продовження лікування на добровільних засадах.

Таким чином, на підставі викладеного, з`ясувавши думку учасників процесу, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 , у якого були виявлені тимчасові психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів, пройшов повне лікування, внаслідок чого з урахуванням висновку комісії лікарів психіатрів поведінка хворого на теперішній час не становить соціальної небезпеки для суспільства, суд вважає за можливе задовольнити заяву головного лікаря КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради ОСОБА_7 про відміну відносно зазначеної особи застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом на лікування на загальних підставах з подальшою випискою під нагляд районного психіатра та нарколога за місцем проживання..

На підставі ст.ст.17,19 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст.ст.93-95 КК України, ст.ст. 395, 512, 514-516 КПК України, суд, -

Постановив:

Заяву головного лікаря КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради ОСОБА_7 про відміну примусових заходів медичного характеру в психіатричному стаціонарі зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та переведення його на лікування на загальних підставах за місцем проживання - задовольнити.

Припинити застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у вигляді стаціонарного лікування у психіатричному закладі у відділенні зі звичайним наглядом та переведення його на лікування на загальних підставах з подальшою випискою під нагляд районного психіатра та районного нарколога за місцем проживання особи.

Направити копію ухвали до КНП «ООМЦПЗ» ООР, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Воробйова, 9 для виконання.

Направити копію ухвали до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси та слідчого відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області для вирішення питання про поновлення досудового слідства чи судового провадження у зв`язку з припиненням застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 за підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1