Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0003852 від 31.10.2020 року,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити прокурору у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що слідчий суддя порушив права та інтереси власника майна, оскільки розглянув клопотання прокурора без його належного повідомлення та участі, а наявна в ухвалі слідчого судді інформація про те, що ОСОБА_8 було належним чином повідомлено про місце та час судового засіданні не відповідає дійсності, оскільки жодних повідомлень ОСОБА_8 не отримував. Вважає, що належний ОСОБА_8 автомобіль не відповідає вимогам ст.98 КПК України, оскільки тривалий час з моменту вчинення кримінального правопорушення знаходився у його користуванні, а тому не зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зазначає, що ОСОБА_8 не заперечував своєї вини у ДТП, тому відшкодував потерпілій матеріальну шкоду. Посилається на те, що розгляд клопотання прокурора було проведено без участі власника майна - ОСОБА_8 , який копію оскаржуваної ухвали не отримував, а він уклав договір з ОСОБА_8 22.04.2022 року та отримав копію оскаржуваної ухвали 28.05.2022 року, с апеляційною скаргою звернувся 30.05.2022 року, тому вважає строк на її оскарження пропущеним з поважних причин.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль BMW 750Li, р.н. НОМЕР_1 у рамках кримінального провадження №0003852 від 31.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_8 , 30.10.2020 року близько 18 год. 10 хв., керуючи автомобілем BMW 750Li, р.н. НОМЕР_1 , рухаючись у м. Житомирі по Чуднівському шосе, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка перетинала проїзну частину дороги поза межами пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_10 отримала тілесне ушкодження, ступінь тяжкості якого встановлюється.

Під час проведення огляду місця події 30.10.2020 року вказаний автомобіль було вилучено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Житомирській області.

Прокурор вважав, що зазначений транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто автомобіль BMW 750Li, р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому з метою збереження речового доказу просив накласти на нього арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування.

Враховуючи, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, можливість використання транспортного засобу як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно, шляхом заборони розпоряджання та користування.

Апеляційний суд, вважає за можливе поновити адвокату ОСОБА_7 який діє в інтересах ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, який пропущений з поважних причин, оскільки розгляд клопотання прокурора було проведено без участі ОСОБА_8 , копію оскаржуваної ухвали останній не отримував, з адвокатом був укладений договір 22.04.2022 року і адвокат отримав копію оскаржуваної ухвали лише 28.05.2022 року, а апеляційну скаргу подав 30.05.2022 року.

Заслухавши доповідача, доводи представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003852 від 31.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.п.3), за фактом дорожньо транспортної події, яка мала місце 30.10.2020 року близько 18 год. 10 хв. за участю водія ОСОБА_8 , який керував автомобілем BMW 750Li, р.н. НОМЕР_1 та рухаючись у м. Житомирі по Чуднівському шосе, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка перетинала проїзну частину дороги поза межами пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого потерпіла отримала тілесне ушкодження, ступінь тяжкості якого встановлюється.

Під час проведення огляду місця події 30.10.2020 року автомобіль BMW 750Li, р.н. НОМЕР_1 було вилучено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Житомирській області

Постановою слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 від 20.11.2020 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні (а.п. 17).

Враховуючи, що вказаний транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні і міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тому з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про арешт майна.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів

Так, відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.
З метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи можливість використання транспортного засобу як доказу у кримінальному провадженні, який може містити інформацію як доказ факту, що встановлюється під час кримінального провадження, з метою збереження речового доказу для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказаний в клопотанні транспортний засіб.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя порушив права та інтереси власника майна, оскільки розглянув клопотання прокурора без його належного повідомлення та участі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно телефонограми, яка міститься в матеріалах провадження (а.п.19), власник майна ОСОБА_8 був повідомлений належним чином про дату та час розгляду клопотання прокурора і вказані обставини підтвердив його представник в апеляційному суді.

Доводи апелянта про те, що транспортний засіб тривалий час з моменту вчинення кримінального правопорушення знаходився у користуванні ОСОБА_8 , а тому не зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, апеляційний суд безпідставними, оскільки вказаний транспортний засіб 30.10.2020 року було оглянуто та вилучено на майданчик тимчасового тримання (а.п.17).

В судовому засіданні прокурор пояснив, що їй невідомо яким чином транспортний засіб опинився в користуванні ОСОБА_8 , незважаючи на те, що ухвалою слідчого судді заборонено його використання і він мав би знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, тому з цього приводу провадиться перевірка.

Доводи апелянта про те, що при накладенні арешту на майно, слідчий суддя не врахував наслідки арешту майна для його власника, не дотримався вимог закону щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, апеляційний суд вважає необгрунтованими з таких підстав.

Згідно практики ЄСПЛ, втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Доводи апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 про те, що на даний час необхідності в проведенні слідчих дій з автомобілем не має, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в судовому засіданні прокурор пояснив, що досудове розслідування триває, тому може виникнути необхідність в призначенні експертиз. Крім того, іншим чином неможливо збереження речових доказів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна це тимчасовий захід, а тому власник майна не позбавлений права звернутися з клопотанням про зняття арешту в разі не проведення слідчих дій з транспортним засобом протягом тривалого часу.

Таким чином, доводів, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді апелянтом не наведено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 170-173 КПК України, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику власника майна ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0003852 від 31.10.2020 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: