Справа № 449/1321/21
Провадження № 1-кп/445/82/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 04.12.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 10.09.2014 (справа № 445/1863/14-ц) зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 для утримання їхніх неповнолітніх дітей, а саме дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в розмірі по 700 грн. на дитину, щомісячно, починаючи із 27.08.2014 і до досягнення дітьми повноліття, після чого, 14.10.2014 виданий відповідний виконавчий лист за № 445/1863/14-ц, строк пред`явлення якого до 11.08.2028.
20.05.2020 постановою головного державного виконавця Золочівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), за вищевказаним виконавчим листом за № 445/1863/14-ц, відкрите виконавче провадження № 62130772, яке в подальшому передано до Перемишлянського відділу ДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).
Однак, ОСОБА_5 , знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання своїх дітей, в період часу з 10.09.2014 до 08.10.2018 та з 06.02.2019 по 13.09.2021, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своїх дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліменти, порушуючи ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, на обліку в центрі зайнятості у якості безробітного не перебував, допомогу по безробіттю не отримував, заходів до працевлаштування не вживав, приховував доходи отримані від нерегулярних підробітків. Також в період з 08.10.2018 по 05.02.2019, працюючи на ПП "ГАЛ-ЄВРО-КОНТРАКТ" та отримавши доходи в розмірі 10379,00 грн. за 2018 рік і 5838,00 грн. за 2019 рік, всього в розмірі 16217,00 грн., приховав вказаний дохід та не сплачував аліменти, чим таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх своїх дітей, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 27.08.2014 по 13.09.2021 на загальну суму 150 811,03 грн., що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю та пояснив, що все вказане в обвинувальному акті відповідає дійсності. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила призначити покарання ОСОБА_5 на розсуд суду.
Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано вірно.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_5 вчинив злочин, який віднесений до категорії кримінальних проступків.
Згідно ст.66 КК України обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що він на обліку з приводу психіатричного та наркологічного захворювання не знаходиться, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.
За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати у межах санкції статті, за якою кваліфікується кримінальне правопорушення у виді громадських робіт. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов по справі не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати по даній справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, ч. 1 ст. 164 КК України -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1