Справа №: 486/485/22 Провадження № 1-кп/486/105/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Южноукраїнськ

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 ознайомившись з матеріалами справи №486/485/22 з обвинувальним актом №000022 від 16 квітня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_2 _ за ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 185 КПК України, яке надійшло з Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в порядку ст. 293 КПК України ,-

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2022 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов в порядку ст. 293 КПК України обвинувальний акт № 000022 від 16 квітня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 185 КПК України.

30 травня 2022 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями секретар суду ОСОБА_3 обвинувальний акту кримінальному провадженню №0000281від 04.10.2021року розподілено судді ОСОБА_4 , який передано реєстром передачі справ від 31. 05.2022року, судді .

Голова Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_5 надав усну вказівку працівникам апарату суду не вирішувати питання передачі матеріалів кримінального провадження іншому судді.

Таким чином, голова суду зловживаючи своїми повноваженнями свідомо порушує розумні строки розгляду кримінального провадження та своїми діями примушує розглянути дане кримінальне провадження конкретного суддею.

Відповідно до ст. 35 КПК України, п. 2, матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів.

Закон «Про судоустрій і статус суддів» визначає повноваження голови місцевого суд.

Згідно із Засадами використання автоматизованої системи документообігу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області зі змінами і доповненнями, на виконання пункту 4.3.7. Засад, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, можуть бути повторно розподілені за резолюцією голови суду, з урахуванням пунктів 4.1, 4.2., 4.4. Засад, судові справи, що залишилися нерозглянутими суддею у разі:

- припинення його повноважень щодо здійснення ним правосуддя,

- звільнення його з посади судді.

- перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

- тимчасової непрацездатності головуючого судді, якщо її тривалість становить більше ніж 21 календарний день,

- тимчасової непрацездатності головуючого судді, у день відкриття лікарняного, якщо нерозглянутими залишились справи і матеріали, які мають скорочені терміни розгляду,

- відсторонення судді від посади.

- у разі невиходу з відпустки на роботу в день визначений наказом про його відпустку і його відсутність буде тривалою; (протокол зборів суддів №41 від 08.08.2013)

Проте, за період перебування судді ОСОБА_1 в відпустці (з 23.05.2022 до 27.05.2022) не передавалося кримінальне провадження в порушення вимог ч. 1 ст. 314 КПК України, якою передбачено, що суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання. Таким чином, протягом 7 днів матеріали кримінального провадження не розприділялися автоматизованою системою суду.

Передане на розгляд кримінальне провадження, вже має фактичне порушення норм процесуального права в частині дотримання розумних строків розгляду. Зазначене порушення є підставою для скасування рішення у справі незалежно від його змісту. Таким чином, через грубе порушення порядку розподілу та передачі кримінального провадження, неможливо ухвалити рішення у кримінальному проваджені, не порушуючи норми закону. Суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і керуються верховенством права.

Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Європейський суд з прав людини у рішенні «Агрокомплекс проти України» від 06.10.2011 року п. 136 у цьому зв`язку Суд підкреслює, що обсяг зобов`язань Держави щодо забезпечення розгляду, незалежним та неупередженим судому розумінні п. 1 Статті 6 Конвенції не обмежується судовою гілкою влади. Цей обсяг зобов`язань також покладає обов`язки на виконавчі, законодавчі та будь-які інші органи Держави, незалежно від їх рівня, поважати та виконувати рішення та постанови судів, навіть якщо ці органи не погоджуються з ними. Таким чином, повага із боку Держави до повноважень судів є невід`ємною передумовою впевненості суспільства у судах і, у більш широкому сенсі, верховенства закону. Для того, щоб це відбулося, конституційних гарантій незалежності та неупередженості судової гілки влади є не досить. Ці гарантії мають бути ефективно впроваджені у повсякденну поведінку та поводження органів влади.

п. 137. Далі Суд відмічає, що незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним від неналежного впливу, причому не тільки зовнішнього, але й із боку самої судової системи. Внутрішня незалежність судової гілки влади означає, що суддям не повинні наказувати та на них не повинні здійснювати тиск інші судді або ті особи, що мають адміністративні повноваження у суді, такі, як, наприклад, голова суду. Відсутність достатніх запобіжних заходів, якими забезпечувалася б незалежність суддів всередині самої судової системи і, зокрема, від їх судового керівництва, може дати Суду підстави зробити висновок, що сумніви заявника щодо незалежності та неупередженості суду можуть вважатися об`єктивно виправданими (див. рішення у справі Парлов-Ткалчіч проти Хорватії (Parlov-Tkalcic v. Croatia), no. 24810/06, § 86, 22 грудня 2009 р., з подальшими зауваженнями).

З огляду на практику ЄСПЛ та рішення суду постановлених проти України: Бочан проти України 03.08.2007 року, «Бочан проти України №2» 05.02.2015року, Олександр Волков проти України 09.01.2013 року, Совтрансавто-Холдинг проти України від 25.02.2002 року, Агрокомплекс проти України від 06.10.2011 року, "Бака про Угорщини", щодо порушення державою п.1 ст. 6 Конвенціїї незалежності та неупередженості суддів містять негативні наслідки для держави.

Таким чином, головою суду порушено ст. 19 Конституції, ст. 124 закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.ст. 28, 35 КПК України, щодо розподілу справи. За підсумком, обвинувальний акт у кримінальному проваджені передано судді ОСОБА_1 06.12.2021 року, через 7 діб після його надходження до суду, в порядку ст. 293 КПК України, не у спосіб, встановлений законом. Розгляд кримінального провадження під головуванням судді ОСОБА_1 приведе до несправедливого його розгляду.

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (справи «Бєлілос проти Швейцарії» та «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд (справи «Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановлені судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. П. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Суддя проаналізувала, обдумала, оцінила варіанти, визначила наслідки, розгляду кримінального провадження під її головуванням, з застосуванням тесту на підзвітність суспільному контролю на незалежний суд і заявила самовідвід з власної ініціативи.

Сторони кримінального провадження мають право знати, чому справу передано іншому судді, це право допомагає уникнути свавільного перерозподілу справи.

На підставі викладеного, кримінальне провадження розподілене та передано судді у невстановлений законом спосіб, із порушенням норм КПК України та Засад використання автоматизованої системи документообігу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, не може бути прийняте в провадження судді.

Керуючись п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 28, 35,80 КПК ст. 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Задовольнити заявлений самовідвід сідді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 та повернути матеріали справи №486/485/22 у кримінальному провадженні №0000281 від 04.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 185 КПК України , до секретаріату суду, для проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями на підставі ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1

.