УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника сектору дізнання Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000397 від 21.08.2022 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник сектору дізнання Володимир Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 20 серпня 2022 року, на пункті пропуску "Устилуг" було виявлено ОСОБА_4 , який під час проходження прикордонного контролю пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, яке містить ознаки підробки.

21.08.2022р., відомості про даний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000397 за попередньою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

20.08.2022 року, під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки "КІА Магентіс" р.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 15.12.2021 року, довідку військово-лікарської комісії від 19.07.2022 року № 716, видані на ім`я ОСОБА_4 , пред`явивши які працівникам прикордонної служби, ОСОБА_4 , намагався проїхати через державний кордон України та мобільний телефон марки "Самсунг А7" імей НОМЕР_4 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобіля марки "КІА Магентіс" р.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої просив клопотання задовольнити та слухати клопотання у його відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву згідно якої не заперечував щодо накладення арешту на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 15.12.2021 року, довідку військово-лікарської комісії від 19.07.2022 року № 716 видані на його ім`я, одночасно просив не накладати арешт на автомобіль марки "КІА Магентіс" р.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та мобільний телефон марки "Самсунг А7" імей НОМЕР_4 , просив слухати клопотання у його відсутності.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 в судове засідання на розгляд клопотання не з`явився, подав суду письмові заперечення щодо клопотання, просив у накладенні арешту на транспортний засіб відмовити.

Враховуючи позицію учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучене 20.08.2022 року майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000397 від 21.08.2022 року, оскільки вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Вилучені 20.08.2022 року під час огляду місця події майно, в розумінні ч.1 ст.98 КПК України є речовим доказом, правовий режим зберігання якого регламентується ст. 100 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи вказані положення щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності, слідчий суддя вважає можливим клопотання задовольнити частково та накласти арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 15.12.2021 року, довідку військово-лікарської комісії від 19.07.2022 року № 716, видані на ім`я ОСОБА_4 , оскільки вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання начальника сектору дізнання Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 20.08.2022 року у ОСОБА_4 в ході огляду місця події, а саме на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 15.12.2021 року, довідку військово-лікарської комісії від 19.07.2022 року № 716, видані на ім`я ОСОБА_4 .

В решті частині клопотання - відмовити.

Автомобіль марки "КІА Магентіс" р.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та мобільний телефон марки "Самсунг А7" імей НОМЕР_4 невідкладно передати ОСОБА_4 , як власнику.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_6