Справа № 308/5089/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді матеріали провадження 11-кп/4806/663/21 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.11.2021.
Цією ухвалою задоволено подання провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 та, щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2019 у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.
Як вбачається з ухвали, подання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_7 28.02.2019був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, покладеними на нього обов`язками про, що останній дав підписку. Однак, засуджений ОСОБА_7 під час іспитового строку неодноразово притягався до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Рішення суд обґрунтував тим, що обставини справи в їх сукупності свідчать про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, оскільки засуджений ОСОБА_7 систематично протягом іспитового строку вчиняв адміністративні правопорушення за вчинення яких був притягнений до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення, у зв`язку з чим підлягає направленню для відбування призначеного йому покарання за вироком суду від 17.01.2019.
Не погоджуючись з ухвалою суду від 18.11.2021, захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області.
В доповненні до апеляційної скарги захисник посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не обґрунтував рішення про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, оскільки, ОСОБА_7 покладені на нього вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2019 виконував про, що обґрунтовано зазначено в оскаржуваній ухвалі суду.

-2-

Звертає увагу на те, що засуджений ОСОБА_7 частину адміністративних правопорушень вчинив у період іспитового строку, проте частину адміністративних правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності не вчиняв, а протоколи підписував на прохання працівників поліції, які давали йому за це кошти та запевняли, що йому нічого за це не буде. Натомість суд першої інстанції не перевірив ці обставини шляхом ініціювання здійснення офіційного розслідування уповноваженим органом, залишивши поза увагою доводи засудженого про зловживання працівниками поліції службовим становищем, і відповідно, вчинення ними службового підроблення.
Судове провадження розглядається за відсутності засудженого ОСОБА_7 , неявка якого з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що засуджений належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, промову прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Згідно з положеннями ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 3 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цього розділу.

Апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції під час розгляду подання органу пробації вказаних вище вимог закону дотримався.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції та матеріалів провадження, ОСОБА_7 вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2019 засуджений за ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05(п`ять) років та звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 03(три) роки, з покладенням на нього обов`язків, відповідно до ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Вказаний вирок набрав законної сили 19.02.2019.
28.02.2019 засудженого ОСОБА_7 було ознайомлено з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2019, роз`яснено права та обов`язки, покладені на нього судом, умови звільнення від відбування покарання та в результаті чого від нього була відібрана підписка, анкета, із засудженим було проведено профілактичну бесіду про недопущення скоєння ним в подальшому нового злочину, порушень громадського порядку, в яких засуджений власноруч розписався. Також була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої засуджений ОСОБА_7 зобов`язаний був з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а саме 1 та 3 середу кожного місяця. Постанова оголошена засудженому під розписку та заведений листок реєстрації.

-3-

Як слідує з матеріалів оглянутої особової справи №33/75/2019, протягом всього іспитового строку, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2019, засуджений з`являвся на реєстрацію до органу пробації, що стверджується даними листка реєстрації і покладені на нього вироком суду від 17.01.2019 обов`язки виконував.
Разом з тим, 06.04.2020 з Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області до Ужгородського МРВ надійшла інформація, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а саме : 13.03.2019 за ст.173 КУпАП; 15.05.2019 за ст.173 КУпАП; 20.06.2019 за ст.152 КУпАП; 21.06.2019 за ст.152 КУпАП; 07.09.2019 за ч.2 ст.178, ч.1 ст.178 КУпАП ; 01.12.2019 за ст.173 КУпАП; 12.12.2019 за ч.1 ст.175-1 КУпАП; 13.12.2019 за ч.1 ст.175-1 КУпАП; 13.01.2020 за ст.173 КУпАП; 27.01.2020 за ч.1 ст.187 КУпАП; 28.01.2020 за ч.1 ст.187 КУпАП; 06.02.2020 за ст.187 КУпАП; 04.05.2020 за ч.1 ст.127 КУпАП; 08.05.2020 за ч.1 ст.187 КУпАП; 31.01.2021 за ч.2 ст. 178 КУпАП; 13.03.2021 за ч.2 ст.44-3 КУпАП; 02.04.2021 за ч.2 ст.44-3 КУпАП.
По даним фактам від засудженого неодноразово відбирались пояснення та проводились профілактичні бесіди про недопущення вчинення в майбутньому нових правопорушень, а також засудженому було винесено застереження у виді письмового попередження з приводу вчинення адміністративних правопорушень та проведено профілактичну бесіду про недопущення вчинення нових адміністративних правопорушень.
Згідно вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У відповідності до ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Частиною 2 статті 166 КВК України встановлено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При цьому, частиною 3 зазначеної норми закону передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав провідний інспектор Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2019, взяті до уваги вказані вище вимоги Кримінального

-4-

та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення про направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного йому за вироком суду покарання.
Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку тому, що засуджений ОСОБА_7 систематично вчиняв адміністративні правопорушення, за які притягався до адміністративної відповідальності та його було піддано адміністративним стягненням.
Вищевказане спростовує доводи апеляційної скарги про те, що засуджений ОСОБА_7 частину адміністративних правопорушень не вчиняв, оскільки піддався незаконному впливу працівників поліції та підписав протоколи про адміністративні правопорушення за обіцяну винагороду, оскільки жодних доказів, що винесені відносно ОСОБА_7 постанови про накладення адміністративного стягнення визнані в установленому законом порядку незаконними та скасовані, стороною захисту не надано.
Всупереч доводів апеляційної скарги захисника вищевказані факти, які взяті до уваги судом першої інстанції при розгляді подання, повністю підтверджуються матеріали судового провадження, а тому апеляційний суд вважає, що такі обґрунтовано враховані судом при прийнятті рішення.
Наведені обставини свідчить про небажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення, його певну суспільну небезпечність, неповагу до правил співжиття та ігнорування ним норм адміністративного та кримінального законодавства.
З огляду на всі вищенаведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення подання про направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, оскільки дані про його поведінку та особу вказують на те, що він на шлях виправлення не став, та звільнення його від відбування покарання з випробуванням не відповідає завданням кримінального провадження, оскільки обставини, встановлені під час апеляційного розгляду свідчать про те, що його виправлення є неможливим без ізоляції від суспільства.
Доводи апеляційної скарги захисника висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом при вирішенні подання були допущені порушення вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які би призвели до неправильного його вирішення.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для задоволення подання органу пробації та вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, не є переконливими та правильність вищезазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що захисником не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

-5-

Керуючись ст.ст.404,405,407,419,537,539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.11.2021, щодо ОСОБА_9 ,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: