Справа №577/5707/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/94/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

розглянувши у режимі відеконференції у залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заявниці ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги заявниці ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, було відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що подане ОСОБА_7 звернення не містить достатніх відомостей, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя встановив, що дії директора ЗДО №11 «Вітерець» ОСОБА_8 щодо відсторонення вихователя ОСОБА_7 від роботи є законними.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2021 року та зобов`язати слідчого Конотопського РВП внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 15 листопада 2021 року.

В обґрунтування свої вимог апелянт посилається на те що слідчим суддею було неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, висновки слідчого судді не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню

Апелянт зазначає, що відмовляючи у задоволенні її скарги, слідчий суддя послався на відсутність складу злочину, оскільки керівник (роботодавець) виконав вимоги п.41-6 Постанови Кабінету міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року, якими покладено обов`язок забезпечити відсторонення особи, яка не є щепленою від СОVID-19, що, на її думку, є незаконним, з врахуванням того, що вимоги даної Постанови прямо суперечать статтям 8, 19, 43, 64 Конституції України.

Як вважає апелянт, Постанова Кабінету міністрів України є підзаконним актом і вона повинна відповідати закону (акту вищої сили) та Конституції України (закону найвищої юридичної сили).

Апелянт зазначає, що відповідно до ст. 46 КЗпП, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Інших підстав відсторонення від роботи, зокрема, як відмова виконувати розпорядження керівника, нормами вказаної статті закону не передбачено. Жодних змін в частині підстав відсторонення від роботи законодавством до КЗпП внесено не було.

Апелянт вказує, що вона неодноразово зверталася до керівника з письмовою заявою про переведення її на дистанційну форму роботи, однак, такі заяви були проігноровані, вона від керівника не отримала жодної відповіді. Крім того, їй не надали можливості висловити свою думку, стосовно долучення до матеріалів справи висновку про проведення перевірки.

Апелянт посилається на те, що Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлюється перелік обов`язкових щеплень і цим законом обов`язкового щеплення від СОVID-19 не встановлено, а тому відсторонення працівника з підстав ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» є незаконним та протиправним.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводи заявника ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, доводи прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею дотримано не було.

З матеріалів даного провадження вбачається, що ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою від 15 листопада 2021 року про вчинення відносно неї кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 161, 356, 145, 142, 172, 173, 120 КК України. Заявник вказувала, що підставою для подання заяви стали ті обставини, що наказом директора ЗДО №11 «Вітерець» ОСОБА_8 , вона була відсторонена від роботи вихователя, у зв`язку з відсутністю щеплення проти COVID-19.

Перевіряючи доводи поданої ОСОБА_7 скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з посиланням на те, що вказана скарга не містить достатніх відомостей про кримінальне правопорушення, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя встановив, що дії директора ЗДО №11 «Вітерець» ОСОБА_8 щодо відсторонення вихователя Конотопського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №11 «Вітерець» ОСОБА_7 від роботи на час відсутності щеплення проти COVID-19 або негативного результату тестування методом ПЦР, без збереження заробітної плати, про що був винесений відповідний наказ, узгоджуються з вимогами п. 41-6 Постанови КМ України від 09 грудня 2020 року №1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, оскільки заявник, який є вихователем дошкільного закладу, віднесений до працівників, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням згідно Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України 04 жовтня 2021 року № 2153, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за № 1306/36928 і зазначені обставини врахував, як підставу для відмови у задоволенні скарги заявника/

Тобто, як слідує із змісту ухвали слідчий суддя, в порушення вимог ст. 370 КПК України не наддав належного обґрунтування всім доводам скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, а обмежився лише оцінкою дій директора ЗДО №11 «Вітерець» ОСОБА_8 , хоча як, вбачається із самої суті скарги предметом провадження є дії (бездіяльність) працівників поліції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 15 листопада 2021 року.

Колегія суддів зазначає, що у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими. При цьому мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи. Призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку суд першої інстанції ухвалив немотивоване рішення, оскільки вбачається, що доводи скарги ОСОБА_7 не були розглянути слідчим суддею в повному обсязі і як наслідок не були належним чином оцінені судом, що у свою чергу, призвело до прийняття неправосудного рішення, яке підлягає безумовному скасуванню, як таке, що ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України істотне порушення кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Після скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК Укрїни, колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу.

При постановленні нової ухвали, колегія суддів вивчивши та дослідивши скаргу заявника ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, дійшла таких висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора, від 30 червня 2020 року № 298 (далі Положення), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно п. п. 7 п. 2 розділу ІІ вказаного Положення до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, серед іншого, і про обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вказана частина статті повністю кореспондується із підпунктом 1 пункту 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, де зазначено про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Зі змісту поданої ОСОБА_7 скарги вбачається, що вона через службу 102 зверталася до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області з заявою про вчинення відносно неї кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 161, 356, 145, 142, 172, 173, 120 КК України за якими просила внести відомості до ЄРДР.

Так, Кримінальним кодексом України передбачено кримінальну відповідальність по:

-ст.120 - за доведення до самогубства;

-ст.142 - за незаконне проведення дослідів над людиною;

-ст.145 - за незаконне розголошення лікарської таємниці;

-ст.161 - за порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, регіональної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками;

-ст. 172 - за грубе порушення законодавства про працю;

-ст. 173 - за грубе порушення угоди про працю;

-ст. 356 - за самоправство.

Кожна із вищезазначених статей Кримінального кодексу України визначає окремий склад злочину, що має свої складові: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивна сторону, і особа, яка звертається із заявою про злочин має розкрити суть та зазначити обставини які б свідчили про його вчинення відносно такої особи.

Разом з тим, як зазначала сама заявниця, підставою для звернення з заявою про вчинення відносно неї вказаних злочинів, стали ті обставини, що наказом директора ЗДО №11 «Вітерець» ОСОБА_8 , вона була відсторонена від роботи вихователя, у зв`язку з відсутністю щеплення проти COVID-19, при цьому інформація, яка б свідчила про наявність у діях останньої складу вказаних кримінальних правопорушень, відсутня, тобто, фактично, ОСОБА_7 висловила своє бачення щодо вчинення відносно неї кримінальних правопорушень на підставі аналізу загальнодоступної інформації, не надаючи, при цьому, на підтвердження зазначеного жодних доказів.

Крім того, із листа заступника начальника Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 22 листопада 2021 року за №5002/61 вбачається, що за результатом розгляду заяви ОСОБА_7 щодо внесення відомостей до ЄРДР щодо протиправних дій відносно неї з боку керівника дитячого садочка «Вітерець», не було встановлено достатніх даних, які б вказували на наявність складу кримінальних правопорушень, однак встановлено ознаки цивільно-правових відносин та роз`яснено порядок їх вирішення.

Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно чинного законодавства, внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, що містять достатні об`єктивні дані, з яких можливо дізнатись про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дійти висновку про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, що ґрунтується на вимогах п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Крім того, як вказав в своїй постанові Верховний Суд Постанова ККС ВС у справі № 556/450/18 (провадження № 51-4229км20) - Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Саме з врахуванням того, що заява ОСОБА_7 не містить в собі відомостей про склади зазначених у ній злочинів, не розкрита суть не вказані обставини які б свідчили про вчинення неправомірних дій відносно заявника, тому колегія суддів погоджується, що відомості до ЄРДР не були внесені правомірно.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що скарга ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській області не підлягає до задоволення, оскільки не містить достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про існування ймовірності вчинення кримінальних правопорушень, по яким не ведеться досудове розслідування, тобто, не встановлені обставини, за яких можливо було б дійти висновку що слідчим була допущена бездіяльність, яка полягала у невнесенні даних до ЄРДР.

Крім того, в судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 повідомила, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2022 року при вирішенні цивільної справи було встановлено, що відсторонення її від роботи було незаконним, наказ директора ЗДО №11 «Вітерець» ОСОБА_8 - скасовано, стягнуто на її користь середній заробіток і вона з 01 березня 2022 року була поновлена на роботі.

При цьому, пояснення ОСОБА_7 , надані в апеляційному суді, з приводу того, що при розгляді її скарги з боку слідчого судді до неї було упереджене ставлення, що слідчий суддя проводив судове засідання без мантії, нагрудного знаку, не в приміщенні залу судових засідань, а в кабінеті, а прийняв рішення в нарадчій кімнаті через 10 хвилин, що на її думку свідчить про заздалегідь заготовлений проект ухвали, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки за результатом апеляційного розгляду рішення слідчого судді скасовано з постановленням нового рішення.

Також, не підлягають до задоволення і вимоги заявника ОСОБА_7 щодо оголошення ОСОБА_8 підозри, оскільки в даному випадку передбачені для цього діючим законодавством підстави відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2021 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській області було відмовлено скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_7 щодо зобов`язання слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 15 листопада 2021 року щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 161, 356, 145, 142, 172, 173, 120 КК України організувати досудове розслідування та оголосити підозру ОСОБА_8 .

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4