ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2989/22
Провадження № 1-в/210/446/22

"30" вересня 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг заяву засудженого: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого: 23 травня 2017 року Дніпровським районним судом Дніпропетровскої області за ч. 2 ст. 186, ст.75, ст.76 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 29.10.2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.187, ч.1 ст.71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку день за два (частина 5 стаття 72 КК України в редакції закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015р.)-

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в ДУ "Криворізька виправна колонія № 80", в якій засуджений просить зарахувати період в умовах позбавлення волі з розрахунку день за два застосування. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вироком суду йому не зараховано період з моменту взяття під варту, а саме з 09.07.2016 року до 23.05.2017 року.

Засуджений ОСОБА_3 надав заяву, в якій свою заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник Державної установи "Криворізька виправна колонія № 80" надав заяву, в якій не заперечував щодо клопотання засудженого.

Прокурор ОСОБА_4 надав заяву, в якій проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_3 відбуває покарання в Державні установі "Криворізька виправна колонія № 80" за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2019 року, за яким останнього визнано винним за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Судом встановлено, що з 09.07.2016 року по 23.05.2017 рік включно ОСОБА_3 перебував під вартою в рамках кримінального провадження №0000148, та згідно вироку суду від 23.05.2017 року останнього було звільнено з-під варти в залі суду. Окрім того, згідно вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2019 року ОСОБА_3 з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком приєднано покарання за вироком від 23.05.2017 року та призначено остаточне у виді позбавлення волі 7 років 6 місяців.

Крім того, ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2021 року заяву засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання задоволено. Засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.07.2016 року по 23.05.2017 рік включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Враховуючи матеріали особової справи, суд приходить до наступних висновків.

Засуджений просить застосувати до нього положення частини 5 статті 72 КК України, в редакції, що діяла з 21 грудня 2015 року (Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №842-УІІІ). Просить перерахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судовим розглядом встановлено, що з 09.07.2016 року по 23.05.2017 рік включно ОСОБА_3 перебував під вартою в рамках кримінального провадження №0000148, та згідно вироку суду від 23.05.2017 року останнього було звільнено з-під варти в залі суду. Окрім того, згідно вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2019 року ОСОБА_3 з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком приєднано покарання за вироком від 23.05.2017 року та призначено остаточне у виді позбавлення волі 7 років 6 місяців.

Крім того, ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2021 року заяву засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання задоволено. Засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.07.2016 року по 23.05.2017 рік включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Отже строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.07.2016 року по 23.05.2017 рік включно вже зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Доводи засудженого, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення суд вважає безпідставними і тому не вбачає підстав для задоволення клопотання з наступних мотивів.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1 - 3 цієї статті (сукупність злочинів).

Разом із тим відповідно до ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).

Таким чином, законодавець чітко визначив момент у часі, що розмежовує ці два правила - це постановления обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили.

Правило призначення покарання за сукупністю вироків є більш суворим, ніж за сукупністю злочинів.

По-перше, за правилами ст. 71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, суд повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, тоді як відповідно до ст. 70 КК суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

По-друге, згідно з положеннями ст. 71 КК остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На відміну від цього, за правилом, визначеним у ч. 4 ст. 70 КК, у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими у ст. 72 КК, а отже, після такого зарахування остаточне покарання фактично може бути меншим, ніж за останнім вироком, наприклад, якщо при призначенні покарання за сукупністю злочинів було застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

По-третє, відповідно до ч. 2 ст. 70 КК при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, яка передбачає більш суворе покарання; якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині КК.

На відміну від цього згідно з ч. 2 ст. 71 КК при складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині КК. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б один із злочинів є особливо тяжким, загальний строк позбавлення волі може бути більшим 15 років, але не повинен перевищувати 25 років.

По-четверте, згідно з ч. 3 ст. 70 КК до основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною.

Натомість відповідно до ч. 3 ст. 71 КК призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Визначення законодавцем більш суворих правил призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, ніж за сукупністю злочинів, обумовлено саме фактом вчинення нового злочину (нових злочинів) після постановлення попереднього вироку, тобто після того, як цю особу вже було засуджено за інший злочин (інші злочини), але вона не зробила висновків зі своєї попередньої протиправної поведінки та факту її засудження, а навпаки продовжила злочинну діяльність, що вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання, призначеного за попереднім вироком.

Таким чином, суди, призначаючи остаточне покарання, повинні застосовувати правила, передбачені ст. 71 КК, якщо злочин вчинено саме після постановлення попереднього обвинувального вироку, а не після набрання ним законної сили. При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст. 71 КК, оскільки в такому разі апеляційний суд фактично лише посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально, а не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вирок у цій частині.

Вироком Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2017року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зобов`язано змінити на особисте зобов`язання і звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскаціїєю майна. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України призначено ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити остаточно до відбуття 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна в кримінально-виконавчій установі.

Тобто, ОСОБА_3 перебуваючи на іспитовому строці за вироком Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2017року вчинив новий злочин, за який був засуджений вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2019 року та відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України засудженому призначено покарання за сукупністю вироків, за принципом часткового приєднання невідбутої частину покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2017 року, та до покарання, призначеного за ч. 2 ст. 187 КК України частково приєднано не відбуте покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, та призначено остаточно до відбуття 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна в кримінально-виконавчій установі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2021 року заяву засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання задоволено. Засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.07.2016 року по 23.05.2017 рік включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене, зокрема положення статті 71 КК України, відсутні підстави для зарахування засудженому ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву засудженого ОСОБА_3 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку день за два (частина 5 стаття 72 КК України в редакції закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015р.) - залишити без задоволення

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" копії ухвал - для відома, а так само і для вручення засудженому. Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1