Справа № 367/1323/22
Провадження №1-кс/367/408/2022
УХВАЛА
Іменем України
27 травня 2022 року слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 16.06.2021 р. в ЄРДР за №0000059, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, громадянки України, одруженої, тимчасово не працюючої, маючої на утриманні двох неповнолітніх осіб, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
підозрюваної у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України,
в с т а н о в и в :
Прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним вище клопотанням, яке обґрунтовує наступним.
Відділом поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні від 16.06.2021 р. № 0000059 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
Підставою внесення відомостей до ЄРДР стало вибуття 10.06.2021 р. з державної власності земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 0,5000 га по АДРЕСА_1 , яка відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2014 р. перебувала у постійному користуванні Першотравневого лісництва Державного підприємства «Київська лісова науково-дослідна станція».
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що вона у період часу з 28.12.2020 р. по 10.06.2021 р., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , обіймаючи посаду начальника відділу земельних ресурсів Гостомельської селищної ради керівника служби земельних ресурсів, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою протиправного вилучення із державної власності зазначеної земельної ділянки та передачі її у комунальну власність селищної ради, для подальшого продажу невстановленим досудовим розслідуванням фізичним чи юридичним особам, які мали намір здійснити її забудову та одержати неправомірну вигоду шляхом незаконного будівництва та обслуговування будівель торгівлі, доповіла про питання вилучення земельної ділянки лісового фонду на розгляді шістдесят восьмої сесії сьомого скликання Госмомельської селищної ради без його розгляду на постійній комісії з питань землекористування, будівництва та архітектури; ввела в оману депутатів одо відсутності заборон, забезпечивши прийняття рішення № 1351-68-VII «Про внесення змін до рішення Гостомельської селищної ради за № 1319-66-VII від 24.09.2020 р. «Про включення до переліку земельних ділянок для підготовки Лотів до продажу їх у власність на земельних торгах у формі аукціону та надання дозволу на виготовлення відповідної документації»; забезпечила виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу її у власність на земельних торгах у формі аукціону для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на підставі якої відділом у Великобагачанському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до Державного земельного кадастру внесено відомості про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,5000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель землі житлової та громадської забудови, якій присвоєно кадастровий номер :01:096:0003, що призвело до вибуття з державної власності зазначеної вище земельної ділянки вартістю 3722248,00 грн., що на момент вчинення злочину у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
У зв`язку з цими своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.
На підставі викладеного ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який згідно до ст. 12 КК України являється тяжким злочином та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років.
Вважає, що є підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки остання може спробувати покинути межі державного кордону з використанням свого паспорту громадянина України для виїзду за кордон.
Зазначає, що кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до корупційного правопорушення, а тому в разі засудження йому загрожує лише реальна міра покарання на значний термін.
Вік ОСОБА_5 , її соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я дозволяють їй ефективно переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливить проведення з нею судового розгляду.
Вищевказане, на думку прокурора, безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, на цей час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, місця зберігання документів і речових доказів, отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування інших осіб, причетних до вчинення вищенаведеного тяжкого злочину.
За таких обставин сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись з іншими зацікавленими особами та координувати їхні спільні дії щодо приховування слідів вчинення кримінального правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для даного кримінального провадження.
Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У той же час, у ході досудового розслідування не встановлено та не допитано виключне коло осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, при цьому, встановлено, що ОСОБА_5 має стійкі зв`язки серед органів місцевого самоврядування, а також інших органів державної влади, які зокрема можуть бути причетні до вчинення вказаного вище тяжкого кримінального правопорушення.
Таким чином, у сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на свідків, у тому числі шляхом використання своїх зв`язків серед органів місцевого самоврядування, а також інших органів державної влади, а також через сталі зв`язки інших співучасників злочинів, здійснювати тиск на свідків і схилити останніх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні.
Зазначене вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Водночас, у ході досудового розслідування не встановлені усі спільники ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, а також обставини їх злочинної діяльності.
Зважаючи на викладене, вважає, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом повідомлення співучасникам вказаного вище злочину про обставини, які стали їй відомі з матеріалів досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, сторона обвинувачення вважає, що, залишаючись на волі, ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність. При цьому, характер та значна суспільна небезпека злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , свідчить про те, що остання, у тому числі шляхом використання грошових активів та соціальних зв`язків, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема пов`язане із підкупом службових осіб і свідків.
Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наведене вище у своїй сукупності, на думку прокурора, свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_5 інших, більш м`яких, запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
У зв`язку з викладеним просить суд застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави не менше 100001667,00 грн. У випадку внесення застави визначити необхідність виконання підозрюваною ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з с. Дмитрівка Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого їй злочину; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечував щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрювана ОСОБА_5 підтримала думку захисника.
Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що в провадженні відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2021 р. за № 0000059 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
23.02.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено позбавленням волі на строк від 3 до 6 років.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, будучи раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, ОСОБА_5 підпадає під категорію осіб, до яких можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.п. 2 та 3 ч. 1 цієї статті.
Відповідно до п.п. 4-6 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання про застосування запобіжних заходів повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;
Згідно рішенню ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
В рішенні ЄСПЛ у справі «Белеветський проти Росії» зазначено, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.
Суд вважає, що посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підкріплюється достатніми і допустимими доказами: не доведено фактичне переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, відсутні показання свідків або документи, які б підтверджували намір особи переховуватись або вчинити дії, спрямовані на знищення або приховування важливих для слідства речей чи документів, відсутня інформація про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної чи адміністративної відповідальності, її кримінальні зв`язки, вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому вона обвинувачується, тощо.
Враховуючи, що прокурором не надано переконливих та документально підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, суд вважає, що на даний час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є недоцільним.
З цих підстав суд відмовляє у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .
Разом з цим, враховуючи норми ч. 3 ст. 194 КПК України, суд зобов`язує ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного прокурором, слідчим суддею, судом.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 176-178,194 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного прокурором, слідчим суддею, судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним з дня отримання її копії.
Повний текст ухвали буде складено до 01.06.2022 р.

Суддя: ОСОБА_1