Справа № 1-9/11
Провадження № 1-в/461/14/22
УХВАЛА
21.04.2022 року. м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Львова клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, яке належало його батьку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 був накладений старшим слідчим СУ ГУМВС у Львівській області ОСОБА_5 в межах розслідування кримінальної справи №141-2596. Крім цього, 14.06.2011 року підсудна ОСОБА_6 засуджена вироком Галицького районного суду м. Львова до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, підсудний ОСОБА_7 до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, підсудна ОСОБА_8 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. ОСОБА_3 стверджує, що арешт був накладений на все нерухоме майно ОСОБА_4 . Заявник зазначає, що його батько не мав статусу підсудного у даній справі, а був у статусі свідка, а майно на яке накладено арешт не є доказом у справі. Крім того, судом не було прийнято рішення про вилучення або конфіскацію майна, яка належить ОСОБА_4 . Стверджує, що накладення арешту на майно порушувало право власності ОСОБА_4 та його як спадкоємця.
Заявник у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах клопотання, просить клопотання задовольнити та скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_4 .
Представник ГУ НП у Львівській області та прокурор у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінальної справи №1-9/11, суд приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити з огляду на таке.
Судом встановлено, що в межах кримінальної справи №141-2596 старшим слідчим СУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_4 , код: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наданої державним нотаріусом ОСОБА_9 майна та з витягу про реєстрацію в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 24826896 від 29.09.2009 року (а. с. 2, 3 ).
Вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.06.2011 року у справі №1-9/11, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06.04.2012 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.ч.2,3 ст.358, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.2 ст.366 КК України та призначено їм покарання.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.05.2013 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 14.06.2011 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 06.04.2012 року залишено без змін.
Матеріалами кримінальної справи №1-9/11 (Провадження №11/1390/337/12) встановлено, що ОСОБА_4 не є засудженим у вказаній кримінальній справі, та мав статус свідка.
Водночас, зазначеним вироком суду не вирішено питання про зняття арешту з майна ОСОБА_4 .
Згідно з свідоцтвом про смерть від 27.04.2021 року серії НОМЕР_2 виданого Галицьким районним у місті Львові Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер (а. с. 4).
Відповідно до п.9 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 листопада 2012 № 1735/0/4-12 «Про деякі питання застосування розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, зокрема, арешт майна, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності КПК, продовжують свою дію у порядку КПК в редакції 1960 року. Зміна, скасування чи припинення таких запобіжних заходів, арешту майна, незважаючи на набуття чинності новим процесуальним законом (тобто 20 листопада 2012 року чи пізніше), відбувається згідно з п.9 розділу XI «Перехідні положення» КПК у порядку, передбаченому КПК в редакції 1960 року.
Згідно п.9 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно із ч.1 ст.409 КПК України 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Таким чином, оскільки вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.06.2011 року не було вирішено питання про зняття арешту з майна та на даний час арешт даного майна порушує право власності заявника, питання щодо зняття арешту з вказаного майна слід розглянути за правилами ст. 409, 411 КПК України 1960 року.
Частина 6 ст. 126 КПК України 1960 року передбачає, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Після надходження кримінального провадження до суду питання щодо скасування арешту повинно вирішуватись суддею при ухвалені вироку відповідно до п.8 ч.1 ст. 324 КПК України (в редакції 1960 року).
В той же час, частина 4 статті 41 Конституції України, частина 1 статті 321 ЦК України наголошує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Таким чином, оскільки ОСОБА_4 не був учасником кримінальної справи №141-2596, а нерухоме майно на яке було накладено арешт не є доказом у справі, судом не було прийнято рішення про вилучення або конфіскацію майна, яка належить ОСОБА_4 , на даний час відпала потреба в арешті майна, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.126, 273, 411 КПК України (у редакції 1960 року), п.9 Розділу XI КПК України суд,
УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою старшого слідчого СУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 , в межах кримінальної справи №141-2596 на все нерухоме майно ОСОБА_4 , код: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вилучення реєстраційного номера обтяження арешт нерухомого майна 9099255 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстрованого 29.09.2009 року об 11:40:01 реєстратором Перша Львівська державна нотаріальна контора.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1 .