Справа № 452/1628/22
Провадження № 1-кс/452/646/2022
УХВАЛА
Іменем України

28 червня 2022 року м. Самбір

Слідча суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: слідчого СВ Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Самбір Львівської області клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Воля Старосамбірського району Львівської області, який громадянином України, має середню спеціальну освіту, не є офіційно працевлаштованим, не є одруженим, але з його власних слів - перебуває у фактичних шлюбних відносинах, утриманців не має, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2022 року за

ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на два роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4

ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 28 червня 2022 року надійшло клопотання слідчої СВ Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором - процесуальним керівником, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000292 від 26 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Підозрюваного ОСОБА_5 було затримано 26 червня 2022 року о 21 год.

30 хв., що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний отримав 28 червня 2022 року о 11 год. 00 хв., що підтверджується власноруч складеною ним розпискою, тобто більш ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Клопотання слідчої обґрунтоване такими обставинами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 25 травня 2022 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2

ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік, на шлях виправлення не став та повторно скоїв новий умисний злочин проти власності.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року

№ 2102-ІХ, крім того, Указом Президента України №2263-ІХ від 22 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 25 квітня 2022 року № 341/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 22 травня 2022 року

№ 2263-ІХ.

Так, ОСОБА_5 27 червня 2022 року близько 18 год. 30 хв., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме велосипедів, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, перебуваючи у м. Самбір по вул. Шевченка Львівської області разом із своєю співмешканкою ОСОБА_7 , зайшов в під`їзд житлового будинку АДРЕСА_3 , де ввівши в оману ОСОБА_7 , повідомивши останній, що два велосипеди, які там знаходилися належать його другові, з яким він попередньо домовився про те, що їх візьме, таємно викрав велосипед марки «Aluminum», який належить потерпілій

ОСОБА_8 , вартістю 6000 гривень, та велосипед марки «Benetti», який належить потерпілій ОСОБА_9 , вартістю 6200 гривень. В момент коли він разом із ОСОБА_7 вивезли дані велосипеди із під`їзду, були помічені потерпілою ОСОБА_8 , яка вимагала, щоб вони зупинились, на що ОСОБА_7 залишилась із велосипедом марки «Benetti» на місці, а ОСОБА_5 сів на велосипед марки «Aluminum» та з місця події втік.

ОСОБА_5 27 червня 2022 року повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіжі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Посилаючись на достатність підстав підозрювати ОСОБА_5 у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, слідча вважає, що відносно підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки наявні три ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, зокрема останній може:

-незаконно впливати на потерпілих та свідків, в даному кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме затягувати досудове розслідування ухиляючись та переховуватись від явки в органи досудового розслідування та суду;

-вчинити інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_3 (яка включена до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні) просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з правом внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, зазначив, що, на думку сторони обвинувачення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам, тому необхідність обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, або менший розмір застави, оскільки він неофіційно працює, має постійне місце проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7 .

Захисниця ОСОБА_6 вважала, що стороною обвинувачення не доведені наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою вважала таким, що не є обґрунтованим. Крім того, зазначила, на ті обставини, що розмір застави, визначений стороною обвинувачення не відповідає майновому стану підозрюваного, є непомірним дня нього. Тому просила визначити мінімальний розмір застави, визначений для тяжкого злочину.

Слідча суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчої, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного у п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява

№ 42310/04) від 21 квітня 2011 року, де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти та інформація, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих матеріалах відображені з достатньою мірою для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

За змістом ч. 1 ст. 92 КПК України, за загальним правилом, обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 26.06.2022;

-постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 26.06.2022;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.06.2022;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.06.2022;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 27.06.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.06.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.06.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 27.06.2022;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.06.2022;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.06.2022.

Саме ці надані стороною обвинувачення документи слідча суддя вважає належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні (ст. 84-86 КПК України).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 28 жовтня 1994 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), заява

№ 14310/88, зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Загалом, слідча суддя дійшла висновку, що стороною обвинувачення доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оцінивши вагомість наявних доказів; такі докази в своїй сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, є причетною до скоєння правопорушення.

Слідча суддя вважає, що слідчою та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказують слідчий, прокурор.

Так, слідча суддя вважає, що ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності та зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні (зокрема, свідка ОСОБА_7 , з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах та яка дала щодо нього викривальні покази) шляхом підкупу, умовляннями, погрозами або іншими формами поза межами суду, шляхом особистих зустрічей або телефонних дзвінків.

Про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме затягувати досудове розслідування ухиляючись та переховуватись від явки в органи досудового розслідування слідча суддя приходить, враховуючи, що ОСОБА_5 є фізично здоровим чоловіком середнього віку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, отже належних для себе висновків не зробив, скоїв діяння, яке містить ознаки тяжкого злочину проти власності. За скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, встановлена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Також слідча суддя відзначає існування з боку підозрюваного ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не є працевлаштованим, відсутність особистих коштів може спонукати підозрюваного повторно скоїти злочин проти власності.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Оцінюючи в сукупності особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, а також доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою (із можливістю внесення застави).

Слідча суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати та спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Отже, положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідча суддя одночасно визначає заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Нормами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня 2022 року 2481,00 грн.

Отже, в грошовому вираженні визначена слідчою суддею сума застави становить 74430,00 грн., адже така застава здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, та не є завідомо непомірною для підозрюваного із урахуванням викладеного вище. А також слідча суддя вважає, що при такому визначеному розмірі застави, перспектива її втрати буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слід покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідча суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором-процесуальним керівником, про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000292 від 26.06.2022 року задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу - шістдесят днів, який обчислюється з дня винесення ухвали, з 28 червня 2022 року; дія ухвали слідчої судді про застосування запобіжного заходу закінчується 26 серпня 2022 року.

Визначити для підозрюваного заставу у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в грошовому вираженні - 74430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою; не залишати територію Самбірського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно.

На ухвалу слідчої судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст цієї ухвали слідчої судді виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 29 червня 2022 року о 14:00 год.

Слідча суддя