єдиний унікальний номер справи 546/661/21
номер провадження 1-кс/546/2/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2022 року м. Решетилівка

Слідчий суддя Решетилівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000014 від 15.02.2013 ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції об`єднані у одне провадження скарги ОСОБА_3 на постанови прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області про відмову у задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області зі скаргами на постанови прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області від 01.11.2021 та 05.11.2021 про відмову у задоволенні його клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме: призначення та проведення психофізіологічної експертизи ОСОБА_6 із застосуванням комп`ютерного поліграфу; призначення та проведення психофізіологічної експертизи ОСОБА_7 із застосуванням комп`ютерного поліграфу.

Скарги обґрунтовані тим, що постанови прокурора є незаконними та необґрунтованими, оскільки проведення експертиз безпосередньо вплине на повне, всебічне та об`єктивне встановлення та дослідження обставин кримінального провадження (встановлення часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, винних осіб, тощо), а застосування поліграфу є лише одним з методів дослідження, які використовує експерт.

На розгляд скарг в режимі відеоконференції з`явилися представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , прокурор.

Явка скаржника ОСОБА_3 не була забезпечена в режимі відеоконференції ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23», у зв`язку із особливим режимом роботи даної установи під час воєнного стану в Україні, який триває з 24.02.2022, що визнається судом поважною причиною.

Представник потерпілого зазначив суду, що скаржник погоджується на розгляд його скарг без його участі за участі його представника.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі. Зазначене клопотання обґрунтував тим, що скарги за підсудністю повинні розглядатися слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, тобто за місцем розташування Відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Представник скаржника не погодився з думкою прокурора про непідсудність розгляду скарг Решетилівському районному суду Полтавської області, вважаючи, що в даному випадку слідчий суддя саме на стадії відкриття провадження повинен був вирішити питання щодо підсудності. Оскільки слідчим суддею Решетилівського районного суду Полтавської області було відкрито провадження за скаргами, то саме даний суд повинен розглядати справу.

Вирішуючи заявлене клопотання, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених статтею 129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають стаття 8 Загальної декларації прав людини та частина перша 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України").

Згідно з частиною другою статті 38 КПК України досудове слідство здійснюють: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Можливість здійснення прокурором досудового розслідування процесуальним законом не визначено. Також норми статті 216 КПК України не визначають підслідності прокурора. Таким чином прокурор не віднесений до органу досудового розслідування.

Окрім того, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

На підставі викладеного, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі N 607/16332/20 (провадження N 51-4916впс20), від 15 вересня 2020 року у справі N 554/5111/20 (провадження N 51-4296впс20), від 03 вересня 2020 року у справі N 554/4830/20 (провадження N 51-4116впс20), від 22 квітня 2020 року у справі N 487/7605/19 (пр. N 51-1901впс20).

Таким чином, порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та має наслідком скасування судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора главою 26 розділу ІІІ КПК України не визначено.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, у більшості випадків КПК України визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК).

Таким чином, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило має застосовуватись й до розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, тобто слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до п. 3-1 розділу ХІІ ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (зі змінами і доповненнями) до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 15.02.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 384, ст. 386, ч. 1 ст. 367 КК України, є Відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, яке розташоване у м. Кобеляки Полтавської області.

Таким чином, скарги на рішення прокурора у кримінальному провадженні, не відносяться до підсудності слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області, оскільки на території Решетилівського району Полтавської області орган досудового розслідування Відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області не розташований. Помилково відкрите провадження не може бути продовжене розглядом по суті.

З огляду на наведене, скарги на постанови прокурора у кримінальному провадженні № 0000014 від 15.02.2013, підлягають залишенню без розгляду, що не позбавляє скаржника права на звернення до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Скарги ОСОБА_3 на постанови прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області від 01.11.2021 та 05.11.2021 про відмову у задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000014 від 15.02.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 384, ст. 386, ч. 1 ст. 367 КК України залишити без розгляду.

Роз`яснити, що залишення скарг без розгляду не позбавляє скаржника права на звернення до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1