У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівського, Кіровоградського району, Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 вересня 2022 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що слідчий суддя виніс необґрунтоване, незаконне рішення всупереч законним правам та інтересам підозрюваного. На думку апелянта, судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, та сторона обвинувачення не надала належних доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Просить врахувати ті обставини, що підозрюваний не судимий згідно вимогам ст. 89 КК України, має місце проживання, вину визнав.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0001365 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, є обґрунтованою. Враховуючи обставини кримінального провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважав, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні 24.09.2022 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що обґрунтованість підозри підтверджується доказами, доданими до клопотання. Зазначена підозра сторонами кримінального провадження не оскаржується.

Задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

Встановлено, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, не має офіційного місця проживання.

Суд першої інстанції, врахувавши дані щодо особи підозрюваного, та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , обставини його вчинення, дійшов правильного висновку про доведеність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України у вигляді можливості підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За такого, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи доведеним під час судового розгляду ризикам запобігти не зможуть.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки слідчим доведені обставини, викладені у ч. 1 ст. 194 КПК України.

Посилання апелянта на те що, підозрюваний визнав вину та не збирається ухилятися від досудового розслідування, знищувати докази, впливати на свідків та здійснювати нові кримінальні правопорушення не є достатньою підставою для обрання іншого запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.

На переконання апеляційного суду, органом досудового розслідування було доведено неможливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, для запобігання вищеназваним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2022 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8