Справа № 369/3761/22
Провадження №1-кс/369/627/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київскої області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003310 від 25.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У провадженні СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які 25.12.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003310 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12, ч. 2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.12.2021, близько з опівночі до 04 години, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території лісосмуги, яка розташована за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Лісне, з корисливих мотивів вчинили умисне вбивство ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Так, 20.12.2021, близько 20 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи неподалік хостелу, за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , зустрівся з ОСОБА_8 , з яким вони разом проживали у вказаному хостелі та підтримували приятельські відносини. Зустрівшись, останні домовились спільно розпити алкогольні напої та з цією метою пішли до автомобіля, який винаймав ОСОБА_4 в компанії «Uber», а саме марки «Ford Fiesta» р.н. НОМЕР_1 та який був припаркованим неподалік зазначеного хостелу. Підійшовши до автомобіля, ОСОБА_4 присів на переднє пасажирське сидіння, в свою чергу ОСОБА_8 присів за водійське сидіння, після чого останні почали розпивати алкогольні напої. Цього ж дня, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 вийшов з вказаного автомобіля на декілька хвилин та повернувшись, останній підійшов з раніше невідомим ОСОБА_9 . Останній запитав, чи зможуть ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відвезти його до готелю, який розташований неподалік станції метро «Нивки», на що ті погодились. Після чого, ОСОБА_9 присів на заднє сидіння вказаного автомобіля, а ОСОБА_4 в свою чергу присів на переднє пасажирське сидіння. В цей же час, ОСОБА_9 перебуваючи на задньому пасажирському сидінні, бажаючи оплатити вказану поїздку, протягнув до водійського сидіння грошові кошти в сумі 1000 гривень, які забрав ОСОБА_4 .
Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що в ОСОБА_9 можуть знаходитись при собі інші грошові кошти, з метою заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_9 , а також іншим наявним у нього майном, з корисливих мотивів, вирішили вчинити умисне вбивство останнього, чим вступили між собою в попередню змову. Для виконання свого обопільного злочинного умислу, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_9 розпити разом алкогольні напої, на що останній відмовився. Після чого, ОСОБА_4 , з метою виконання злочинного умислу, повідомив ОСОБА_9 про те, що в нього нібито день народження та з таких обставин вмовив останнього на спільне розпиття алкогольних напоїв.
Згодом, після розпиття алкогольних напоїв, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 їхати з місця їх перебування та зупинитись поблизу магазину. Виконуючи сумісний план, ОСОБА_8 , проїхавши деяку відстань, зупинився поблизу магазину, як було обумовлено. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_4 пішов до магазину, де придбав ще алкогольних напоїв, після чого повернувся до автомобіля марки «Ford Fiesta» р.н. НОМЕР_1 , присів на переднє сидіння та сказав ОСОБА_8 їхати по Житомирському шосе, в напрямку міста Житомира. Після чого, в ході руху автомобіля, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , щоб той зупинив автомобіль та після чого останній пересів на заднє сидіння автомобіля та повідомив ОСОБА_8 їхати далі по вказаному шосе.
Безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисно вбивства ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, ОСОБА_4 перебуваючи на задньому сидінні зазначеного автомобіля, під час руху транспортного засобу, кулаками та ліктями наніс декілька ударів в область обличчя ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_4 з кишень куртки ОСОБА_9 забрав банківські карти, мобільний телефон, сумку, а також грошові кошти останнього. Далі, продовжуючи сумісні злочинні дії, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, та діючи за попередньою змовою, скляною пляшкою наніс не менше 1-го удару в область голови ОСОБА_9 , від якого останній втратив свідомість. Після чого, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 звернути в лісосмугу, що знаходиться в с. Лісне Бучанський району Київської області, де витягнув ОСОБА_9 з автомобіля та поклав на землю. З метою доведення сумісного злочинного умислу до кінця, усвідомлюючи, що останній знаходиться без свідомості та не може чинити будь-якого опору, наніс останньому ще декілька ударів в область його голови, від яких ОСОБА_9 в подальшому й помер.
Після вчинення зазначених злочинних дій, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 на автомобілі марки «Ford Fiesta» р.н. НОМЕР_1 , з місця вчинення злочину поїхали, розпорядившись викраденим майном ОСОБА_9 на власний розсуд.
26.12.2021 0 00 годин 10 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.12.2021 ОСОБА_4 слідчим СВ Святошинського РУП ГУНП в м. Києві за погодженням із прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12, ч. 2 ст.115 КК України.

28.12.2021 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Арештному домі ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України до 25.02.2022.

Постановою прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва від 21.01.2022 підслідність вказаного кримінального провадження визначено за СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

Постановою керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури від 18.02.2022 строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, а саме до 26.03.2022 включно.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.02.2022 підозрюваному продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, тобто до 26.03.2022 (включно).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.03.2022 строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців, тобто до 26.06.2022.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.03.2022 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 5 місяців, тобто до 19.05.2022 (включно).

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Сурхандар`їнської області Республіки Узбекистан, громадянин Республіки Узбекистан, узбек, з середньою освітою, офіційно

не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимий.

Підозра ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12, ч. 2 ст.115 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 26.12.2021, протоколом обшуку від 25.12.2021 під час якого було виявлено куртку темно-синього кольору з плямами речовини бурого кольору, зовні схожими на кров, а також 6 банківських карток, протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України, протоколом огляду місця події, який проводився на території шосе, в ході якого було вилучено пошкоджений мобільний телефон чорного кольору належний потерпілому ОСОБА_9 , протоколом обшуку від 26.12.2021, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «Ford Fiesta» р.н. НОМЕР_1 на якому рухалися підозрювані та потерпілий, та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі.

На даний час у вказаному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому. Однак, завершити досудове розслідування до закінчення строку не представляється можливим, оскільки необхідний час для того, щоб завершити призначені судові експертизи та витребувати висновки, а саме судово-медичної експертизи, психіатричної експертизи; генетично-молекулярної експертизи, виконати інші процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у продовженні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

-переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на потерпілого та іншого підозрюваного.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких та за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі. Тобто усвідомлюючи суворість можливого покарання у разі визнання судом його винуватим, підозрюваний може переховуватись з метою уникнення покарання він. При цьому, підозрюваний не має постійного місця проживання на території України, а також фактично не має законного та достатнього джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, які б як важелі впливу могли утримати останнього від переховування від органу досудового розслідування та суду.
На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.
Враховуючи вищевказане, а також те, що ОСОБА_4 є громадянином іншої держави, та стійких соціальних зв`язків на території України немає, ризик полишення підозрюваним території України, у разі зміни щодо нього запобіжного заходу, з метою уникнення можливого покарання, є реальним.
Крім цього, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, а також іншого підозрюваного в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 . Так, кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства та підозрюваному з матеріалів провадження стали відомими анкетні дані потерпілого. Крім того, підозрювані знайомі між особою, оскільки певний період часу вони проживали в хостелі за однією адресою м. Києва та підтримували приятельські відносини, що є підставою вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може чинити спроби незаконного впливу на підозрюваного ОСОБА_8 з метою надання останнім певних показів, або надання неправдивих показів, що буде негативно впливати на хід досудового розслідування та в подальшому судового розгляду.
Все це вказує на те, що перебуваючи не під вартою ОСОБА_4 матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду і незаконно впливати на потерпілого та іншого підозрюваного.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Беручи до уваги те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , спливає 19.05.2022 і останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі, аризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та є реальними, тому підстав для скасування чи зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який немає, тому слідчий просив суд дане клопотання задовольнити та продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сурхандар`їнської області Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, узбека, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України, в межах строку досудового розслідування до 26.06.2022. Не визначати щодо підозрюваного розмір застави.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала, просила суд продовжити строк тримання під вартою.
У судовому засідання захисник і підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, просили слідчого суддю обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, допити потерпілого та свідків, протоколи оглядів, протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину, свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В даному випадку, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.
Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вищезазначені ризики з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне, що підозрюваний не одружений, малолітніх дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, даний ризик є обґрунтованим тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість скоєного ним злочину та невідворотність покарання може своїми діями намагатися впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою надання неправдивих показів.
Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.
Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційного джерела прибутку не має, не працевлаштований, а тому може скоювати інші кримінальні правопорушення з метою отримання засобів для існування.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Відповідно до статті 199 КПК України порядок продовження строку тримання під вартою.
1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Тому суд у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має чітко зазначити в судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»), а тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим в п. 1 ст. 5 цієї конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Соловей і Зозуля проти України»).
Слідчим суддею під час судового розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу, відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України встановлено, що ризики, які виправдовують обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 не зменшились. Тобто підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки в останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки. Щодо ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість скоєного ним злочину та невідворотність покарання, перебуваючи на свободі може впливати на свідків з метою надання неправдивих показів.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України, враховуючи, що слідство по кримінальному провадженню №0003310 від 25.12.2021 року триває, а також те, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.03. 2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003310 від 25.12.2021 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12, ч. 2 ст.115 КК України, до шести місяців, тобто до 26.06.2022 (включно).
Враховуючи вищевикладені обставини та встановлену слідчим суддею ступінь ризиків та характеризуючих обставин, ОСОБА_4 необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 42 доби, до 26.06.2022 року (включно), який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства.
Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_10 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003310 від 25.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12, ч. 2 ст.115 КК України - задовольнити.
Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сурхандар`їнської області Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, узбека, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор», строком на 42 доби, тобто до 26 червня 2022 року (включно), в межах строку досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня
її проголошення.

Повний текст ухвали складений 17.05.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1