Справа № 463/4778/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/887/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 463/4778/20 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 121 КК України
з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 вирок Личаківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та йому призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 визначено рахувати з 25 лютого 2020 року. Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишено без змін - тримання під вартою. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 17 лютого 2020 року приблизно о 00 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , у якій тимчасово проживав ОСОБА_9 , під час спільного розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_9 виник конфлікт. У ході даного конфлікту ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, діючи умисно, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , наніс останньому декілька ударів кулаками обох рук в ділянку обличчя та голови, від чого останній впав на підлогу. Далі, коли ОСОБА_9 лежав на підлозі, ОСОБА_5 наніс йому декілька ударів ступнею ноги у взутті в область обличчя та продовжив наносити останньому хаотичні удари кулаками обох рук в область голови та обличчя. Внаслідок нанесених травм ОСОБА_9 помер.
Не погоджуючись з даним вироком обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду щодо нього скасувати та закрити кримінальне провадження.
В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що наведені у вироку докази не підтверджують його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вказує, що судом не взято до уваги докази, вказують на його невинуватість.
Стверджує, що свідки у кримінальному провадженні є зацікавленими особами, оскільки теж перебували у приміщенні квартири та могли бути причетними до побиття потерпілого ОСОБА_9 .
Звертає увагу, що зважаючи на те, що потерпілий захлинувся кров`ю, на його одязі та взутті у мала б бути значна кількість крові, а не лише одна пляма та мазок на кросівку.
У ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви, та просять апеляційну скаргу задовольнити.
Прокурор ОСОБА_7 апеляційну скаргу обвинуваченого заперечив, просить вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, сторону захисту та сторону обвинувачення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, при обставинах викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується покладеними в основу вироку показаннями потерпілої ОСОБА_10 ; свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами проведення слідчого експерименту від 27.05.2020, 19.02.2020, які підтверджують показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , наданими ними в судовому засіданні суду першої інстанції; показаннями свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , відеозаписом від 17.02.2020 з камери спостереження на вул. Мечнікова у м. Львові; відеозаписом з камери спостереження на АДРЕСА_3 від 17.02.2020; відеозаписом з камери, встановленої при в`їзді на територію Західного регіонального управління Держприкордонслужби України на вул. Мечнікова у м. Львові; висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 від 17.02.2020; висновком експерта № 227 від 17.02.2020, показаннями експерта ОСОБА_15 у суді першої інстанції, висновками експертів від 21.02.2020, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 24.02.2020; висновком експерта № 291/2020-ім від 26.02.2020; висновком експерта №40/2020-мк від 26.02.2020; висновком експерта № 293/2020-ім від 26.02.2020.

.Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність судового рішення, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що саме свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_16 є зацікавленими особами, оскільки теж перебували у приміщенні квартири та могли бути причетними до побиття потерпілого ОСОБА_9 спростовуються наведеними вище доказами.
Зокрема, поясненнями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні суду першої інстанції повідомив, що 15 лютого 2020 року його подруга ОСОБА_17 запросила його в гості до її знайомого ОСОБА_18 на АДРЕСА_2 . Зранку 16 лютого 2020 року продовжили вживати алкогольні напої, а після обіду до них прийшов друг ОСОБА_18 , обвинувачений ОСОБА_5 , з яким раніше він не був знайомий. Вони продовжили вживати алкогольні напої. Всі четверо знаходились в одній кімнаті хтось сидів за столом, хтось на дивані. Пам`ятає, що ОСОБА_18 сидів біля стола. Несподівано ОСОБА_18 піднімається з крісла і підходить до ОСОБА_19 . ОСОБА_19 почав наносити йому удари руками в обличчя, він різко піднявся та намагався їх розборонити, після чого ОСОБА_19 наніс йому кілька ударів в ділянку голови і він присів на табуретку. ОСОБА_19 продовжував наносити удари ОСОБА_18 в ділянку голови і ОСОБА_18 впав на підлогу. Після цього ОСОБА_19 нагнувся і наніс ще декілька ударів руками в ділянку голови ОСОБА_18 . Також свідок повідомив, що він нагнувся до ОСОБА_18 і намагався привести його до тями, однак останній не реагував, тоді ОСОБА_20 сказала, що потрібно тікати. Він взяв куртку і вони разом з ОСОБА_21 втекли.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні також повідомила, що 16 лютого 2020 року вона та її товариш ОСОБА_22 на запрошення її знайомого ОСОБА_23 перебували у нього в гостях на АДРЕСА_2 , де вживали алкогольні напої. В подальшому на запрошення ОСОБА_18 в квартиру прийшов обвинувачений ОСОБА_5 , і вони разом продовжили вживати алкогольні напої. Близько опівночі розпочалась сварка між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з приводу неохайності та не акуратного поводження ОСОБА_19 . ОСОБА_18 попросив ОСОБА_19 піти з його квартири, останній відмовився і чітко сказав «Я не піду». В цей момент всі четверо знаходились в одній кімнаті ОСОБА_22 та вона сиділи на дивані, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 стояли поруч з столом. Після слів ОСОБА_18 , ОСОБА_5 підійшов до нього та почав наносити удари руками в ділянку голови та тулубу, хаотично. ОСОБА_12 намагався їх розборонити словесно та руками, в цей момент ОСОБА_19 вдарив ОСОБА_24 рукою в обличчя.
Крім того, відповідно до висновків експертів № 269 від 21.02.2020 та № 240 від 18.02.2020 у свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 тілесних ушкоджень кистів рук чи ніг, які характерні при нанесені ударів не виявлено. А у ОСОБА_12 виявлені синці на волосяній частині голови, на обличчі, які утворились від дії тупих предметів та могли виникнути 16 лютого 2020 року від ударів кулаками. Наведене відповідає поясненням свідка ОСОБА_12 з приводу спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Крім цього, відповідно до висновку експерта № 293/2020-ім, від 26.02.2020 у слідах на футболці, на джинсах, на куртці, на парі кросівок, які вилучені у свідка ОСОБА_12 , крові не виявлено.
Разом з тим, висновком експерта № 40/2020-мк від 26.02.2020 встановлено, що при проведені експертизи одягу ОСОБА_5 було виявлено розрив тканини на передній половинці штанів зліва. Розрив утворився внаслідок перерозтягання тканини і міг утворитись під час боротьби. На задній поверхні правого кросівка виявлено помарки речовини бурого кольору, що подібні на кров, які могли утворитись внаслідок контакту із закривавленим предметом, а згідно з висновком експерта № 291/2020-ім, від 26.02.2020 р. у слідах на олімпійці, на штанах, на парі кросівок ОСОБА_5 виявлена кров людини та антигени В,Н ізосерологічної системи АВО, що можуть походити від ОСОБА_9 .
Враховуючи вищенаведені висновки експерта та виявлені сліди крові на одязі обвинуваченого, твердження ОСОБА_5 в апеляційній скарзі про те, що він не наносив удари ОСОБА_25 та не бачив його тіло і, відповідно, не контактував з ним є безпідставними.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії тяжких, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, звільнився з місця позбавлення волі в жовтні 2017 року, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, перебування у стані алкогольного сп`яніння, як обтяжуючу обставину, дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді 8 років позбавлення волі, яке призначене в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.
Покарання, призначене місцевим судом обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції допущено не було.
Апеляційна скарга обвинуваченого не містить правових підстав для скасування чи зміни вироку, й колегія суддів визнає її необґрунтованою.
Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4