Провадження №1-в/447/75/22
Справа №447/572/22
У Х В А Л А
щодо умовно-дострокового звільнення засудженого

14.04.2022 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв Львівської області в режимі відеоконференц зв`язку заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Осівці, Брусилівського району Житомирської області, неодруженого, непрацюючого, із неповною середньою освітою, раніше судимого, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

прокурор ОСОБА_4 ,

представник установи виконання покарань ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
07.08.2019 вироком Богунського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Бердичівського районного суду Житомирської області від 08.11.2016 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді 13 (тринадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Кінець строку відбування покарання 29.10.2022.
Засуджений просить про своє умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки він відбув встановлену законом частину покарання, та вважає, що довів своє виправлення.
Прокурор проти задоволення заяви заперечив, вважає таку передчасною. Вказав на те, що засуджений своєю поведінкою, ставленням до праці та навчання не довів свого виправлення.
Засуджений та представник установи виконання покарань заяву підтримали, просили таку задоволити. Вказали, що оскільки засуджений відбув встановлену законом частину покарання, довів своє виправлення, то він заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Дослідивши матеріали заяви, враховуючи документи з особової справи засудженого, суд прийшов такого висновку.
Засуджений відбуває покарання призначене за вчинення низки злочинів, серед яких є особливо тяжкий злочин. Зі змісту характеристики засудженого та довідки про заохочення і стягнення встановлено, що засуджений перебуває у місцях позбавленні волі з 07.09.2019. Водночас, перебуваючи у СІЗО м. Житомира з 09.07.2014 допустив 4 (чотири) порушення режиму утримання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені. Перебуваючи у СІЗО м. Харкова з 23.10.2019 порушень встановлених правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався, заходи заохочення не застосовувались, стягнення не накладались. 06.12.2019 засуджений ОСОБА_3 прибув у ДУ «МВК №50». Не був працевлаштованим до вересня 2021 року. З вересня 2021 року виявив бажання працювати у майстерні установи. Зі змісту характеристики засудженого та довідки про заохочення і стягнення встановлено, що до такого застосовувалися 4 (чотири) заохочення та 1 (одне) стягнення, яке на даний час є погашеним. Засуджений бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», однак у судовому засіданні не зміг відповісти на низку запитань з приводу відвідуваної ним програми. Засуджений перебуває на профілактичному обліку як такий, що схильний до самогубства та членоушкодження. 14.06.2021 із засудженим проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, результати якої містяться у матеріалах справи, такий ризик є середнім, рівень ймовірної небезпеки для суспільства середній. У матеріалах особової справи засудженого наявна довідка про присвоєння робітничої кваліфікації столяра будівельного після навчання у Миколаївському навчальному центрі №50 при ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» з 01.09.2020 по 30.06.2021. У графах щодо оцінювання результатів навчання, засудженому виставлені бали по 12-бальній шкалі, які свідчать про недостатній рівень навчання засудженого (4-5). Засуджений відбув встановлену законом частину покарання, однак за період відбування покарання поведінка засудженого не була стабільно позитивною, а наявність певної кількості заохочень само по собі не може свідчити, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 107 КК України, до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Ставлення засудженого до навчання є визначальним у застосуванні до засудженого ст. 107 КК, оскільки він вчинив злочин будучи неповнолітнім, та згідно постанови Пленуму ВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, таке враховується судом при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років.
Умовно дострокове звільнення від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбачених ст. 50 КК України, а саме виправленню засудженого і запобігання вчинення нових злочинів.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Враховуючи, що засуджений сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання не довів своє виправлення, його поведінка не була стабільно позитивною протягом усього часу відбування покарання, суд приходить висновку, що заява про умовно-дострокове звільнення засудженого є передчасною та такою, що не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 107 КК України та ст. 539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення відмовити.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1