КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 06 липня 2022 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника ТОВ «Агрохімтехнолоджі» та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року,

за участі:
прокурора: ОСОБА_7 ,
представника-адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 накладено арешт та заборонено відчужувати корпоративні права ТОВ «Агрохімтехнолоджі» (), які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (і.п.н. НОМЕР_1 ).В решті клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ТОВ «Агрохімтехнолоджі» та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що 25 жовтня 2021 року слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора без виклику представників ОСОБА_5 та ТОВ «Агрохімтехнолоджі», копію ухвали не надіслано, а отримано 04 листопада 2021 року, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 09 листопада 2021 року.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що арешт на корпоративні права накладено незаконно, оскільки прокурором не доведено, що існує обгрунтованна підозра та те, що корпоративні права ТОВ «Агрохімтехнолоджі» мають відношення до вказаного кримінального правопорушення і можуть бути предметом конфіскації чи відповідають ознакам, передбачених у ст. 98 КПК України.

На думку апелянта, наявні докази, зокрема матеріали кримінального провадження, підтверджують відсутність об`єктивної сторони злочину та непричетності ОСОБА_5 та ТОВ «Агрохімтехнолоджі» до інкримінованих подій.
Також, апелянт зазначає, що вказане підприємство створено після 2018 року та не має відношення до ДП «Агроцентр Єврохім Україна», ТОВ «Агроцентр Україна» та не перебувало з ними в господарських відносинах. Крім того, ТОВ «Агрохімтехнолоджі» не займалося імпортом добрив аміачно-нітратних із вмістом 33,5 % із Російської Федерації, водночас в матеріалах справи наявні документи, які спростовують факт несплати антидемпінгового мита, зокрема це висновки судових експертів № 99/20 від 19.10.2020 р., № 17-08/21 від 17.08.2021 р.. комплексна судово-товарознавча та економічна експертиза № 06-10/21 від 06.10.2021 р., висновки експертів ДФС, листи митних органів.

Окрім того, представник звертає увагу на те, що аналогічні за змістом клопотання про арешт корпоративних прав ТОВ «Агрохімтехнолоджі» вже розглядались в Голосіївському районному суді м. Києва, за результатами яких, прокурору відмовлено у задоволенні клопотань.
Таким чином, прокурор подаючи повторне клопотання, фактично намагається незаконно обмежити право власності ТОВ «Агрохімтехнолоджі» та його учасника компанії «Лензі Трейдінг ЛТД», в спосіб, що не передбачений законом.
На переконання апелянта, кримінальне провадження порушено з надуманих причин, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_5 не мають відношення до ТОВ «Агрохімтехнолоджі».
Також звертає увагу, що відповідно до відомостей ЄРДПО корпоративні права належать компанії «Лензі Трейдінг ЛТД», частка якого 100 %, відтак корпоративні права товариства не можуть бути арештовані з метою забезпечення можливого відшкодування збитків та/або конфіскації.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «Агрохімтехнолоджі» та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 ,який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просив задовольнити апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, 25 жовтня 2021 року слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора без повідомлення власника майна та його представника, копію ухвали не надіслано, а отримано 04 листопада 2021 року, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 09 листопада 2021 року, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити представнику ТОВ «Агрохімтехнолоджі» та ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 , пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Як убачається з матеріалів судового провадження, за процесуальним керівництвом Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 02 грудня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000672, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
12 серпня 2021 року ПриходькуА.А. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

11 листопада 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Агроцентр Україна» (код ЄДР 41631387), ДП «Агроцентр Єврохім Україна» (код ЄДР 33102216), а саме: ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перебуваючи на території міста Києва, у період 2014-2018 року, під час здійснення господарських операцій із ввезення на територію України в митному режимі «імпорт» мінеральних добрив, на які поширюється рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 01.07.2014 про антидемпінгові заходи, з використанням первинних документів, які містять завідомо неправдиві відомості щодо класифікації номенклатури товарно-матеріальних цінностей, згідно УКТЗЕД, умисно ухилилися від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), а саме антидемпінгового мита, що є спеціальним видом мита та входить до системи оподаткування України, на загальну суму 1 527 729 944,04 грн., що підтверджується висновком експерта від 02.07.2021, що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету України коштів в особливо великих розмірах.
В подальшому, службові особи ТОВ «Агрохімтехнолоджі» (код ЄДР 41896055) здійснили придбання корпоративних прав на 100% статутного капіталу ТОВ «Агроцентр Україна» (код ЄДР 41631387), ДП «Агроцентр Єврохім Україна» (код ЄДР 33102216) через пов`язані підприємства ТОВ «Лартін» (код ЄДР 41849026), ТОВ «Ліхтен Груп» (код ЄДР 41772399), ТОВ «Більбао Сіті» (код ЄДР 41772163), ТОВ «Лейкін Трейд» (код ЄДР 41915528), ТОВ «Віаско» (код ЄДР 41961459), ТОВ «Кальвінтон» (код ЄДР 42389783), ТОВ «Йограйтен» (код ЄДР 42389778), що супроводжувалося перерахуванням коштів в адресу АТ МІНЕРАЛЬНО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ ЄВРОХІМ (Російська Федерація) та його бенефіціарного власника, щодо яких введено спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) рішенням Ради безпеки і оборони України від 14.05.2018.
Вказані корпоративні права ТОВ «Агрохімтехнолоджі», які належать ОСОБА_5 постановою прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_9 від 19 жовтня 2021 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000672.

21 жовтня 2021 року прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту із забороною відчужувати корпоративні права ТОВ «Агрохімтехнолоджі», які належать ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року клопотання задоволено частково.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційних скарг колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК Україниі бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п.п. 1, 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частиною другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п.п. 1, 3 ч. 2 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000672, про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні прокурора, слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, вбачається наявність правових підстав для його арешту.

Всупереч доводам апелянта, зазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами відповідно до постанови прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_9 від 19 жовтня 2021 року (а.с. 227-231 т. 1).

Окрім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, санкція яких передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна. Також, прокурором у судовому засіданні долучено копію повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 212 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів судового провадження, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_5 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172,173 КПК України, перевірено при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Окрім того, перевірено співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення ч. ч. 3, 5 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відтак, посилання апелянта на те, що слідчим суддею безпідставно та всупереч ст. 170 КПК України накладено арешт на вказане майно, не можуть прийматися до уваги.

Доводи апелянта про те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Інші доводи захисника ОСОБА_6 які зазначені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час перевірки матеріалів провадження. Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ТОВ «Агрохімтехнолоджі» та ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Агрохімтехнолоджі» та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Єдиний унікальний № 757/55795/21-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Справа № 11сс/824/752/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК