У Х В А Л А
про арешт тимчасово вилученого майна
Справа №348/1751/22
Провадження №1-кс/348/339/22

04 жовтня 2022 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , третьої особи (власника), щодо майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні №0000300 від 29.09.2022 року.

Клопотання погоджене з процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 та надійшло поштовим зв`язком в провадження слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 03.10.2022 року.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300 від 29.09.2022 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши слідчого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні №0000300 від 29.09.2022 року.

Дане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задоволити, з підстав наведених у ньому.

Третя особа (власник), щодо майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що у вирішенні даного клопотання слідчого покладається на розсуд суду.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000300 від 29 вересня 2022 року за ч. 1 ст. 289 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням з`ясовано, що 29.09.2022 року до Надвірнянського районного відділу поліції надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що 27.09.2022 року приблизно о 18 год. 40 хв. у с. Цуцилів по вул. Братів Бойчуків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області невідома особа шляхом обману під приводом покупки незаконно заволоділа транспортним засобом - мопедом марки «Ноndа» моделі SН 125 чорного кольору, спричинивши майнову шкоду заявнику.

29.09.2022 року в результаті проведення огляду іншого володіння особи - гаражного приміщення за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 виявлено та вилучено: мопед марки «Ноndа» моделі SН 125 без реєстраційного номеру VIN-код: НОМЕР_1 чорного кольору, камуфляжний костюм та мобільний телефон марки «Nokia» жовтого кольору. Мопед марки «Ноndа» моделі SН 125 доставлено на територію Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області за адресою: вул. Шевченка, 3, м. Надвірна, Івано-Франківської області.

Підставами для тимчасового вилучення вищезазначеного майна стало те, що воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження - накладення арешту на майно, може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

З метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що воно в подальшому може мати доказове значення під час досудового розслідування та могло зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також потреби проведення низки слідчих дій, серед якого слідчий експеримент, та ряду експертних досліджень із вказаним майном, виникла потреба у арешті тимчасово вилученого майна, в зв`язку чим слідчий просить клопотання задоволити.

Відповідно до пунктів 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчий суддя констатує, що в якості мети та правової підстави для накладення арешту, визначеної п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, слід накласти арешт на майно з метою його збереження як речового доказу, заборонивши користуватися, розпоряджатися ним та відчужувати його.

На переконання слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного вище рухомого майна, може призвести до наслідків, визначених в ч.11 ст.170 КПК України, а тому клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що на мопед марки «Honda», моделі «SH 125», без реєстраційного номеру, VIN-код: НОМЕР_1 , право власності на який у встановленому порядку не зареєстровано, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , та на камуфляжний костюм та мобільний телефон марки «Nokia», жовтого кольору, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 , слід накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження, оскільки дане майно є речовими доказами кримінального правопорушення і зберегло на собі його сліди та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з якими подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні №0000300 від 29.09.2022 року задоволити.
Накласти арешт із забороноюкористування, розпорядження та відчуження на:

- мопед марки «Honda», моделі «SH 125», без реєстраційного номеру, VIN-код: НОМЕР_1 , право власності на який у встановленому порядку не зареєстровано, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 ;

- камуфляжний костюм та мобільний телефон марки «Nokia», жовтого кольору, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим у кримінальному провадженні №0000300 від 29.09.2022 року.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.9 ч.1 ст.ст.309, 395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1