Справа № 638/4800/22
Провадження № 1-кп/638/1208/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань в судове провадження за матеріалами кримінального провадження № 0001183 від 06.08.2022 року стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
встановив:
На початку серпня 2022 року, в денний час доби (більш точної дати не встановлено), ОСОБА_4 , у власному транспортному засобі, марки «Жигулі», яким тривалий час не користувались, невстановлені особи (військові), у багажному відділенні, побачив предмети в яких містилась речовина сірого кольору зовні схожа на бездимний (нітроцелюлозний) графітовий порох, який є вибуховою речовиною, та в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел направлений на придбання, носіння та зберігання вказаної речовини.
Далі, ОСОБА_4 , діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу, з метою незаконного придбання , носіння та зберігання вибухових речовин, всупереч вимогам Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року «Положення про дозвільну систему України», наказу МВС України №622 від 21.08.1998 року «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, бойових припасів до них і вибухових речовин», взяв руками з багажного відділення автомобіля, чотири прозорих предмети у яких містилась речовина сірого кольору зовні схожа на бездимний (нітроцелюлоз ний) графітовий порох, які поклав до себе у сумку, для подальшого носіння та зберігання, тим самим незаконно придбав вибухові речовини, після чого, взяв автомобіль, та почав рухатись пішим ходом по вул. Джанкойська.
05.08.2022 року близько 18.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Джанкойська, 64, був зупинений співробітниками поліції, які в порядку ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію України» провели поверхневу перевірку, та в ході якої ОСОБА_4 повідомив, що має при собі без передбаченого законом дозволу чотири прозорих предмети у яких міститься речовина сірого кольору ззовні схожа на бездимний (нітроцелюлоз ний) графітовий порох.
05.08.2022 року у період часу з 18.15 год. до 18.17 год. в ході проведення огляду місця події, слідчий в присутності понятих, виявив та вилучив у гр. ОСОБА_4 чотири прозорих предмети у яких містилась речовина сірого кольору зовні схода на бездимний (нітроцелюлоз ний) графітовий порох, який останній добровільно видав. Дана речовина, згідно з висновком експерта №16917/17191 від 17.08.2022 року є: бездимний (нітроцелюлоз ним) графітованим порохом, який відноситься до категорії метальних вибухових речовин.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, тобто незаконне носіння, зберігання та придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

29.08.2022 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 ,якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001183 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у цьому провадженні з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
б) співпрацювати з правоохоронними органами в розкритті та розслідуванні злочинів, повідомити відомості не тільки про його власну участь у злочинній діяльності, а також надати свідчення про відомі йому злочини.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст.470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_4 у проведенні кримінального провадження, характер і тяжкість обвинувачення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні також просила затвердити укладену угоду.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне носіння,зберігання та придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Дослідженими в судовому засіданні даними про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не значиться.
Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що скоєний ним злочин у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
При цьому, щире каяття ОСОБА_4 , визнається обставиною, що пом`якшує його покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому суд, вважає можливим призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст.263 КК України.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення експертизи №16917/17191 від 17.08.2022 року у розмірі 11703,74 грн. суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду від 29.08.2022 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29.08.2022 року покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст.76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на проведення експертизи №16917/17191 від 17.08.2022 року у розмірі 11703,74 грн. на користь держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий суддя: