КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

особи, яка подала скаргу ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13 січня 2022року у справі №760/34612/21 (провадження №1-кс/760/89/22), -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.01.2022 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, з посиланням на положення ст. 214КПК України, зазначив, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення, а якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. Враховуючи, що заява ОСОБА_5 не містить жодних даних про вчинення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, в якій лише висловлюється незгода заявника ОСОБА_5 з прийнятим судовим рішенням, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ч.5 ст. 214 КПК України, для внесення відомостей до ЄРДР та відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.01.2022 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Солом`янський районний суд м. Києва розглянути його скаргу від 28.12.2021 року №4704/28 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України в порядку визначеному ст.ст. 306-307 КПК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що 24.12.2021 року він подав на ім`я керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України заяву від 24.12.2021 року за вих.№4675/23 про вчинення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 256, ч.1 ч.1 ст. 396, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 27 КК України і ця заява містить усі необхідні відомості вчиненого злочину.
Також вказує, що відповідно до вимог ст. 214 КПК України, зазначені у його заяві від 24.12.2021 вих.№4675/23 року відомості повинні бути безальтернативно внесені до ЄРДР, проте, в порушення ч.1 ст. 2 КК України, п.п. 1, 4 ст. 214 КПК України, Розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 року №298), станом на 28.12.2021 року керівник ГПД НАБУ або уповноважений детектив не повідомили у передбачений законом спосіб про внесення відповідних відомостей до ЄРДР за вказаною заявою, у зв`язку з чим він звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність керівника ГПД НАБУ ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР на підставі його заяви від 24.12.2021 вих.№ 4675/23, однак ухвалою від 13.01.2022 року у задоволенні його скарги було відмовлено.

Крім того, апелянт вказує, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні його скарги, слідчий суддя не з`ясовував усіх обставин даної справи, не витребовував і не досліджував матеріали його особистого звернення до керівника ГПД НАБУ, не викликав його ( ОСОБА_5 ) та суб`єкта оскарження керівника ГПД НАБУ ОСОБА_7 в судове засідання, вдався до протиправного розгляду заяви від 24.12.2021 вих.№4675/23 про вчинене кримінальне правопорушення по суті, що є порушенням вимог ст. 26 КПК України, протиправно вирішував ті питання, які законом віднесені до повноважень органу досудового розслідування, у зв`язку з чим, на думку апелянта, оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.

Також, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.01.2022року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки він не був присутній при винесенні оскаржуваного судового рішення, а його копію отримав лише 31.01.2022 року та на наступний день подав апеляційну скаргу через канцелярію Київського апеляційного суду.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.01.2022 року, колегія суддів, з огляду на наведені апелянтом обставини в обґрунтування поважності причин пропуску цього строку, вважає можливим поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, а тому, відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_5 без участі прокурора, оскільки його неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження №1-кс/760/89/22 (справа №760/34612/21) за скаргою ОСОБА_5 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи №760/34612/21 (провадження №1-кс/760/89/22), ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінальних правопорушень від 24.12.2021 року, вих. №4675/23 та просив зобов`язати керівника ГПД НАБУ внести відомості до ЄРДР за вказаною заявою про вчинення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 256, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 27 КК України; зобов`язати вказану посадову особу надати йому ( ОСОБА_5 ) належним чином завірені витяги з ЄРДР та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки; зобов`язати повідомити суд про виконання ухвали суду та зазначити у резолютивній частині судового рішення вказані ним усі «кваліфікаційні статті» вчиненого злочину - ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 256, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 27 КК України.

У вказаній скарзі ОСОБА_5 зазначав, що 24.12.2021 року він подав на ім`я керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України заяву від 24.12.2021 року за вих.№4675/23 про вчинене кримінальне правопорушення, в якій вказував, що 05.07.2021 суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 за результатами розгляду його скарги у судовій справі №757/58657/19-к винесено ухвалу, якою залишено його ( ОСОБА_5 ) скаргу без задоволення.
При цьому, на думку скаржника, при ухваленні вищевказаного судового рішення суддею ОСОБА_6 були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 256, ч.1 ст. 396, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 27 КК України і такі відомості підлягають невідкладному внесенню до ЄРДР та є підставою для початку проведення досудового розслідування.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя, з посиланням на положення ст. 214КПК України, обґрунтовано зазначив, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення, а якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. Проте, заява ОСОБА_5 не містить жодних даних про вчинення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, в якій лише висловлюється незгода заявника ОСОБА_5 з прийнятим судовим рішенням і вона не містить жодних даних про вчинення таких дій, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав, передбачених ч.5 ст. 214 КПК України, для внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою ОСОБА_5 від 24.12.2021 року за вих.№4675/23.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 та належним чином мотивував прийняте рішення, вказавши на відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи (слідчого, прокурора) внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами ч.5 ст. 214 КПК України та п.1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а отже відомості, які вказують на наявність ознак складу злочину чи кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що також узгоджується з вимогами ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження і щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Отже, вищенаведені положення КПК України дозволяють дійти висновку про те, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які місять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення чи об`єктивні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Всупереч доводам апеляційної скарги, при розгляді скарги ОСОБА_5 слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні. При цьому, колегія суддів відмічає, що хоча кримінальний процесуальний закон і не вимагає від заявника зазначення у заяві усіх складових злочину, проте це не означає, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву може вважатися таким документом і її подання на ім`я керівника ГПД НАБУ ОСОБА_7 тягне за собою процесуальні наслідки у виді безумовного внесення вказаних у цій заяві відомостей до ЄРДР, у тому числі саме керівником ГПД НАБУ.

Апеляційні твердження ОСОБА_5 про те, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні його скарги, слідчий суддя не витребовував і не досліджував матеріали його особистого звернення до керівника ГПД НАБУ та не викликав його ( ОСОБА_5 ) і суб`єкта оскарження керівника ГПД НАБУ ОСОБА_7 в судове засідання, у зв`язку з чим, на думку апелянта, оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріалами даної справи №760/34612/21 (провадження №1-кс/760/89/22) встановлено, що ОСОБА_5 був обізнаний про час і місце розгляду поданої ним скарги, про що свідчить його клопотання про розгляд судової справи без його участі (а.с. 25-27). Враховуючи, що в матеріалах справи наявні пояснення представника НАБУ (а.с. 11-17) та до скарги ОСОБА_5 долучена копія його заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.12.2021 року за вих.№4675/23 (а.с. 5-8) у слідчого судді не було необхідності витребовувати матеріали звернення останнього до керівника ГПД НАБУ, а згідно приписів ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.01.2022 року обґрунтованою та належним чином вмотивованою і підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13 січня 2022року у справі №760/34612/21 (провадження №1-кс/760/89/22), якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень від 24.12.2021 року, вих. №4675/23 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3