СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/235/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2022 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського районнного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі скаржника ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурорів Святошинської окружної прокуратури, керівника органу досудового розслідування, дізнавача Святошинського УП ГУНП у м.Києві у кримінальному провадженні № 0002149 ,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_4 , який має процесуальний статус потерпілої особи, подана в межах п.1 ч.1 ст.303 КПК України, якою оскаржується бездіяльність прокурорів та дізнавача у кримінальному провадженні № 0002149 від 16.12.2018 р., щодо нездійснення прокурорами та дізнавачем процесуальних дій, передбачених ст.ст.276-278 КПК України і які виявилися у не проведенні усіх слідчих дій зазначених у вказівках процесуального керівника, та у не повідомленні ОСОБА_8 про підозру. Для чого просить визнати незаконною бездіяльність: прокурорів Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , заступника начальника відділу дізнання Святошинського УП ГУНП у м.Києві - керівника органу досудового розслідування ОСОБА_10 , а також дізнавача відділу дізнання Святошинського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_11 , яких просить зобовязати вчинити процесуальні дії, передбачені ст.ст.276-278 КПК України вручити повідомлення про підозру.

У судовому засіданні скаржник та адвокат вимоги скарги підтримують та просять їх задовольнити. Адвокат ОСОБА_5 підкреслив, що прокурорами та дізнавачем порушений строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002149 від 16.12.2018 р., який закінчився 27.01.2021 р., що свідчить про обовзок прокурора або дізнавача повідомити особі про підозру, оскільки усі слідчі дії закінчені і слідчим на його месенжер WhatsApp були надіслані фото самого повідомлення про підозру ОСОБА_8 , що підписане дізнавачем Шаталінським ПП. , яке не було вручене підозрюваному.

Прокурори Святошинської окружної прокуратури заперечують проти вимог скарги посилаючись на відсутність у слідчого обоовязку у повідомленні особі про підозру.

Дізнавач у судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи за скаргою повідомлений належним чином. До слідчого судді на вимогу були надані матеріали кримінального провадження № 0002149 від 16.12.2018 р.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0002149 від 16.12.2018 р., дійшов наступних висновків.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні (ст.3 КПК України).

Виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, що можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зазначений у ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема за п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на що і посилається скаржник, оскарженню підлягає бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Скаржник вважає, що такими діями, які прокурор та дізнавач повинні були здійснити, але не здійснили, є не вручення повідомлення особі про підозру, а тому слідчий суддя своїми правами може зобов`язати їх вчинити такі дії.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. ст.303 КПК України, на досудовому провадженні потерпілим можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Слід зазначити, що ч.1 ст. 303 КПК України регулює право на оскарження бездіяльності слідчого, що виникає у скаржника, лише у разі нездійснення прокурором, слідчим тих інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Тобто необхідно встановити три обставини : які дії прокурор (слідчий) зобов`язаний вчинити згідно КПК України і не вчинив , а також вчинення таких дій повинно бути обумовлене визначеним цим Кодексом строком. Тобто для можливості вирішення скарги по суті її задоволенням, необхідна наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК дії, невиконання такої дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Така позиція слідчого судді узгоджується і з наступним. Пунктом 1.3 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначено, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Таким чином, наведеним ознакам не може відповідати бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог КПК у всьому їх обємі і які скаржник зазначає гіпотетично і на самостійне розуміння, оскільки відповідна бездіяльність може бути зумовлена лише не вчиненням конкретної процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, та є необхідною у даному конкретному випадку.

Слідчий суддя вважає, що бездіяльність слідчого, що полягає у нездійсненні, як вважає скаржник, покладених на нього обов`язків та функцій, не є такою дією, що підлягає оскарженню за ч.1 ст.303 КПК України, оскільки ця дія не обумовлена строком ( тобто КПК не визначає будь-якого строку для таких слідчих дій, про які повідомляє скаржник).

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0002149 від 16.12.2018 р. встановлена відсутність такого процесуального документу як повідомлення про підозру, копії якого надає скаржник.

Відповідно до п.3 ч.276 КПК України, повідомлення про підозру обовязково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопаорушення.

Отже, слідчим суддею, у даному випадку, встановлена відсутність у слідчого (дізнавача), прокурора обовязку у вчиненні такої процесуальної дії як повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні. Слідчий суддя не наділений правом встановлювати достатність або недостатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Також, слідчим суддею встановлена відсутність необхідного певного строку, за який слідчий, прокурор повинні вчинити таку процесуальну дію як вручення повідомлення особі про підозру. Посилання ж адвоката на граничні строки досудового розслідування у кримінальному провадженні як на строк, за який слідчий повинен вчинити процесуальну дію є помилковими, оскільки у даному випадку КПК не визначає та не обумовлює строк за який повідомлення про підозру повинне бути вручене, суттєве ж значення має лише достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 55,56, 303, 306, 307, 309 , 318-380 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурорів Святошинської окружної прокуратури, керівника органу досудового розслідування, дізнавача Святошинського УП ГУНП у м.Києві у кримінальному провадженні № 0002149, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1