Справа № 461/9370/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/620/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурорів у кримінальному провадженні Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2017 року у кримінальному провадженні про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,

встановила:

вироком Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2017 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15-ч.2 ст. 186 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Визнано ОСОБА_9 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, через недоведеність, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, та виправдано.

Обраний по справі ОСОБА_9 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з 24.08.2015 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_9 перебування його в Львівській установі виконання покарань УДПтСУ у Львівській області №19 в період з 24.08.2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_10 , відносно якого апеляції не надходили.

За вироком суду 24.08.2015 року, близько 03:10 год., ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи в групі між собою, перебуваючи по АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна з метою протиправного збагачення, намагалися відкрито викрасти майно ОСОБА_11 , при цьому ОСОБА_12 застосовуючи насильство, схопив потерпілого, повалив на землю та утримував його, в той час як ОСОБА_13 викрадав майно потерпілого, однак, свого злочинного умислу не довели до кінця з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки не змогли подолати опір потерпілого та були затримані працівниками правоохоронних органів.

Крім того, ОСОБА_9 органами досудового розслідування обвинувачується в тому, що 04.07.2015 року, близько 07:30 год., перебуваючи по вул. Шевченка, поблизу Янівського кладовища у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, з корисливих мотивів, побачивши коли ОСОБА_14 намагалась відповісти на телефонний дзвінок, ривком лівої руки заволодів мобільним телефоном марки «ALCATEL 6030 D» ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ІМЕІ 2) НОМЕР_2 , срібного кольору вартістю 1888 гривень, в якому знаходились дві сім-карти мобільного оператора зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 20 гривень, на рахунку якої знаходиться грошові кошти в сумі 10 гривень, сім-карта мобільного оператора зв`язку «Лайф» № НОМЕР_4 вартістю 20 гривень, на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 5 гривень, також на мобільному телефоні знаходився чохол чорного кольору вартістю 99 гривень та плівка на екрані вартістю 100 гривень та з місця вчинення злочину втік, чим заподів потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2142 гривні.

Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України, тобто - відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

На переконання суду першої інстанції, в результаті дослідження, аналізу та оцінки перевірених судом доказів, не знайшло свого підтвердження пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення по даному епізоду.

На вирок суду подали апеляційну скаргу прокурори у кримінальному провадженні Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В апеляційній скарзі просили вирок суду першої інстанції в частині визнання невинуватим та виправдання ОСОБА_9 за ч.2 ст. 186 КК України у зв`язку із недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення скасувати, ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3ст. 15 ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання: за ч. 3 ст. 15-ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_9 у виді 6 років позбавлення волі.

Вироком Апеляційного суду Львівської області від 03 листопада 2017 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2017 року відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 - скасовано в частині по епізоду вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відносно потерпілої ОСОБА_15 та призначення покарання обвинуваченим.

Ухвалено новий вирок, яким:

ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 - ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання:

за ч.3 ст. 15- ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_9 у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з 24.08.2015 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в новій редакції від 18.05.2017 року) зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебування його в Львівській установі виконання покарань УДПтСУ у Львівській області №19 в період з 24.08.2015 року по 20.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_16 в інтересах засудженого ОСОБА_9 подав касаційну скаргу на вирок Апеляційного суду Львівської області від 03 листопада 2017 року.

Судове рішення апеляційного суду відносного засудженого ОСОБА_10 в суд касаційної інстанції не оскаржувалось.

Постановою Верховного Суду від 08 листопада 2018 року задоволено частково касаційну скаргу захисника ОСОБА_16 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , вирок Апеляційного суду Львівської області від 03 листопада 2017 року щодо ОСОБА_9 в частині засудження його за ч. 2 ст. 186 КК України скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції, ухвалено вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, виключено з вироку апеляційного суду посилання на ч. 1 ст. 70 КК України, в іншій частині вирок Апеляційного суду Львівської області від 03 листопада 2017 року залишено без зміни.

Під час апеляційного розгляду, прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження, на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки обвинувачений помер, що підтверджується наданою в судовому засіданні копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_9 № НОМЕР_5 , виданого 26 січня 2022 року.
Заяви близьких родичів про продовження кримінального провадження з метою реабілітації обвинувачено ОСОБА_9 відсутні.
Заслухавши суддю-доповідача та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Згідно п.5 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Ч.7 ст. 284 КПК України передбачено, що якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, вирок суду першої інстанції скасуванню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_9 .
Керуючись ст.ст. 284, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

клопотання прокурора задоволити частково.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2017 року відносно ОСОБА_9 в частині засудження за ч.2 ст. 186 КК України скасувати та закрити кримінальне провадження щодо останнього, на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4