ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2983/22 Справа № 192/1031/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2022 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_6 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2022 року в задоволенні подання начальника ДУ Солонянська ВК (№21) про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_6 відмовлено.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість знову вчинив ряд злочинів проти власності, за час відбуття покарання характеризується задовільно, працевлаштований, мав одне стягнення, яке погашено за плином часу та чотири заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Проте, суд зазначив, що заохочення до засудженого застосовувались з другої половини 2021 року, в той час, як ОСОБА_6 відбуває покарання з травня 2020 року, що з урахування наявності у нього стягнення вказує на ту обставину, що можливо засуджений і став на шлях виправлення, однак не довів його, що є передумовою для застосування положень ст. 81 КК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що своєю поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення у повному обсязі.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою у зв`язку з чим, просив апеляційний суд залишити апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Засуджений ОСОБА_6 був повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду, однак з технічних причин, встановити з`єднання та участь засудженого під час розгляду його апеляційної скарги не видалось можливим у зв`язку з відсутністю інтернет-з`єднання з установою виконання покарань, заяв або клопотань про свою особисту участь до суду не направляв, що з огляду на ч. 4 ст. 405 КПК України не є перешкодою для розгляду справи у його відсутність.
Мотиви суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі, а тому, на думку апеляційного суду, рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, виходячи з наступного.
Відмовляючи в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував, що останній за час відбуття покарання характеризується добре, працевлаштований, мав одне стягнення та чотири заохочення. Проте, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків не робив та маючи не зняту та не погашену судимість, в подальшому вчиняв нові правопорушення, а також враховуючи нестабільну поведінку засудженого під час відбуття покарання, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позитивні зміни в засудженого ОСОБА_6 хоча і існують, проте на даний час він не довів свого виправлення.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що наразі мета призначеного покарання, яка полягає у виправленні засудженого та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, ще не досягнута, оскільки, як видно з характеристики засудженого ОСОБА_6 , останній відбуває покарання за вчинення ряду умисних, корисливих злочинів проти власності, які вчинено, в тому числі й в період іспитового строку за попереднім вироком, за весь час відбуття покарання, яке він відбуває з 22 травня 2020 року має всього чотири заохочення, працевлаштований, відбув 2/3 строку покарання, невідбута частина покарання складає більше десяти місяців.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого, який вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці заслуговує на застосування до нього умовно-натурального звільнення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, судом першої інстанції було надано об`єктивну оцінку поведінці засудженого за весь період відбуття ним покарання, та правильно зроблено висновок про те, що на даний час ОСОБА_6 можливо і став на шлях виправлено, однак не довів його, оскільки відбуваючи покарання в різних установах виконання покарань з 22.05.2020 року та будучи підданий дисциплінарному стягненню 04.12.2020 року, отримав перше заохочення лише 19.10.2021 року, тобто більше ніж через рік з моменту прибуття до установи виконання покарань, що вказує на відсутність сталої позитивної системи у процесі його виправлення. Крім того, колегія суддів враховує, що засуджений ОСОБА_6 раніше неодноразово, а саме 3 рази звільнявся умовно-достроково та 1 раз відповідно до ЗУ Про амністію у 2014 році йому скорочувалась невідбута частина покарання, звільнявся від відбуття покарання з іспитовим строком, однак належних висновків для себе не робив та знову засуджувався за вчинення аналогічних злочинів проти власності, в тому числі й в період іспитового строку, що вказує на сталість його протиправної поведінки та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а отже, й на недосягнення мети покарання.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Таким чином, доводи засудженого ОСОБА_6 про наявність у нього заохочення є неприйнятними, оскільки вказане є його прямим обов`язком під час відбуття покарання та не можуть вказувати на те, що мета покарання вже досягнута.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Таким чином, обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання є встановлення судом факту, що особа довела своє виправлення. У даному випадку, колегія суддів вважає, що позитивних змін у поведінці засудженого не відбулось, а отримані заохочення є формальними, з метою отримання права на застосування пільги, а тому колегія суддів не вбачає законних підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення.
З огляду на викладене, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 має бути залишена без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2022 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4