ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_2 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_3 , засудженого 17.12.2020 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, -

встановив:
22.02.2022 року начальник Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_5 , засудженого 17.12.2020 року Приморським районним судом м. Одеси, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, про причину неявки не повідомили, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Надали заяву до суду в яких просили провести розгляд подання без їх участі.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України судовий розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Вивчивши доводи подання, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступного.

17.12.2020 року Приморським районним судом м. Одеси від ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Вирок набрав законної сили 16.01.2021 року, матеріали щодо засудженого надійшли до Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 03.02.2021 року на виконання і відповідно чинного законодавства, засуджений був поставлений на облік. Засудженому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, обов`язки за вироком суду, відібрана підписка, також з засудженим було проведено роз`яснювальні бесіди профілактичного характеру про недопущення скоєння правопорушень, необхідності виконувати обов`язки за вироком суду.

В період іспитового строку за даними УІАП ГУНП України в Одеській області засуджений ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався. Згідно обліків АІПС «АРМОР» до адміністративної відповідальності в період іспитового строку не притягувався.

З подання вбачається, що за час випробування засуджений без поважної причини, а саме 20.08.2021 року та 03.09.2021 року не з`явився на реєстрацію, за що йому було винесено застереження у виді письмового попередження, в подальшому на реєстрацію з`являвся вчасно, однак з письмового пояснення ОСОБА_3 від 17.09.2021 року встановлено, що не з`явився на реєстрацію через зайнятість на роботі, що судом визнається неможливістю з`явитись на реєстрацію з об`єктивних причин.

Така позиція суду обумовлюється врахуванням практики ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року, де вказано на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до вимог Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», суд сприяє формуванню у засудженої особи впевненості у невідворотності покарання, діє відповідно до засад кримінального провадження, до яких зокрема відноситься диспозитивність, закріплена у ст.26 КПК України, відповідно до якої суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Саме виправлення та ресоціалізації засуджених є одними з головних елементів мети виконання покарання.

Відповідно до ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого визначається як процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Під ресоціалізацією слід розуміти свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Метою та ціллю виправлення є адаптація до життя в нормальному суспільстві особи, чиї помисли та інтереси спрямовані проти самого суспільства, незважаючи на всі застосовані до неї заходи виправлення.

Згідно з частиною 3 статті 75 Кримінального кодексу України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Положення ч. 1 ст. 78 Кримінального кодексу України спрямоване на стимулювання засудженого до законослухняної поведінки та виправлення. Якщо протягом іспитового строку засуджений довів своє виправлення, то суд зобов`язаний звільнити засудженого від призначеного йому покарання. Кримінальний кодекс не передбачає можливості звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням до закінчення іспитового строку.

Вимогами ч. 2 ст. 165 КВК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно з ч.5 ст.534 КПК процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст.539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

В період іспитового строку ОСОБА_3 за даними УІАП ГУНП України в Одеській області до кримінальної відповідальності не притягувався. Згідно обліків АІПС «АРМОР» до адміністративної відповідальності в період іспитового строку засуджений не притягувався. Іспитовий строк закінчився 17.12.2021 року.

На підставі викладеного суд вважає, що подання органу пробації про звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, підлягає задоволенню, оскільки іспитовий строк закінчився 17.12.2021 року, що виключає можливість порушення питання про скасування звільнення від покарання з випробуванням, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.78 КК України засудженого ОСОБА_3 слід звільнити від призначеного судом основного покарання.

На підставі ч. 2 ст.75, ч. 1 ст.78 КК України та керуючись ст.369-372, 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
Подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 17.12.2020 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільненого від відбування покарання з випробування з іспитовим строком на 1 рік, звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/22025/20
Номер провадження № 1-в/522/81/22
Головуючий суддя ОСОБА_1