І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.06.2022 м.Львів
Галицький районний суд міста Львова
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №461/5892/20 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бірка Перемишлянського району Львівської області, одруженого, має на утримані малолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28-ч.4 ст.358, ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України
ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, за попередньою змовою групою осіб з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, як організатором, реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, як виконавець, з використанням підроблених документів, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку площею 0, 5770 га, яка знаходиться у м. Львові по вул. Біберовича за ТзОВ «АВЕРС», у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території м. Львова, отримав від особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, завідомо підроблений у невстановлений спосіб документ, а саме: державний акт серії ЛВ № 052754, в якому зазначено, що такий виданий 06.09.2000 Львівською міською радою ТзОВ «АВЕРС» на підставі договору № 02/08/00 від 02.08.2000, достовірно знаючи, що жодних прав на вказану земельну ділянку він, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження та ТзОВ «АВЕРС» не має, оскільки на час купівлі частки в статутному капіталі ТзОВ «АВЕРС» у власності вказаного товариства земельна ділянка площею 0, 5770 га, яка знаходиться у АДРЕСА_2 , не перебувала, який ОСОБА_4 як директор ТзОВ «Аверс» використав 30.08.2016, виконуючи свою роль у відповідності до заздалегідь розробленого особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження плану при зверненні із заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0, 5770 га, яка знаходиться у АДРЕСА_2 , до якої долучив завірені копії виписки з Єдиного державного реєстру фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців, статуту товариства, державного акту на право власності на землю серії ЛВ № 052754.
Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_9 від 06.10.2016 № РВ-016 надано відмову в державній реєстрації вказаної земельної ділянки за ТзОВ «АВЕРС» з підстав невідповідності поданих ОСОБА_4 документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме у зв`язку з тим, що державний акт від 06.09.2000 серії ЛВ № 052754 про право власності на земельну ділянку площею 0, 5770 га за адресою: АДРЕСА_2 , державної реєстрації не проходив, а тому подані до заяви документи не є підставою для реєстрації земельної ділянки.
В подальшому, ОСОБА_4 на виконання вказівки особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження щодо звернення з наданим ним заздалегідь підробленим державним актом серії ЛВ № 052754 у відділ Держгеокадастру у місті Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з метою державної реєстрації земельної ділянки площею 0, 5770 га по АДРЕСА_2 , на виконання якої ОСОБА_4 , продовжуючи виконання своєї попередньо обумовленої ролі з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, перебуваючи у приміщенні відділу Держгеокадастру у місті Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за адресою: м. Львів, вул. Донецька, 3, реалізовуючи спільний умисел спрямований на вчинення злочину, який обумовлений умовами Меморандуму, зокрема в частині виконання п. 3.1.2 щодо формування вказаної земельної ділянки як об`єкту цивільних прав у відповідності до положення статті 79-1 Земельного кодексу України та отримання в органах Держгеокадастру витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, 08.11.2016 звернувся до державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у місті Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_9 із заявою № ЗВ-016 про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0, 5770 га по АДРЕСА_2 , присвоєння їй кадастрового номера та внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, використавши при цьому як правовстановлюючий документ для вчинення вказаних дій попередньо отриманий від особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, завідомо підроблений документ, а саме: державний акт на право власності на землю серії ЛВ № 052754, достовірно знаючи, що жодних прав на вказане майно він, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження та ТзОВ «АВЕРС» не має, у зв`язку з тим, що на час купівлі частки в статутному капіталі ТзОВ «АВЕРС» та у власності вказаного товариства не перебувала земельна ділянка по АДРЕСА_2 , а також виготовлену ФОП Боклаг на підставі завідомо підробленого державного акту серії ЛВ № 052754 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка знаходиться в АДРЕСА_2 , яка складалася з наступних документів: схеми розташування земельної ділянки; пояснювальної записки; заяви на виконання робіт; технічного завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); копій установчих документів заявника; копії державного акту на право власності на землю від 06.09.2000 серії ЛВ № 052754, кадастрового плану земельної ділянки; акту виконаних робіт; електронних даних ХМL формату, копії рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.10.2016, будучи достовірно обізнаним про те, що державний акт серії ЛВ № 052754 не проходив державної реєстрації, а також те, що подані ним документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, будучи ознайомленим з попередньо винесеним рішенням Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у м. Львові Львівської області ОСОБА_9 від 06.10.2016 № РВ-016, подав вказані документи державному кадастровому реєстратору відділу Держгеокадастру у місті Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_9 , яка, будучи зобов`язаною рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.10.2016 провести державну реєстрацію вказаної земельної ділянки, 30.11.2016 здійснила державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :11:002:0267, площею 0, 5770 га, що розташована по вул. Біберовича в м. Львові.
В подальшому, ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізацію заздалегідь обумовленого злочинного плану, спрямованого на заволодіння шляхом обману земельною ділянкою АДРЕСА_3 , отримав від останнього завідомо підроблений державний акт серії ЛВ № 052754, достовірно знаючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки жодних прав на вказане майно він, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження та ТзОВ «АВЕРС» не має, у зв`язку з тим, що на час купівлі частки в статутному капіталі ТзОВ «АВЕРС» та у власності вказаного товариства не перебувала земельна ділянка по АДРЕСА_2 , а також те, що державний акт не був зареєстрований у встановленому законом порядку, та доручив ОСОБА_4 здійснити використання зазначеного документу як правовстановлюючого на право власності ТзОВ «АВЕРС» на вказану земельну ділянку при зверненні до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_10 з метою державної реєстрації права приватної власності на вказану земельну ділянку за ТзОВ «АВЕРС», на виконання якої 30.11.2016 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за адресою: Львівська область, Пустомитівський район,с. Зубра, вул. Івана Франка, 6а, реалізовуючи спільний умисел спрямований на вчинення злочину, який обумовлений умовами Меморандуму, звернувся до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_10 , шляхом подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про виникнення права приватної власності за ТзОВ «АВЕРС» на земельну ділянку площею 0, 5770 га з кадастровим номером :11:002:0267 по вул. Біберовича в м. Львові в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з наступними документами: квитанцією про оплату послуг від 30.11.2016; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копією паспорта громадянина України ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 ; витягом № НВ-016 від 30.11.2016 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :11:002:0267, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.10.2016, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду про виправлення описки від 18.11.2016, використавши при цьому як правовстановлюючий документ для реєстрації права приватної власності попередньо отриманий від особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, авідомо підроблений документ, а саме: державний акт серії ЛВ № 052754, достовірно знаючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки жодних прав на вказане майно він, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження та ТзОВ «АВЕРС» не має, у зв`язку з тим, що на час купівлі частки в статутному капіталі ТзОВ «АВЕРС» у власності вказаного товариства не перебувала земельна ділянка по АДРЕСА_2 , а також те, що державний акт не проходив державної реєстрації.
В подальшому, 30.11.2016 о 15 год. 34 хв. державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_10 , (який не був обізнаний у механізмі вчинення кримінального правопорушення), на підставі завідомо неправдивих документів наданих ОСОБА_11 , здійснено державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :11:002:0267 площею 0, 5770 га за адресою: м. Львів, вул. Біберовича, за ТзОВ «АВЕРС», та видано відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.11.2016.
Відтак, ОСОБА_4 , в результаті реалізації усіх попередньо спланованих особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження дій та заздалегідь розробленого останнім плану вчинення злочину, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, як організатором, вчинив заволодіння чужим майном, шляхом обману, з використанням завідомо підроблених документів, а саме: земельною ділянкою з кадастровим номером :11:002:0267 площею 0, 5770 га за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить до комунальної власності територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради, вартістю 4 577 500 грн., що відповідно до п. 4 примітки до статті 185 КК України є особливо великим розміром.
Також ОСОБА_4 , на виконання заздалегідь обумовленого плану з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження щодо легалізації вказаного майна, умови якого послідовно відображені в Меморандумі щодо формування в повному обсязі комплекту документів, необхідних для передачі об`єкта продажу та прав на неї покупцю, зобов`язання ТзОВ «АВЕРС» про оформлення всіх необхідних документів, що підтверджують його право власності на земельну ділянку та надання таких документів на ознайомлення ОСОБА_12 , реалізуючи спільний злочинний умисел на легалізацію майна одержаного злочинним шляхом, тобто вчинення правочину з майном, маючи умисел на приховання незаконного походження майна, одержаного ним 30.11.2016 внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, в особливо великих розмірах, а саме земельною ділянкою, площею 0,5770 га за адресою: АДРЕСА_2 , яка належать до комунальної власності територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради, з використанням підроблених документів, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення відчуження земельної ділянки площею 0,5770 га за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_12 , попередньо уклавши 02.09.2016 з ОСОБА_12 договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ «АВЕРС» в розмірі 50%, після чого створивши разом з останнім за результатами загальних зборів учасників ТзОВ «АВЕРС», що відображено в протоколі від 06.12.2016, товариство з обмеженою відповідальністю «Яворівбуд-інвест» (), до статутного капіталу якого вирішено внести земельну ділянку з кадастровим номером :11:002:0267, площею 0, 5770 га в м. Львові по вул. Біберовича, перебуваючи у приміщенні приватної нотаріальної контори за адресою: м. Львів, вул. Коперніка, 62/2, звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_13 з метою нотаріального посвідчення акту № 1/3 передачі-приймання майна (майнового вкладу) учасника до статутного капіталу ТзОВ «Яворівбуд-інвест», згідно якого ОСОБА_4 як директор ТзОВ «АВЕРС» передав, а ОСОБА_14 як директор ТзОВ «Яворівбуд-інвест» () прийняв земельну ділянку з кадастровим номером :11:002:0267, площею 0, 5770 га в м. Львові по вул. Біберовича, за ціною відступлення земельної ділянки ТзОВ «АВЕРС» ОСОБА_12 в розмірі 300 тис. доларів США, частину з яких у розмірі 80 тис. доларів оплачено ОСОБА_12 готівкою на підставі договору купівлі-продажу частки у розмірі 50% статутного капіталу ТзОВ «АВЕРС», що укладений між ОСОБА_12 та директором ТзОВ «АВЕРС» ОСОБА_4 02.09.2016, та частину ціни відступлення земельної ділянки у розмірі 220 тис. доларів США оплачено ОСОБА_12 готівкою в день переоформлення права власності на земельну ділянку з ТзОВ «АВЕРС» на ТзОВ «Яворівбуд-інвест», використавши при цьому відповідні документи, в тому числі попередньо отриманий від особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження завідомо підроблений документ, а саме: державний акт серії ЛВ № 052754, достовірно знаючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки жодних прав на вказане майно він та ТзОВ «АВЕРС» не має, у зв`язку з тим, що на час купівлі частки в статутному капіталі ТзОВ «АВЕРС» у власності вказаного товариства не перебувала земельна ділянка по АДРЕСА_2 , а також те, що державний акт не був зареєстрований у встановленому законом порядку, на підставі чого 07.12.2016 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_13 посвідчено акт № 1/3 передачі-приймання майна (майнового вкладу) учасника до статутного капіталу ТзОВ «Яворівбуд-інвест», в результаті чого легалізував (відмив) незаконно здобуте майно.
Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28- ч.4 ст.358, ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях. Повідомив що ймовірно в серпні 2016 року отримав дзвінок від ОСОБА_15 , котрого знав з 2008-2009 років як хорошого юриста, оскільки працював на одній із його фірм. У ході розмови останній повідомив йому, що шукає людину, якій може довіряти, а відтак запропонував стати директором одного із товариств. ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_15 , розуміючи, що не має відповідних знань, погодився на його пропозицію.
Зі слів ОСОБА_15 ,товариство мало здійснювати діяльність пов`язану із нерухомим майном (оренда, продаж), в свою чергу ОСОБА_4 повинен був здійснювати пошук клієнтів і за це отримувати оплату. У ході подальшого спілкування, ОСОБА_15 повідомив, що товариство попередньо належало громадянину ОСОБА_16 , та дане товариство він придбав для ОСОБА_4 .
Також ОСОБА_4 повідомив, що підписував ряд документів, зокрема Статут товариства, протокол установчих зборів, усі ці документи готував ОСОБА_15 , він їх не перечитував, тому не пригадує чи було якесь майно на товаристві на момент його придбання. Повідомив, що рахунки в банку для товариства не відкривав. ОСОБА_4 також сказав, що будучи директором товариства виконував лише ту роботу, про яку йому говорив ОСОБА_15 , а документи товариства та його печатка знаходились лише у ОСОБА_15 та він йому їх не надавав.
Крім цього ОСОБА_4 вказав, що через невеликий проміжок часу, ОСОБА_15 показав йому оригінал Державного акта на земельну ділянку, яка знаходилась на АДРЕСА_2 , розміром близько 0,50 га., та згідно даного акта належала його товариству, однак даний акт він йому не передавав. У ході даної розмови ОСОБА_15 повідомив йому, що на підставі цього акта необхідно виготовити технічну документацію на земельну ділянку, присвоїти їй кадастровий номер та зареєструвати в реєстрі речових прав за ТзОВ «АВЕРС», директором якого був ОСОБА_4 .
Після цього, на виконання вказівки ОСОБА_15 , підписав заяву, яку він підготував з метою звернення для виготовлення технічної документації на вказану земельну ділянку. Всі подальші дії щодо отримання такої документації вчиняв ОСОБА_15 .

ОСОБА_4 повідомив, що у вересні 2016 року за вказівкою ОСОБА_15 , перебуваючи у нотаріуса Кулиняка, разом із громадянином Мартинником та ОСОБА_15 підписував Меморандум, цей документ передбачав поетапні дії щодо подальшої купівлі ТзОВ «Яворівбуд-інвест» корпоративних прав ТзОВ «АВЕРС`за 300 000 доларів США. Вказаний Меморандум складав ОСОБА_15 . Перемовини щодо умов даного Меморандуму вів ОСОБА_15 із громадянами Мартинниками. У ході підписання даного Меморандуму ОСОБА_15 отримав від ОСОБА_17 старшого кошти в сумі 80000 доларів США, та, на його вимогу, проставив свій підпис на даному Меморандумі. Також, ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_17 старший вимагав від ОСОБА_15 розписки про отримання даних коштів, однак ОСОБА_15 такої не надавав, лише підписав Меморандум. ОСОБА_4 думав, що частину отриманих коштів ОСОБА_15 надасть йому за виконану роботу, однак коштів він не отримав.
У подальшому, за вказівкою ОСОБА_15 він звернувся із заявою до державного кадастрового реєстратора з метою присвоєння кадастрового номера на дану земельну ділянку, однак особисто документи не передавав, думає що всі документи реєстратору надавав ОСОБА_15 .

Після отримання відмови в проведенні державної реєстрації, ОСОБА_15 повідомив йому, що реєстратор хотів «хабаря» тому відмовив, це викликало сумнів у нього щодо правдивості даного Державного акта, однак довіряючи ОСОБА_15 він вважав, що все добре. Після цього, ОСОБА_15 підготував позовну заяву до суду, яку він підписав. Також, вказав, що особисто ні в державного кадастрового реєстратора ні в суді не був, цим всім займався ОСОБА_15 . Після отримання судового рішення про зобов`язання реєстратора присвоїти вказаній земельній ділянці кадастровий номер, підписав заяву та надав її ОСОБА_15 .
ОСОБА_4 повідомив, що надаючи державному реєстратору речових прав на нерухоме майно ОСОБА_10 заяву про вчиненя реєстраційних дій та вказаний Державний акт на земельну ділянку розумів, що даний акт підроблений, розумів, що в такий спосіб товариство незаконно отримує право власності на дану ділянку.
У подальшому, ОСОБА_4 зателефонував до ОСОБА_15 та повідомив, що не має бажання керувати даним товариством.

Після цього, ОСОБА_4 , будучи директором ТзОВ «АВЕРС», підписав документи, які готував ОСОБА_15 , щодо продажу ТзОВ «Яворівбуд-інвест» корпоративних прав ТзОВ «АВЕРС» у статутному капіталі якого уже перебувала вказана земельна ділянка, за ціною 300 000 доларів США. Зі слів ОСОБА_4 дані кошти отримував ОСОБА_15 .
ОСОБА_4 повідомив, що під час здійснення продажу ТзОВ «Яворівбуд-інвест» корпоративних прав ТзОВ «АВЕРС» усвідомлював, що вчиняє кримінальне правопорушення.
Також, ОСОБА_4 повідомив, що був керівником лише на папері.
Окрім цього, ОСОБА_4 вказав, що погодився на посаду директора ТзОВ «АВЕРС», оскільки в той час він не працював, були проблеми із тим щоб отримати гідну роботу. Також, в невеликий проміжок часу померли родичі, а відтак були складні життєві труднощі. Після дзвінка ОСОБА_15 , розуміючи, що не має відповідної освіти, але зможе отримувати гідну зарплату, погодився на його пропозицію.
Допитана в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_18 повідомила, що на даний час земельна ділянка загальною площею 0, 5770 га за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :11:002:0267, повернута територіальній громаді м. Львова, що стверджується Витягом із реєстру речових прав на нерухоме майно, який долучила до матеріалів судової кримінальної справи. Також вказала, що Львівська міська рада на цей час не має жодних претензій до ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28-ч.4 ст.358, ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та їх мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, оскільки він за попередньою змовою групою осіб використав завідомо підроблений документ. Також органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.4 ст.190 КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах. Також органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.2 ст.209 КК України, оскільки він вчинив правочин з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується типово. Одружений. Має на утриманні малолітню дітину. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Скоєні ОСОБА_4 кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України:
за ч. 2 ст. 28- ч. 4 ст. 358 КК України є проступком;

за ч. 4 ст. 190 КК України є особливо тяжким злочинами;
за ч. 2 ст. 209 КК України є тяжким злочином

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин через смерть родичів, втрату роботи та важкий матеріальний стан. Наявність на утриманні малолітньої дитини, мати пенсіонерки та тещі, яка є інвалідом другої групи. Заподіяна кримінальними правопорушеннями шкода повністю відшкодована.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Суд приймає до уваги сукупність вищеперелічених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. При цьому суд врахувує також особу винного, який раніше не судимий, характеризується типово, проживає з батьками, піклується про малолітню дитину і непрацездатних родичів. ОСОБА_4 отримав повістку до воєнкомату, пройшов медичну комісію та чекаю виклику до Збройних сил України для участі в боєвих діях під час воєнного стану в Україні. Він не отримав жодного доходу чи вигоди від кримінального правопорушення. На момент розгляду справи в суді вищезазначена земельна ділянка повернута у власність Львівської територіальної громади, що підтверджується рішеннями доданих до кримінального провадження судів та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності, згідно з яким 17.05.2021 р. право власності на земельну ділянку зареєстровано за Львівською міською радою. Представник потерпілого в суді заявила, що не має претензій до обвинуваченого. Ці обставини, на думку суду, також істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і разом з сукупністю вищеперелічених пом`якшуючих покарання обставин, відповідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України переконали суд у необхідності призначення ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 209 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу

Також у зв`язку з характеризуючими ОСОБА_4 даними та зважаючи на вищезазначені пом`якшуючі покарання обставини та обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, принцип індивідуалізації покарання та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищевказаних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 209 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.
Відповідно до ст.77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
Отже, при застосуванні положень ст.75 КК України конфіскація майна як додаткове покарання не може бути призначена. Тому суд не застосовує обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією ч. 4 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 209 КК України.

Вирішуючи питання про необхідність призначення передбаченого санкцією ч. 2 ст. 209 КК України обов`язкового додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю , суд прийшов до висновку про необхідність позбавити ОСОБА_4 права обіймати посади, пов`язані з здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки.
Відповідно до ст.65 КК України, враховуючи характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення (проступку), особу винного, принцип індивідуалізації покарання та обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання ч. 2 ст. 28- ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі, що буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд при постановленні вироку також враховує норми, передбачені ч. 5 ст. 74 КК України відповідно до яких особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28- ч. 4 ст. 358 КК України, яке є кримінальним проступком, і з часу його вчинення минуло три роки, суд вважає необхідним звільнити його від призначеного судом за ч. 2 ст. 28- ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді обмеження волі.

Цивільний позов до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази відсутні.
Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави підтверджені витрати на залучення експерта за проведення оціночно-земельної експертизи Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України відповідно до акту №1513/19 від 29.01.2020 р. по матеріалам досудового розслідування за № 0000162 від 28.02.2018 р.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28-ч. 4 ст. 358 КК Україн, ч. 4 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 209 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 28-ч. 4 ст. 358 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного йому покарання за ч. 2 ст. 28-ч. 4 ст. 358 КК України у виді у виді одного року обмеження волі, у зв`язку із закінченням строків давності.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 209 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки, без конфіскації майна.

Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищевказаних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 209 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання у виді п`яти років позбавлення волі, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5652 грн. судових витрат за проведення оціночно-земельної експертизи Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України відповідно до акту №1513/19 від 29.01.2020 р. по матеріалам досудового розслідування за № 0000162 від 28.02.2018 р.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1