Справа № 185/5789/21
Провадження № 1-о/185/2/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області колегіально у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 69, 93 п.п. «а», «г», «з», «і», 142 ч.3, 215-3 ч.2 (в редакції 1960 року), ст.ст. 263 ч.1, 345 ч.2 (в редакції 2001 року) КК України ,

за участі:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_7 ,

засудженого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , зазначає про наступні нововиявлені обставини, як підстави для скасування вироку Апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2002 року: ОСОБА_8 примусили дати покази відносно засудженого, після його затримання був підданий катуванню та побиттю, а також порушення його права на захист. Фабрикування обвинувачення Донецьким апеляційним судом та досудовим розслідуванням. Також зазначив, що покинув зал судового засідання, бо змушений був себе так захищати, через ігнорування його клопотань, тобто вказує на порушення процесуальних норм судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, на неповноту судового розгляду; судді, які його засудили, ніколи не приймали присяги, а тому мав місце незаконний склад суду. Також в заяві зазначає про необхідність переоцінки доказів досліджених судом під час розгляду кримінальної справи та посилається на ст. 62 Конституції та її тлумачення КСУ в рішенні від 20.10.2011 року про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах отриманих незаконним шляхом. Також вказує на фальсифікацію доказів.

На обґрунтування нововиявлених обставин засуджений посилається на дані матеріалів відновленого кримінального провадження та додатки додані до заяви.
В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав подану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстав, що викладені у заяві, та просив задовольнити її.
Захисник підтримав засудженого.

Прокурор вважав подану заяву безпідставною у зв`язку з ненаведенням останніми жодної нововиявленої обставини, яка була б невідома суду на час постановлення вироку та не досліджувалась у ході судового розгляду кримінальної справи, та просить залишити її без задоволення.
Мотиви суду.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які, по-перше, об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи. І, по-друге, не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.
У контексті вказаних двох аспектів суд робить висновок про відсутність нововиявлених обставин з наступних причин.
Усі зазначені заявником обставини, на які він посилається, як на нововиявлені були відомі як йому, так і суду при розгляді Апеляційним судом Донецької області і Верховним Судом України, вказані обставини зазначались в скарзі на рішення суду і доводи скарги перевірялись.
Перелічені заявником обставини не є нововиявленими, бо об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи і були предметом дослідження і не є виключними, бо відсутній вирок суду про зловживання суддями та працівниками правоохоронних органів.
Суд належним чином мотивував винуватість ОСОБА_5 за обставин, зазначених у вироку суду, що підтверджено дослідженими доказами та були предметом розгляду ВСУ.
Щодо неповноти судового розгляду, процесуальних порушень під час судового розгляду, «фабрикації справи Апеляційним судом Донецької області», та порушення права на захист, то в контексті цього питання суд бере до уваги висновки зазначені рішенні ЄСПЛ у справі «Буглов проти України» від 10 липня 2014 року. Так засуджений скаржився на порушення своїх прав до ЄСПЛ. Однак ЄСПЛ не визнав жодного порушення Конвенції, яке було б пов`язане безпосередньо з проведеним судовим розглядом чи випливало б з ухвалених національними органами судових рішень.
У § 117-122 Рішення Суд зазначив, що «апеляційний суд у змагальному провадженні, під час якого суд розглянув велику кількість доказів, визнав заявника винним.
Суд зауважує, що апеляційний суд обґрунтував обвинувальний вирок заявникові головним чином наданими під час попереднього слідства показаннями пана ОСОБА_9 , який стверджував про вину заявника. Суд першої інстанції не знайшов будь-яких ознак того, що цей доказ отримано під примусом, та постановив, що він узгоджується з іншими доказами в матеріалах справи, зокрема, з актами судово-медичних експертиз щодо тілесних ушкоджень потерпілих та причин їх смерті.
З огляду на те, що під час очних ставок на стадії досудового слідства та судового розгляду стороні захисту було надано відповідну можливість ставити питання панові ОСОБА_9 , Суд не може дійти висновку, що стосовно показань, наданих цією особою, права заявника на захист за статтею 6 Конвенції були недостатньою мірою дотримані або не були дотримані взагалі.
Суд також зазначає, що клопотання заявника щодо заслуховування показань свідка, який міг би підтвердити його алібі, було задоволено. Той факт, що суд першої інстанції у своєму вмотивованому рішенні вирішив не враховувати показання пана ОСОБА_10 на тій підставі, що вони суперечили показанням заявника та іншим наявним доказам, не виявляє будь-яких ознак несправедливості.
Також Суд зазначив, що встановлення вини заявника не ґрунтувалось на його визнавальних показаннях, і, отже, у суду першої інстанції не було потреби оцінювати достовірність показань цих свідків.
Відтак, ця частина заяви є очевидно необґрунтованою та має бути відхилена відповідно до підпункту «а» пункту 3 та пункту 4 статті 35».
Рішенням ЄСПЛ визнано, що заявник зазнав порушення прав, передбачених статтею 3, пунктом 3 статті 5, статтею 8 Конвенції, однак порушень права заявника на справедливий суд (статті 6 Конвенції) з боку національних судів ЄСПЛ не встановлено.
Визнані ЄСПЛ порушення прав заявника не пов`язані безпосередньо зі змістом судових рішень або з процедурою проведення судового розгляду у справі заявника в апеляційному суді та у Верховному Суді України.
Щодо фабрикування справи Апеляційним судом Донецької області, зловживання працівниками органу досудового розслідування під час кримінального провадження, про які зазначено в заяві засудженого, то ці обставини є виключними і повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Оцінка незаконності складу суду не є повноваженнями суду першої інстанції.
З урахуванням наведеного та враховуючи відсутність нововиявлених обставин для перегляду рішення, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 372, 459, 460, 466, 467 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_5 , про перегляд вироку Апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2002 року, яким його було визнано винним та засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ст. 69, п.а,г,з,і ст. 93, ч. 3 ст. 124, ч 2 ст. 215-3 Кримінального Кодексу України 1960 року, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 345 КК України 2001 року до остаточного покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1