Справа № 733/792/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/420/22
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ДудкоТ.В.

з участю: прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2022 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Зугдіді, Республіка Грузія, грузину, громадянину Грузії, одруженому, непрацюючому, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , не судимому, продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 ( шістдесят) днів - до 24 вересня 2022 року включно з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Також даною ухвалою визначено розмір застави в сумі 780 000 грн. та відмовлено в задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Продовжуючи строк тримання під вартою суд обґрунтував свої висновки тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, зокрема переховування від суду шляхом залишення території України, оскільки він є громадянином іншої держави. Інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було враховано перебування обвинуваченого під вартою більше року (фактично з 27.05.2021) і установа, як і місто Чернігів, довгий час перебували у оточенні ворожих військ внаслідок чого погіршилися умови тримання під варто. Захисник також вказує, що ОСОБА_9 захворів на ряд захворювань і з ним місяцями не проводяться процесуальні дії. На переконання апелянта, місцевий суд, при ухваленні оскаржуваного рішення не взяв до уваги відсутність у клопотанні прокурора обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові та обставин, які перешкоджають вирішенню справи до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою. Вказує, що в матеріалах кримінального провадження є посвідка на постійне місце проживання ОСОБА_7 в Україні безстрокова в АДРЕСА_1 та є договір оренди житла в м. Києві, оскільки м. Луганськ тимчасово окуповане. Крім того, адвокат ОСОБА_6 стверджує, що суд першої інстанції зовсім не наводить фактичні обставини справи і не бере до уваги саму небезпеку скоєного і розмір спричинених збитків.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, так як він пропущений з поважних причин, оскільки вступну та резолютивну частину ухвали було проголошено 27.07.2022, а повний текст захисник не отримав станом на день звернення з апеляційною скаргою, хоча заявив відповідне клопотання суду.

В письмовому клоапотаннні захисник ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу та просив розглянути справу без його участі. Прокурор заперечив проти її задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом п.2 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції подається протягом семи днів із дня її оголошення.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений судом за клопотанням заінтересованої особи.

Як убачається з матеріалів справи, після закінчення судового розгляду місцевим судом було оголошено тільки резолютивну частину ухвали. Копія повного тексту оскаржуваної ухвали суду від 27 липня 2022 року учасникам процесу не була направлена. Відтак, строк на апеляційне оскарження захиснику-адвокату ОСОБА_6 підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом 1 інстанції дотримані в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 суд 1 інстанції, ураховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу, дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, так як ризики, які були підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися. Крім того, до сплину строку тримання обвинуваченого під вартою, дане кримінальне провадження було не завершено.

Виходячи з даних матеріалів судового провадження, є вірним висновок суду 1 інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який.

Крім того, наявність укладеного ОСОБА_11 договору оренди житла, а саме квартири АДРЕСА_2 , не може саме по собі свідчити про те, що ОСОБА_9 не залишить територію України.

Суд обґрунтовано та в повній мірі мотивував своє рішення, тому твердження апелянта про необґрунтованість висновків постановленої ухвали, колегія суддів вважає не слушними.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом рішення, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів не знаходить підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст., ст. 404, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_12 ОСОБА_3