Справа № 752/4980/20
Провадження № 1-кп/752/609/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції з Державною установою "Київський слідчий ізолятор" кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, освіта середня, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 20.04.2017 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 23.05.2017 року за відбуттям строку покарання;

- за вироком Київського районного суду міста Харкова від 30.07.2020 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі;

- за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 07.12.2021 року за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 15.06.2022 року за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Караман Новозаводського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 04.04.2001 року за ст. 140 ч. 2 КК України 1960 року до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України 1960 року - відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 18.12.2001 року за ст. ст. 142 ч. 2, 229-6 ч. 1 КК України 1960 року із застосуванням ст. ст. 42, 43 КК України 1960 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 21.08.2002 року за постановою Первомайського районного суду Харківської області від 21.08.2002 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 23 дня;

- за вироком Київського районного суду міста Харкова від 27.10.2003 року за ст. 187 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 08.06.2006 року за відбуттям строку покарання;

- за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 05.11.2007 року за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- за вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 24.10.2008 року за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 309 ч. 2 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 30.12.2013 року за постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 20.12.2013 року умовно-достроково на 3 місяці 7 днів;

- за вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 25.02.2016 року за ст. ст. 185 ч. 2, 395 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 05.04.2016 року за відбуттям строку покарання;

- за вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 07.07.2017 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 02.04.2018 року за відбуттям строку покарання;

- за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19.10.2020 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі,

обох у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_5 16.09.2019 року приблизно о 16 годині 20 хвилин, перебуваючи в салоні автомобіля "ВАЗ 217030", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: місто Київ, вулиця Васильківська, 1, помітили на узбіччі дороги припаркований автомобіль "Hyundai Accent", державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого, діючи таємно, повторно, за попередньою змовою між собою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, ОСОБА_7 , діючи згідно відведеної йому ролі, підійшов до вказаного автомобіля та за допомогою сканеру проник до багажного відділення автомобіля та викрав зарядні дроти до акумулятора "Belauto", вартістю 200 гривень 00 копійок, вогнегасник переносний порошковий, вартістю 185 гривень 00 копійок, 5 картин з бісеру ручної роботи, а ОСОБА_8 , діючи згідно відведеної йому ролі, перебував у цей час в салоні автомобіля "ВАЗ 217030", спостерігаючи за навколишньою обстановкою, в подальшому ОСОБА_8 під`їхав на вказаному автомобілі за ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення злочину вони зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 385 гривень 00 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав в повному обсязі та показав суду про те, що у вересні 2019 року він з обвинуваченим ОСОБА_5 їхали на автомобілі "ВАЗ" та побачили припаркований автомобіль "Hyundai Accent", після чого вирішили вчинити крадіжку і з цією метою він за допомогою сканера проник до автомобіля "Hyundai Accent", який був припаркований по вулиці Васильківській в місті Києві, після чого він викрав зарядні дроти, вогнегасник, картини з бісеру та інші речі, які перебували у автомобілі, які сховав до пакету, а ОСОБА_8 , який в цей час спостерігав за навколишньою обстановкою, під`їхав до нього на автомобілі "ВАЗ", після чого вони склали викрадене майно в автомобіль "ВАЗ" та місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, також визнав в повному обсязі та показав суду про те, що у вересні 2019 року він з обвинуваченим ОСОБА_5 їхали на автомобілі "ВАЗ", яким він керував та, побачивши припаркований автомобіль "Hyundai Accent", вирішили вчинити крадіжку. Так, перебуваючи у автомобілі "ВАЗ" він стежив за навколишньою обстановкою, після чого дочекався, поки ОСОБА_7 складе викрадене майно з автомобіля "Hyundai Accent" в пакет та під`їхав на автомобілі "ВАЗ" до нього, після чого вони склали викрадене майно до автомобіля "ВАЗ", після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядились викраденим на власний розсуд.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

На підставі викладеного суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують їх особи, та надійшов до висновку про те, що дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 185 ч. 3 КК України правильно як таємне викрадення чужого майна - крадіжка, поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;

- особу обвинуваченого, який не одружений, не працевлаштований, характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;

- особу обвинуваченого, який одружений, не працевлаштований, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 15.06.2022 року та даним вироком, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень; перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_13 також можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19.10.2020 року та даним вироком, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 та ОСОБА_5 солідарно підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню: вартість проведеної Київським міським Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України товарознавчої експертизи №13-1/2030 від 12.11.2019 року в розмірі 471 гривня 03 копійки.

На підставі ст. 174 ч. 4 КПК України арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29.09.2019 року, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 15.06.2022 року та даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання за сукупністю злочинів - 6 (шість) років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з 02.08.2022 року, зарахувавши у строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_5 відбуту частину покарання за вироком Шевченківськогорайонного суду міста Києва від 15.06.2022 року - з 20.03.2020 року по 02.08.2022 року включно.
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19.10.2020 року та даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_12 покарання за сукупністю злочинів - 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 обраховувати з 02.08.2022 року, зарахувавши у строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_5 відбуту частину покарання за вироком Святошинськогорайонного суду міста Києва від 19.10.2020 року - з 25.04.2020 року по 02.08.2022 року включно.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_5 судові витрати по кримінальному провадженню: вартість проведеної Київським міським Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України товарознавчої експертизи №13-1/2030 від 12.11.2019 року в розмірі 471 гривня 03 копійки - в дохід держави.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29.09.2019 року - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль "ВАЗ 217030", державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_14 , - залишити їй же;

- картини з бісеру та інші особисті речі, які згідно квитанції ФП - 011822 від 10.10.2019 року, зберігаються у камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУ НА у місті Києві - повернути потерпілій ОСОБА_15 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня проголошення, а обвинуваченими - у той же строк з моменту отримання ними його копії.

На підставі ст. 376 ч. 3 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Відповідно до ст. 376 ч. 6 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право отримання в суді копії вироку, направити його обвинуваченим негайно.

Суддя ОСОБА_1