ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/509/22 Справа № 199/5009/20 Суддя у 1-й інстанції - ЩЕРБИНА- ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000615 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Дніпропетровськ, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та закрити вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні вину не визнала та пояснила суду, що вона не знає звідки з`явився в її кишені сліп-пакет з ювелірними виробами, та зазначила, що його їй міг підкласти хтось з присутніх осіб у ОСОБА_9 , коли вона спала, з метою помсти через конфлікт, який відбувся з подругою ОСОБА_9 .
Також зазначила, що співробітники поліції могли отримати відбитки її рук з поверхні дзеркала, на яке вони просили прикласти її руки, а також з пляшки з водою, яку черговий поліції їй давав.
Посилається на те, що за показами потерпілої ОСОБА_9 , які вона надала в суді першої інстанції вбачається, що ОСОБА_8 прийшла до неї в стані алкогольного сп`яніння, була в неадекватному стані. В ході відпочинку ОСОБА_8 провокувала гостей, роздягалась. Окрім того, зазначила, що співробітники поліції запросили двох понятих та в ході обшуку особистих речей у ОСОБА_8 були виявлені її золоті вироби, хоча ОСОБА_8 стверджувала, що це належить їй, а також, що на експертизу вона золоті вироби не надавала.
Однак будучи додатково допитаною ОСОБА_9 пояснила суду, що у дружини племінника з ОСОБА_8 стався конфлікт. Також вона не пам`ятає, чи були присутні при огляді приміщення будинку поняті, та чи був серед співробітників поліції, які проводили огляд, експерт.
Зазначає, що свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона брала участь під час обшуку ОСОБА_8 , у якої в кишені був знайдений сліп-пакет з ювелірними виробами, які в подальшому були упаковані. Однак, в інших процесуальних діях вона участі не брала. Підписувала документи, надані співробітником поліції, які вона не читала. Також зазначила, що у протоколі обшуку будинку АДРЕСА_2 від 20.04.2020 року біля її прізвища стоїть не її підпис.

Вказує на те, що свідок Парій в судовому засіданні повідомила, що вона була присутня під час обшуку ОСОБА_8 , в ході якого у ОСОБА_8 був виявлений сліп-пакет з ювелірними виробами ОСОБА_9 , а також що вона не брала участі при огляді будинку. Однак, в ході додаткового допиту Парій пояснила суду, що після обшуку ОСОБА_8 , її запросили до будинку ОСОБА_9 , в якому співробітники поліції щось оглядали в кімнаті, що саме вона не бачила. Вилучали чи щось співробітники поліції при огляді будинку вона не пам`ятає. Вона підписувала документи, надані співробітником поліції, які вона не читала. Також зазначила, що у протоколі обшуку будинку АДРЕСА_2 від 20.04.2020 року стоїть її підпис.

Стверджує, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які працюють на посаді інспекторів управління патрульної поліції в м. Дніпро, в судовому засіданні повідомили, що власниця вказаного будинку, яка їх викликала, заявила, що у неї викрали золоті вироби і вказала на ОСОБА_8 . Також весь час ОСОБА_8 , перед її обшуком, перебувала у дворі будинку біля них. Окрім того, свідок ОСОБА_11 зазначив, що обшук обвинуваченої проводився за участі двох понятих, при цьому він пам`ятає, що ОСОБА_8 нічого не пояснювала, а свідок ОСОБА_12 пояснювала, що обвинувачена вела себе спокійно, не намагалась піти.
Свідок ОСОБА_13 , який працює на посаді інспектора управління патрульної поліції в м. Дніпро, в судовому засіданні дав аналогічні пояснення.
Зазначає, що свідок Закарлюка, яка працювала на посаді слідчого СВ АНД ВП, в судовому засіданні пояснила, що коли вона приїхала на виклик, то власниця будинку заявила, що ОСОБА_8 викрала в неї золоті вироби та вказала, що вони знаходяться у її кишені. Після проведеного обшуку за участю двох понятих, у ОСОБА_8 було знайдено золоті вироби - обручку та ланцюжок, які були опечатані в пакет. Також нею за участі понятих, експерта, заявниці та свідків було проведено огляд місця вчинення кримінального правопорушення, окрім того, зазначила, що золоті вироби знаходились під письмовим столом, поверхню якого було оброблено експертом та вилучено з нього сліди рук.

Разом з цим, свідок Закарлюка в судовому засіданні не змогла пояснити, чому в протоколі огляду домоволодіння не вписаний експерт.

Вказує на те, що відомості щодо вчиненого кримінального правопорушення були внесені в ЄРДР 20.04.2020 року о 03.57 годин, при цьому огляд місця події було здійснено 20.04.2020 року у період з 03.30 годин до 03.50 годин, а обшук особистих речей ОСОБА_8 з 04.10 годин до 04.40 годин, вказані слідчі дії були вчинені за участю понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які в судовому засіданні повідомляли, що спочатку вони брали участь у обшуку ОСОБА_8 .

Стверджує, що огляд місця події слідчим Закарлюка не міг проводитися перед обшуком ОСОБА_8 , оскільки слідчій не були відомі анкетні дані понятих до їх приходу.

Таким чином, обшук особистих речей ОСОБА_8 був проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що тягне за собою визнання цієї слідчої дії недопустимим доказом.

Посилається на те, що на момент обшуку ОСОБА_8 ухвали слідчого суді про обшук домоволодіння по вказаному адресу не було, а також ОСОБА_8 не затримувалась в порядку ст. 208 КПК України.

Стверджує, що ухвалою слідчого судді від 21.04.2020 року слідчому було надано дозвіл на проведення 20.04.2020 року обшуку особистих речей ОСОБА_8 , на території домоволодіння АДРЕСА_2 , дозвіл на проведення якого надано власником домоволодіння ОСОБА_9 , під час якого у особистих речах ОСОБА_8 виявлені вироби із жовтого металу, однак вказане рішення слідчого судді є незаконним та не може бути визнано як допустимий доказ, оскільки 20.04.2020 року слідчий Закарлюка проводила огляд домоволодіння по вказаному адресу з усної заяви ОСОБА_9 , а тому необхідності та підстав для проведення обшуку не було. Ухвали слідчого судді про дозвіл проведення огляду домоволодіння належного ОСОБА_9 не має, таким чином слідчий суддя не міг надати дозвіл на проведення особистого обшуку особи, яка знаходилась на території даного домоволодіння.

Зазначає, що оскільки дані експерта в протоколі огляду відсутні, а сліди рук ОСОБА_8 могли бути отримані під час її змушування поліцейськими прикладати долоні рук до дзеркала, а тому протокол огляду місця події від 20.04.2020 року не може бути визнаний допустимим доказом.

Вказує на те, що ухвалою суду від 04.06.2020 року було задоволено клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору, з тих підстав, що у вказаному кримінальному провадженні були відсутні дані про визначення прокурора ОСОБА_15 здійснювати повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні.

30.07.2020 року прокурором ОСОБА_15 стороні захисту були надані матеріали кримінального провадження, а саме: витяг з ЄРДР, в якому вказана група прокурорів, новий опис матеріалів кримінального провадження, постанова про призначення групи прокурорів.

Враховуючи, що всі процесуальні дії та рішення приймалися в ході досудового слідства до 29.04.2020 року, всі докази та процесуальні рішення не можуть судом бути визнані допустимими та належними.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, 20.04.2020 року, близько 00.00 годин, ОСОБА_8 , за запрошенням раніше їй знайомої ОСОБА_9 прибула за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилась на території домоволодіння.
Далі, 20.04.2020 року, близько 00.20 годин, ОСОБА_8 , з дозволу власниці ОСОБА_9 , направилась до приміщення будинку за адресою АДРЕСА_2 , де зайшовши до спальної кімнати виявила на полиці столу поліетиленовий сліп-пакет в середині якого знаходились ювелірні вироби із золота, а саме: каблучка 585 проби вагою 3 грами, ланцюжок 585 проби довжиною 58 см вагою 10,9 грамів, хрестик 585 проби вагою 3,6 грами, ладанка 585 проби вагою 4,3 грами, які належать потерпілій ОСОБА_9 . Визначивши вказані предмети об`єктом свого злочинного посягання, у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, підійшла до столу, який знаходився в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , де впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, діючи умисно, викрала поліетиленовий сліп-пакет, в середині якого знаходились вказані ювелірні вироби із золота, та помістила його до лівої зовнішньої кишені одягнених на ній штанів.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_8 , утримуючи поліетиленовий сліп-пакет, в середині якого знаходились вказані ювелірні вироби із золота, при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 спричинила потерпілій ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 20 306,70 грн.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги захисника, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягє з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Доводи захисника щодо невідповідності висновків суду та істотних порушень вимог КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено фактичні обставини кримінального провадження на підставі досліджених та належно оцінених судом першої інстанції доказів.
Вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується наведеними у вироку доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні повідомила про обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що ОСОБА_8 , будучи в неї в гостях 19.04.2020 року, провокувала гостей на конфлікт, кинула стакан їй у голову, через що вона наказала ОСОБА_8 покинути будинок, однак перед цим вона вирішила перевірити, чи не вкрала ОСОБА_8 її речі з дому, так як до цього вона вже була помічена у крадіжці. Зайшовши до хати вона виявила, що хтось вкрав пакет з золотими прикрасами. Після чого викликали поліцію. Поліцейські ОСОБА_8 обшукали, та знайшли у кишені одягнутих на неї штанів пакет з золотими виробами, однак ОСОБА_8 наполягала, що вказані золоті вироби належать саме їй.

Під час додаткового допиту ОСОБА_9 повідомила, що в ніч з 19 на 20 квітня 2020 року у неї відбулася крадіжка золотих прикрас, після чого вона викликала поліцію. ОСОБА_8 говорила, що нічого не брала, після її поверхневого обшуку в неї знайшли належні саме їй золоті прикраси. Але ОСОБА_8 наполягала, що це було її золото. Після того, проводився огляд будинку, при цьому вона особисто підписувала протокол, чи були поняті та експерт під час вказаного огляду вона не пам`ятає. Згодом свої золоті прикраси вона надавала слідчому для проведення експертизи;

- показами свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні показала, що 20.04.2020 року вона була понятою при обшуку ОСОБА_8 , в кишені штанів якої був виявлений пакет, в якому знаходилися золоті вироби, у свою чергу ОСОБА_8 відповіла, що дані золоті прикраси належать саме їй. Силу до ОСОБА_8 ніхто не застосовував, однак обвинувачена висловлювалася нецензурною лайкою, була в стані алкогольного сп`яніння. Під час огляду домоволодіння, належного ОСОБА_9 , участі вона не приймала.

Під час додаткового допиту ОСОБА_14 повідомила, що 20.04.2020 року вона була при обшуку ОСОБА_8 . Поліцейські роз`яснювали права понятим, сам обшук проводила жінка поліцейська, разом з тим, проводився огляд будинку за її участю та свідка ОСОБА_10 , також присутніми були поліцейські, але вона заходила тільки у прихожу частину будинку, до самої кімнати, де відбулась крадіжка золота, вона не заходила, та особисто не бачила, що там відбувалося під час огляду. Підпис у протоколі огляду дійсно належить їй, а також вона розписувалася на пакеті вилучених у ОСОБА_8 золотих виробів;

- показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що 20.04.2020 року вона була при обшуку ОСОБА_8 . Належне ОСОБА_9 золото вилучалося з кишені ОСОБА_8 . Під час огляду домоволодіння особисто вона присутня не була.

Під час додаткового допиту ОСОБА_10 підтвердила раніше надані нею покази;

- показами свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні повідомила, що працює слідчим у поліції. У 2020 році відбулася крадіжка золота, вона проводила огляд місця пригоди та обшук самої обвинуваченої, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, нецензурно висловлювалася щодо оточуючих. При огляді місця події, а саме будинку, були присутні поняті та оперуповноважений. Потерпіла одразу повідомила, що ОСОБА_8 у неї викрала золото, яке знаходилося у кишені останньої, у свою чергу обвинувачена заперечувала дані факти. В ході обшуку у ОСОБА_8 були виявлені золоті прикраси, які знаходилися у її кишені, та поміщені до спец-пакету;

- показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , які в судовому засіданні показали, що працюють в УПП в Дніпропетровській області, та 20.04.2020 року прибули на виклик з приводу крадіжки золотих прикрас у ОСОБА_9 , яка звинувачувала в цьому ОСОБА_8 . При проведені поверхневого огляду у ОСОБА_8 були виявлені золоті прикраси. ОСОБА_9 розповідала, що окрім обвинуваченої ОСОБА_8 до будинку ніхто не заходив. ОСОБА_8 знаходилася в стані алкогольного сп`яніння. За участю понятих було проведено обшук;

Також вина обвинуваченої підтверджується письмовими доказами, а саме:
- заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення, з якої вбачається, що ОСОБА_8 20.04.2020 року близько 00.30 години здійснила крадіжку її золотих прикрас (а.п.5 т.2);

- протоколом обшуку від 20.04.2020 року, відповідно до якого, в присутності понятих в лівій кишені штанів ОСОБА_8 було виявлено сліп-пакет з виробами жовтого металу, а саме: ланцюжок, ладанка, хрестик, обручка (а.п.13-16 т.2);

- відеозаписом долученого до протоколу обшуку від 20.04.2020 року, відповідно до якого, в присутності понятих ОСОБА_14 і ОСОБА_10 поліцейська дістала з лівої кишені штанів одягнених на ОСОБА_8 сліп-пакет, в середині якого знаходяться прикраси із жовтого металу: хрестик, ладанка, ланцюжок та обручка. При цьому ОСОБА_8 вказала, що це її речі, а потерпіла ОСОБА_9 наполягала, що ці предмети належать їй та перебували у кімнаті будинку (а.п.17 т.2);

- постановою про визнання речовими доказами та вирішення питання про їх зберігання від 20.04.2020 року, відповідно до якого сліп-пакет з виробами із жовтого металу та два сліди папілярних візерунків на 2 липких стрічках з поверхні столу в кімнаті визнано речовими доказами (а.п.20-21 т.2).

Підстав для того, щоб вважати зазначені докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК України, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Колегія суддів вважає, що покази потерпілої та свідків узгоджуються між собою, підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому правомірно покладені в основу вироку суду.
Доводи захисника про те, що за показами обвинуваченої ОСОБА_8 вона не знає, звідки з`явився в її кишені сліп-пакет з ювелірними виробами, та зазначила, що його їй міг підкласти хтось з присутніх осіб у ОСОБА_9 , коли вона спала, з метою помсти, оскільки за показами потерпілої ОСОБА_9 у ОСОБА_8 був конфлікт з дружиною племінника, а також посилання на покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 щодо обставин, які відбувались під час їх прибуття на виклик з приводу крадіжки у ОСОБА_9 , колегія суддів вважає такими, що не спростовують доведення вини обвинуваченої ОСОБА_8 , оскільки за показами потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_14 обвинувачена ОСОБА_8 під час її обшуку зазначала, що вказані ювелірні вироби належать саме їй, що також підтверджується відеозаписом, долученим до протоколу обшуку від 20.04.2020 року.
Твердження захисника про те, що співробітники поліції могли отримати відбитки рук ОСОБА_8 з поверхні дзеркала, на яке вони просили прикласти її руки, а також з пляшки з водою, яку черговий поліції їй давав, також, що за показами свідка ОСОБА_10 у протоколі обшуку будинку АДРЕСА_2 від 20.04.2020 року біля її прізвища стоїть не її підпис, а за показами свідка ОСОБА_14 вона не брала участі при огляді будинку, однак, в ході додаткового допиту пояснила, що була присутня під час огляду кімнати в будинку ОСОБА_9 , та що в протоколі огляду від 20.04.2020 року стоїть її підпис, а також, що свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні не змогла пояснити чому в протоколі огляду домоволодіння не вписаний експерт, та що відомості щодо вчиненого кримінального правопорушення були внесені в ЄРДР 20.04.2020 року о 03.57 годин, а огляд місця події було здійснено 20.04.2020 року у період з 03.30 годин до 03.50 годин, а також, що огляд місця події слідчим ОСОБА_16 не міг проводитися перед обшуком ОСОБА_8 , оскільки слідчій не були відомі анкетні дані понятих до їх приходу, не можуть бути взяті до уваги, оскільки судом першої інстанції протокол огляду місця події від 20.04.2020 року (а.п.7-8 т.2), під час якого в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено два папілярних візерунки, та висновок експерта №19/104-7/3/560 від 27.04.2020 року (а.п.41-46 т.2), відповідно до якого вилучені під час огляду місця події сліди пальців рук, залишені ОСОБА_8 , визнано недопустимими доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що потерпіла зазначала, що співробітники поліції запросили двох понятих та в ході обшуку особистих речей у ОСОБА_8 були виявлені її золоті вироби, які вона на експертизу не надавала, однак при додатковому її допиті вказувала на те, що вона не пам`ятає, чи були присутні при огляді приміщення будинку поняті, та чи був серед співробітників поліції, які проводили огляд, експерт, - не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалах провадження вбачається, що в ньому наявний протокол обшуку від 20.04.2020 року, відповідно до якого, в присутності понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_14 проведено обшук ОСОБА_8 , в лівій кишені штанів якої було виявлено сліп-пакет з виробами жовтого металу, а саме: ланцюжок, ладанка, хрестик, обручка, вказані речі були опечатані, вказаний протокол підписаний учасниками цієї слідчої дії, окрім ОСОБА_8 , яка відмовилась від підпису, зауважень до протоколу не надходило.
Твердження захисника про те, що за показами потерпілої ОСОБА_9 золоті вироби вона на експертизу не надавала, спростовуються показами потерпілої, які були надані нею під час її додаткового допиту, де вона зазначила, що надавала слідчому свої золоті прикраси для проведення експертизи, постановою слідчого про призначення проведення судово-товарознавчої експертизи від 21.04.2020 року, а саме ювелірних виробів, та супровідним листом від 22.04.2020 року, відповідно до якого, експерту для проведення судово-товарознавчої експертизи слідчим направлено постанову від 21.04.2020 року та опечатаний спецпакет з ювелірними виробами (а.п. 26, 27 т.2), та висновком експерта №1623/20 від 22.04.2020 року, яким встановлено ринкову вартість ювелірних виробів, а саме: каблучки, ланцюжка, хрестика, ладанки (а.п.29-32 т.2).
Доводи апеляційної скарги про те, що обшук особистих речей ОСОБА_8 був проведений до внесення відомостей до ЄРДР є безпідставними, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що відомості щодо вчиненого кримінального правопорушення були внесені в ЄРДР 20.04.2020 року о 03.57 годин (а.п.1 т.2), а обшук особистих речей ОСОБА_8 був проведений 20.04.2020 року з 04.10 годин до 04.40 годин (а.п.13 т.2), тобто після внесення відомостей в ЄРДР, окрім того, протокол обшуку підписаний понятими, зауважень до протоколу обшуку від учасників обшуку і понятих не надходило.

Твердження захисника про те, що на момент обшуку ОСОБА_8 ухвали слідчого суді про обшук домоволодіння за зазначеною адресою не було, а також ОСОБА_8 не затримувалась в порядку ст. 208 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки з протоколу обшуку від 20.04.2020 року вбачається, що обшук ОСОБА_8 був проведений в порядку ч.3 ст.233 КПК України (а.п.13 т.2), відповідно до якої слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим були дотримані, оскільки слідчий після проведення обшуку ОСОБА_8 , а саме, 21.04.2020 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку особистих речей ОСОБА_8 (а.п.22-24 т.2) та ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року надано дозвіл на проведення 20.04.2020 року обшуку особистих речей ОСОБА_8 (а.п.25 т.2).

Посилання захисника на те, що ухвала слідчого судді від 21.04.2020 року не може бути визнана як допустимий доказ, оскільки 20.04.2020 року огляд домоволодіння було проведено з усної заяви ОСОБА_9 є безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.

Згідно із ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

За статтею 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

З матеріалів провадження вбачається, що огляд будинку потерпілої ОСОБА_9 та обшук особистих речей ОСОБА_8 було проведено 20.04.2020 року, а 21.04.2020 року слідчий вже звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на проведення обшуку особистих речей ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою забезпечення врятування (збереження) майна (а.п.22-24 т.2), та в той же день, тобто 21.04.2020 року, судом вказане клопотання було задоволено (а.п.25 т.2).

Таким чином, колегією суддів встановлено, що слідчий відповідно до вимог ч.3 ст.233 КПК України звернувся до суду з клопотанням про проведення обшуку, ухвалою суду від 21.04.2020 року надано дозвіл на проведення 20.04.2020 року обшуку особистих речей ОСОБА_8 , а тому протокол обшуку від 20.04.2020 року є допустимим доказом.

Посилання захисника на те, що ухвалою суду від 04.06.2020 року було повернено обвинувальний акт прокурору, з тих підстав, що у вказаному кримінальному провадженні були відсутні дані про повноваження прокурора ОСОБА_15 , а також, що 30.07.2020 року прокурором ОСОБА_15 стороні захисту були надані матеріали кримінального провадження, а саме: витяг з ЄРДР, в якому вказана група прокурорів, новий опис матеріалів кримінального провадження, постанова про призначення групи прокурорів, а тому враховуючи, що всі процесуальні дії та рішення приймалися в ході досудового слідства до 29.04.2020 року, всі докази та процесуальні рішення не можуть судом бути визнані допустимими та належними, - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки питання повернення обвинувального акта прокурору для виправлення недоліків вирішується судом в підготовчому судовому засіданні, коли у суду не має всіх матеріалів кримінального провадження, а тому вказаний висновок суду грунтувався лише на наявних в його провадженні матеріалах, а саме обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, однак після виправлення прокурором недоліків судом встановлено, що в матеріалах кримінального провадження наявна постанова про призначення прокурора у цьому кримінальному провадженні від 21.04.2020 року (а.п.4 т.2), в якій зазначений прокурор ОСОБА_15 , та яка була відкрита стороні захисту, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що стороні захисту ще 29.04.2020 року надавався доступ до матеріалів досудового розслідування, а також після повернення обвинувального акта - 30.07.2020 року.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), а тому не вбачає причин для скасування вироку суду та задоволення апеляційної скарги захисника.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, то воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, яке відноситься згідно із ст. 12 КК України до кримінального проступку; дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вину не визнала, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не має на утриманні малолітніх чи непрацездатних осіб, за місцем проживання скарги відсутні; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено, що дає підстави суду вважати обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 у межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді 150 годин громадських робіт.
Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченій покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4