Справа № 737/92/22
Провадження № 1-кп/737/16/22
УХВАЛА

17 травня 2022 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі колегії суддів ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка кримінальне провадження за № 0003518 від 14.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове (нині с. Лагідне), Токмацького району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
23 лютого 2022 року до Куликівського районного суду Чернігівської області з Козелецької окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України. До обвинувального акту відповідно до вимог ст.291 КПК України додано реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки про отримання ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_7 копії обвинувального акту та зазначеного реєстру.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України ухвалою суду від 23.02.2022 року було призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор подав письмове клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Вказане клопотання обгрунтував тим, що в ході досудового розслідування по даній справі зібрано достатньо доказів, які дають підстави для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, а також наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне провадження.
В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 20 год 00 хв по 23 год 59 хв 13.11.2021 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку за місцем свого фактичного на той час проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , через малозначний привід, з мотивів ревнощів, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті особи, з якою він спільно проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі ОСОБА_9 , діючи з особливою жорстокістю, яка виразилась у великій кількості нанесених ударів (не менше 130 травмуючих дій) металевим господарським прутом, металевою лопаткою, шваброю для миття підлоги та дерев`яним поліном, у присутності в будинку трьох малолітніх дітей, усвідомлюючи, що такими діями завдає їм особливих психічних та моральних страждань, протягом тривалого часу- чотирьох годин наніс ОСОБА_9 травмуючі удари, які завідомо завдавали ОСОБА_9 особливі фізичні страждання та призвели до розвитку загрозливого для життя стану у вигляді травматичного шоку, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких ОСОБА_9 померла на місці події.
Таким чином, ОСОБА_6 обгрунтовано обвинувачується в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 , вчиненому з особливою жорстокістю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.
Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України в клопотанні обгрунтовано тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 років до 15 років або довічне позбавлення волі. Безпосередньо після вбивства він покинув місце вчинення злочину, не вжив заходів до надання медичної допомоги потерпілій, почав переховуватись від органів досудового розслідування, тобто вчнив дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
В обгрунтування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України зазначається, що ОСОБА_6 знищив докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, помивши тіло ОСОБА_9 .
Ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України обгрунтовується можливістю ОСОБА_6 впливати на свідків та потерпілу ОСОБА_10 з метою зміни їхніх показів на свою користь.
Крім того, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, покинув місце вчинення злочину та не вжив заходів до надання медичної допомоги потерпілій, тому існує ризик, що внаслідок своєї поведінки обвинувачений може і надалі вчинити насильницькі злочини відносно інших осіб.
Також, прокурор вказав про неможливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому, на думку прокурора, існують підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказала, що ОСОБА_6 06.03.2022 року вийшов із слідчого ізолятора, із свідками не спілкувався, працює, розуміє невідворотність покарання. Вважає, що відсутні підстави для застосування до обвинуваченого такої міри запобіжного заходу як взяття під варту, але можливо застосувати домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Представник потерпілої ОСОБА_8 щодо обрання запобіжного заходу підтримав клопотання прокурора.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження у межах заявленого клопотання, приходить до наступного.
Згідно вимог ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.12.2021 року щодо ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжувався ухвалою слідчого судді від 31.01.2022 року. У зв`язку із закінченням строку дії відповідної ухвали 06.03.2022 року ОСОБА_6 було звільнено із ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор». Зі слів обвинуваченого, які не спростовані прокурором, на даний час він працює трактористом, проживає в гуртожитку за місцем роботи за адресою: АДРЕСА_2 , контактів із свідками не мав, правопорушень з моменту звільнення із слідчого ізолятора не здійснював.

З обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч. 2 ст. 115 КК України. При цьому суд не з`ясовує обставини вчинення кримінального правопорушення та не перевіряє їх дослідженням доказів, оскільки вказане не допустиме на даній стадії судового провадження.

В обґрунтування клопотання, щодо застосування такого запобіжного заходу, як взяття під варту, прокурор, зокрема, зазначає, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 років до 15 років або довічне позбавлення волі. Безпосередньо після вбивства він покинув місце вчинення злочину та почав переховуватись від органів досудового розслідування.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_6 , строк тримання під вартою якого закінчився 06.03.2022 року прибув за повісткою на дане судове засідання 17.05.2022 року, спроби ухилитися від явки до суду не здійснив, при цьому, усвідомлював, що ймовірно буде розглядатися клопотання прокурора про взяття його під варту.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ч.1 ст.183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, якими є: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; намір знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ч. 4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, суд вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, в той же час прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а посилання на тяжкість покарання, на знайомство обвинуваченого із свідками та ймовірність впливу на них не може свідчити про необхідність обрання саме такого запобіжного заходу, як взяття під варту.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В рішенні ЄСПЛ за скаргою № 37466/04 від «20» травня 2010 року по справі «Москаленко проти України» в пункті 36 зазначено, що «…органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. Однак Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою…».

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 року у справі «Шалімов проти України» суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 суд враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий та як зазначає, не має наміру переховуватися від слідства та суду, а також інакшим чином перешкоджати кримінальному провадженню

Таким чином, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 194 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого, з урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, суд вважає недоцільним застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає за необхідне обрати міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а саме: домашнього арешту в певний час доби з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України, який є співмірним з існуючими ризиками, тяжкістю кримінального правопорушення та з урахуванням всіх встановлених обставин при розгляді клопотання сприятиме належній процесуальній поведінці обвинуваченого.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вказавши, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду.
Представник потерпілої ОСОБА_8 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, зазначив що до початку судового розгляду по суті має намір подати цивільний позов.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складений у відповідності з вимогами чинного КПК України. Угод у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження чи для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.
Судом проведено підготовку до судового розгляду шляхом визначення часу та місця судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 314, 315, 316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу від 17.05.2022 року - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , кожного дня з 22 години 00 хвилин та до 05 години 00 хвилин наступного дня щоденно строком на 60 діб, тобто до 15 липня 2022 року включно, із покладанням на ОСОБА_6 обов`язків:
- прибувати за першим викликом до прокурора, суду на визначений ними час;
- не відлучатися з Чернігівської області без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
-утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні за №0003518.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003518 від 14.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України 24 травня 2022 року о 12 годині 30 хвилин в залі судових засідань Куликівського районного суду Чернігівської області.
Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально у складі трьох суддів.
В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.
Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження та до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3