Справа № 163/1147/22
Провадження № 1-кс/163/277/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного та представника третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000193 від 21.07.2022,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що в ЄРДР внесено відомості про надання ОСОБА_6 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль контролю автомобіля "IVEKO-70 C21", номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками підробки, що мало місце 21 липня 2022 року в МАПП "Ягодин", що в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області.

21 липень 2022 року в ході проведення огляду місця події було оглянуто і вилучено зазначене в клопотанні дізнавача майно.

На думку дізнавача, вилучене майно має силу речового доказу, надасть змогу об`єктивно встановити важливі обставини провадження, в тому числі, провести експертизи, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

Дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Треті особи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце його проведення телефонограмою.

ОСОБА_6 у своїй письмовій заяві просив розглядати клопотання без його участі, свої права та інтереси доручив представляти адвокату ОСОБА_4

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на адресу суду письмові заяви, в яких виклали свої пояснення щодо клопотання дізнавача про арешт майна.

Захисник підозрюваного в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 та представник третьої особи ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 не заперечив проти накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль просив відмовити.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження за ознаками ч.4 ст.358 КК України зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21 липня 2022 року за № 0000193, що підтверджено відповідним витягом.

Факт виявлення в МАПП "Ягодин" свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з можливими ознаками підробки під час перевірки автомобіля "IVEKO-70 C21", номерний знак НОМЕР_2 , стверджено повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення, рапортом старшого-інспектора чергового, письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Майно, щодо якого подано клопотання, дійсно вилучене під час огляду місця події, що стверджено відповідним протоколом від 21 липня 2022 року, та визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, що підтверджується постановою дізнавача від 22 липня 2022 року.

З інформації ІТС ІПНП МВС України вбачається, що на автомобіль "IVEKO-70 C21", номерний знак НОМЕР_2 , видавалось свідоцтво про його реєстрацію із серійним номером НОМЕР_3 від 20.07.2021, власником транспортного засобу ОСОБА_8 .

З доданої до клопотання копії свідоцтва вбачається, що ОСОБА_6 пред`явив інспектору прикордонної служби свідоцтво про реєстрацію із серійним номером НОМЕР_1 на автомобіль "IVEKO-70 C21", номерний знак НОМЕР_2 , власником майна у цьому свідоцтві зазначений ОСОБА_7 .

Із письмової заяви третьої особи- власника майна ОСОБА_8 вбачається, що вона є власником автомобіля "IVEKO-70 C21", номерний знак НОМЕР_2 , який передала у тимчасове користування ОСОБА_7 . Про походження тимчасово вилученого дізнавачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з можливими ознаками підробки останній нічого не відомо.

Зі змісту заяви третьої особи ОСОБА_7 встановлено, що останній дійсно користується автомобілем ОСОБА_8 для здійснення міжнародних перевезень, водієм якого є ОСОБА_6 . Вказав, що відношення до поданого водієм свідоцтва на автомобіль під час проходження прикордонного контролю немає.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Тобто для арешту майна найперше слід встановити наявність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є предметом злочину або щодо нього можуть застосовуватись відповідні рішення по припиненню прав власника (конфіскація, відшкодування шкоди за рахунок майна тощо), та повинне бути доказом злочину, який розслідується саме в даному кримінальному провадженні.

За приписами ст.ст.131, 132, 170 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Підозра вчинення кримінального правопорушення обґрунтовується наявними матеріалами справи, зокрема із наданих в судовому засіданні повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, протоколу допиту підозрюваного та письмової заяви ОСОБА_6 встановлено, що останній повністю визнає свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та вказує, що він самостійно підробив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу без відома власника автомобіля.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.98 КПК України документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Обґрунтування клопотання щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, правова кваліфікація та предмет доказування, дає обґрунтовані підстави вважати, що вилучений документ відповідає зазначеним у ст.98 КПК України критеріям, оскільки є безпосереднім предметом кримінального правопорушення

У зв`язку із цим, клопотання про накладення арешту у цій частині майна (документу) є обґрунтованим і підставним, тому підлягає задоволенню.

Щодо вирішення питання накладення арешту на автомобіль встановлено таке.

Кримінальне провадження за № 0000293 зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 вересня 2021 року по факту використання завідомо підроблених документів.

Водночас, матеріали клопотання не містять доказів, а дізнавач в ході його розгляду не навів достатніх обґрунтувань та не надав належних і допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що вилучений автомобіль відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України у вказаному кримінальному провадженні, окрім як визнання його речовим доказом.

Доводи дізнавача в клопотанні про те, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні належить оцінювати критично, оскільки він не є ні предметом, ні знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Також ні в клопотанні, ні в судовому засіданні, дізнавач не зазначив конкретних процесуальних дій, експертиз, які потрібно буде вчинити з використанням указаного мобільного телефону.

Таким чином, розумних підозр вважати, що вилучений автомобіль є доказом розслідуваного кримінального правопорушення не встановлено, а тому законних підстав для накладення арешту на це майно немає.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Отже, оскільки під час розгляду клопотання дізнавачем не доведено існування ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, стосовно вилученого автомобіля, тому у цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 21.07.2022 під час огляду місця події майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , заборонивши власнику (володільцю) відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

У задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль "IVEKO-70 C21", номерний знак НОМЕР_2 , відмовити.

Відмова у задоволенні арешту на майно є підставою для його поверненню власнику або іншій уповноваженій нею особі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 09:00 годині 01.09.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1