Провадження №1-кп/389/282/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000733 від 23.09.2021 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Обертасово Кіровоградського району, громадянки України, пенсіонерки, не одруженої, із середньою спеціальною освітою, утриманці відсутні, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, депутатом будь-якого рівня рад та інвалідом не являється,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення кримінального правопорушення та введення в оману уповноваженого органу, а саме завідомо неправдиве показання свідка, за наступних обставин.
01.09.2021 (точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 знаходилася на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 раптово виник умисел на завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення кримінального правопорушення.
Цього ж дня о 11.30 год. ОСОБА_4 , реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, зателефонувала оператору лінії «102», якому повідомила про начебто вчинений злочин та необхідність допомоги правоохоронних органів.
01.09.2021 приблизно о 12.40 год., знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , по приїзду за викликом слідчо-оперативної групи відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, ОСОБА_4 завідомо неправдиво повідомила слідчому слідчо-оперативної групи відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області слідчому слідчого відділення відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 про начебто вчинене кримінальне правопорушення, а саме про те, що 27.08.2021 в період часу з 11.00 до 12.00 її донька ОСОБА_6 та її онука неповнолітня ОСОБА_7 пішли з дому та їх місце знаходження невідоме.

При цьому ОСОБА_4 достовірно знала та усвідомлювала, що вказаний факт не відповідає дійсності, так як їй було відоме місцезнаходження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які на час здійснення ОСОБА_4 вищевказаного повідомлення оператору лінії «102» та приїзду слідчо-оперативної групи знаходилися за їх спільним місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 , виконуючи вимоги КПК України та відомчих нормативних актів МВС та Національної поліції України, заповнила бланк протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, до якого внесла отримані від ОСОБА_4 відомості про начебто скоєне кримінальне правопорушення, після чого ОСОБА_4 , будучи ознайомленою зі змістом заяви та попередженою слідчим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, засвідчила своїми підписами у відповідних графах бланку правильність внесених з її слів слідчим слідчого відділення ОСОБА_5 відомостей до протоколу прийняття заяви.

Подання ОСОБА_4 указаної заяви, якою слідчого неправдиво повідомлено про вчинення кримінального правопорушення, послугувало внесенню відомостей про начебто скоєне кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000664, кваліфікація - п.1 ч.2 ст.115 КК України та подальшого проведення досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.383 КК України.
Крім того, 02.09.2021 ОСОБА_4 приблизно о 11.30 год. знаходилась за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 раптово виник умисел на введення в оману уповноваженого органу, а саме на завідомо неправдиве показання свідка під час проведення досудового розслідування.
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, 02.09.2021 в період часу з 11.40 год. по 11.50 год. ОСОБА_4 , під час допиту її в якості свідка по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000664, кваліфікація - п.1 ч.2 ст.115 КК України, надала оперуповноваженому сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_8 завідомо неправдиві показання свідка, а саме про те, що 27.08.2021 в період часу з 11.00 год. до 12.00 год. її донька - ОСОБА_6 та її онука неповнолітня ОСОБА_7 пішли з дому та їх місце знаходження станом на 02.09.2021 невідоме.

При цьому ОСОБА_4 достовірно знала та усвідомлювала, що зазначених подій не було та вказані показання не відповідають дійсності.

Оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_8 , виконуючи вимоги КПК України та відомчих нормативних актів МВС та Національної поліції України, заповнив бланк протоколу допиту свідка, до якого вніс отримані від ОСОБА_4 відомості про начебто скоєне кримінальне правопорушення, після чого ОСОБА_4 , будучи ознайомленою з текстом показань та попередженою оперуповноваженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка під час провадження досудового розслідування, засвідчила своїми підписами у вказаному протоколі допиту правильність внесених з її слів оперуповноваженим ОСОБА_8 відомостей до протоколу допиту.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.384 КК України.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнала повністю та надала суду показання, відповідно до яких вона дійсно 01.09.2021 знаходилася за адресою: АДРЕСА_2 та об 11.30 год. зателефонувала оператору лінії «102», завідомо неправдиво повідомила слідчому про начебто вчинене кримінальне правопорушення, що 27.08.2021 в період часу з 11.00 до 12.00 її донька ОСОБА_6 та її онука неповнолітня ОСОБА_7 пішли з дому та їх місце знаходження невідоме. При цьому вона достовірно знала та усвідомлювала, що вказаний факт не відповідає дійсності, так як їй було відоме місцезнаходження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які на час здійснення ОСОБА_4 вищевказаного повідомлення знаходилися за їх спільним місцем проживання.

Крім того, вона під час допиту її в якості свідка по кримінальному провадженню надала оперуповноваженому сектору кримінальної поліції завідомо неправдиві показання свідка, а саме про те, що 27.08.2021 в період часу з 11.00 год. до 12.00 год. її донька - ОСОБА_6 та її онука неповнолітня ОСОБА_7 пішли з дому та їх місце знаходження станом на 02.09.2021 невідоме. При цьому вона достовірно знала та усвідомлювала, що зазначених подій не було та вказані показання не відповідають дійсності.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їх органом досудового розслідування кримінальних правопорушень та кваліфікацію своїх дій, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє, усвідомлює зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор та обвинувачена.

Учасникам процесу роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 доведеною, а її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України за ознаками: завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення кримінального правопорушення та введення в оману уповноваженого органу, а саме завідомо неправдиве показання свідка.
Згідно з ч.1 ст.65 КК України, а також роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, мотив та мету їх вчинення, а також дані про особу обвинуваченої, яка є раніше не судимою, пенсіонеркою, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також висновок досудової доповіді, згідно з якою виправлення обвинуваченої можливе без застосування позбавлення та обмеження волі.

Відповідно до вимог ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, а саме: ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, наявність обставин, які пом`якшують її покарання та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України та приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства, застосувавши до обвинуваченої положення ст.75 КК України, а саме: звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_4 , є необхідним і достатнім для виправлення останньої та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень з боку обвинуваченої.

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, під час судового розгляду таких клопотань також не надходило, а тому суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченої.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.383 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч.1 ст.384 КК України - у виді 2-х (двох) років позбавлення волі .

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі 2-х (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази по кримінальному провадженню: оригінали матеріалів кримінального провадження №0000664 від 02.09.2021 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя Знам`янського
міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1