Справа № 191/1078/20
Провадження № 1-кп/206/19/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2022 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000017 від 18.02.2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, офіційно не працевлаштованого, маючого середньо-технічну освіту, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.190, ч. 4 ст.358 КК України, -
учасники кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника-адвоката ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що разом з невстановленими досудовим слідством особами, у невстановлений під час досудового розслідування час дізналися, що за адресою: м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 5, розташоване приміщення №37, площею 61,8 квадратних метри, яке перебуває на балансі Дніпровської міської ради та знаходиться у занедбаному стані і фактично ніким не використовується. В цей час, у ОСОБА_5 та невстановлених досудовим слідством осіб, виник злочинний намір, направлений на придбання права на майно, шляхом обману (шахрайство), що вчинено за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Реалізуючи умови попередньої змови, ОСОБА_5 у невстановлений час, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, отримав від невстановлених досудовим слідством осіб підроблені правовстановлюючі документи на своє ім`я, на приміщення АДРЕСА_2 , а саме: свідоцтво про право власності від 25.02.2002 року, видане Виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради на підставі Рішення виконавчого комітету Красновардійської районної ради народних депутатів від 10.03.1989 №1526 на нежитлове приміщення №37 розташоване на першому поверсі житлового будинку по АДРЕСА_3 , яке ніколи не видавалось.
Продовжуючи реалізовувати умови попередньої змови з невстановленими досудовим слідством особами, ОСОБА_5 , шляхом обману, розуміючи, що він ніколи не мав правових підстав на володіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , площею 61,8 квадратних метри, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, повинен був здійснити дії з реєстрації на своє ім`я об`єкту вищезазначеного нерухомого майна шляхом використання завідомо підробленого документа.
Продовжуючи реалізовувати умови попередньої змови з невстановленими досудовим слідством особами, направлені на придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах 17.10.2018, в післяобідній час, приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи, що він використовує завідомо підроблений документ, реалізуючи злочинний умисел, направлений на протиправне, корисливе та неоплатне заволодіння майном територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради звернувся до державного реєстратора Іларіонівської сільради Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5 із заявою про реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на нежитлове приміщення № 37 розташоване на першому поверсі житлового будинку по АДРЕСА_3 , за громадянином ОСОБА_5 та надав завідомо підроблений документ, щодо належності йому на праві власності нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , а саме свідоцтво про право власності, нібито видане 25.02.2002 Виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради на підставі Рішення виконавчого комітету Красновардійської районної ради народних депутатів від 10.03.1989 №1526, яке ніколи не видавалось.
Таким чином, ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, довів свій злочинний умисел до кінця шляхом надання державному реєстратору Іларіонівської сільради Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5 , завідомо підробленого офіційного документу - свідоцтво про право власності, нібито виданого 25.02.2002 Виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради на підставі Рішення виконавчого комітету Красновардійської районної ради народних депутатів від 10.03.1989 №1526, щодо належності йому на праві власності нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , що містив інформацію здатну спричинити наслідки правового характеру.
Відповідно до інформації Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради рішення Красногвардійської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська та її виконавчого комітету від 10.03.1989 під №1526-не існує, а засідання зазначеного райвиконкому 10.03.1989 не відбувалось. Крім того, згідно з інформацією Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації ДОР, станом на 31.12.2012 відсутні відомості, щодо реєстрації права власності на приміщення №37 за ОСОБА_5 .
В подальшому, 19.10.2018 у невстановлений в ході досудового розслідування час, діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами, ОСОБА_5 маючи на меті умисел на набуття права власності на майно шляхом обману, будучи обізнаними, що він не являється власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та відповідно не має жодних підстав для законного набуття права власності на зазначене нерухоме майно, розробивши злочинний план, спрямований на незаконне заволодіння чужим нерухомим майном, а саме об`єктом нерухомості - розташованим за адресою: АДРЕСА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне набуття права власності на вищевказане майно шляхом обману з метою його подальшого відчуження та отримання вигоди, звернувся до державного реєстратора Іларіонівської сільради Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , із заявою про державну реєстрацію прав та обтяжень (реєстраційний номер заяви № 30650088), щодо реєстрації на своє ім`я права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, розташованого за вищевказаною адресою, до якої долучив копію підробленого свідоцтва про право власності, нібито виданого 25.02.2002 Виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради на підставі Рішення виконавчого комітету Красновардійської районної ради народних депутатів від 10.03.1989 №1526.
На підставі поданих ОСОБА_5 завідомо підроблених документів 19.10.2018 державним реєстратором Іларіонівської сільради Синельниківського району Дніпропетровської області було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на вищенаведене приміщення за ОСОБА_5 (індексний номер рішення 43574892).
Тим самим, ОСОБА_5 , шляхом обману, придбав право на майно спричинивши своїми діями матеріальну шкоду Дніпровській міській раді, згідно з висновком судової оціночно-будівельної експертизи під № 2703-19 від 07.08.2019, в розмірі 924 764 грн. (дев`ятсот двадцять чотири тисячі сімсот шістдесят чотири гривні), тобто спричинив матеріальну шкоду, в особливо великому розмірі.
В подальшому, 06.04.2019 ОСОБА_5 на підставі договору дарування нежитлового приміщення під №5-187 від 06.04.2019, передав безоплатно ОСОБА_10 право власності на приміщення АДРЕСА_2 , тим самим, розпорядившись вищевказаним нерухомим майном.
Таким чином, стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 кваліфікуються за:
- ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа;
- ч. 4 ст. 190 КК України, тобто у придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України не визнав в повному обсязі та суду показав, що 10.10.2018 він перебував вдома на лікарняному, в цей час йому зателефонували чоловіки, які разом з ним працюють та сказали, що необхідно приїхати на роботу і отримати заробітню плату. Взявши свій паспорт, в якому знаходився лікарняний лист він поїхав на роботу.
По дорозі, напевно у дворі по АДРЕСА_6 , він загубив свій паспорт. До відповідних органів про втрату паспорта не звертався, оскільки зі слів своїх знайомих вважав, що для цього йому потрібні грошові кошти, яких він не мав, а тому розклеяв оголошення про втрату паспорта на стовпах. Через деякий час, невідомі хлопці повернули йому паспорт за винагороду у розмірі 300 гривень. На момент втрати паспорта він проживав разом з матір`ю та батьком. Приблизно через рік після вказаних подій йому зателефонувала його неповнолітня донька та повідомила, що до них додому прийшли невідомі чоловіки та хочуть отримати його номер телефону, на що він дозволив надати номер телефону. Через декілька хвилин на його мобільний телефон зателефонував невідомий йому чоловік та запропонував зустрітися, на що він погодився. До нього на зустріч приїхав чоловік на авітівці марки БМВ х5 та представився ОСОБА_11 . Останній сказав йому, що необхідно оформити квартиру яка знаходиться в центрі, і якщо він цього не зробить, то його донька постраждає, в зв`язку з чим він погодився. Оригінали документів на квартиру були у ОСОБА_11 . Приблизно третього-четвертого квітня 2019 року вони разом з ОСОБА_11 поїхали до нотаріальної контори, яка знаходилась у дворі обласного воєнкомату. З собою у нього був мобільний телефон, паспорт та ідентифікаційний код. В приміщенні нотаріальної контори, він побачив жінку віком близько 50 років, якій повідомив, що бажає переоформити квартиру на себе надавши документи на квартиру, які йому передав ОСОБА_11 . Які саме документи він підписував не знає, оскільки в них не орієнтується, а просто поставив свій підпис де йому вказала жінка. Інших осіб в приміщенні нотаріальної контори не було. Окрім нього та нотаріуса ніхто не ставив підписи. Він надавав нотаріусу паспорт, але остання зазначила, що він їй не потрібен. Ксерокопії паспорта та ідентифікаційного коду вона при ньому не робила та навіть не тримала його в руках. В нотаріальній конторі він знаходився не більше ніж 5 хв. З приводу купівлі-продажу нерухомого майна він нікуди не звертався та не надавав будь-яких документів до Іларіонівської селищної ради. Після вказаної дії, він вийшов з приміщення нотаріальної контори, біля якої побачив ОСОБА_11 . Останній дав йому 1000 грн. та сказав, щоб він забирався геть і більше не показувався. Після цієї події до правоохоронних органів він не звертався. Грошові кошти, які йому дав ОСОБА_11 у розмірі 1000 гривень він витратив на продукти харчування. В подальшому він змінив номер телефону та ОСОБА_11 більше не бачив, але мати казала, що останній приїжджав та залишив свій номер телефону, але на ім`я ОСОБА_12 . Потім він побачив в соціальній мережі «Фейсбук» фото чоловіка на ім`я ОСОБА_11 , але він був там підписаний ОСОБА_12 , його прізвище розпочиналося на букву ОСОБА_13 , яке саме не пам`ятає. Через деякий час йому стало відомо, що відносно нього відкрито кримінальне провадження за ст. 190 КК України. Окрім того, зазначив, що приблизно 3-4 роки перебуває на програмі «Метадон» для наркозалежних. Раніше вживав наркотики, наразі лише таблетки «Метадон» з 2017 року.
Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч. 1,2,5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції". Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачає, що "при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права".
У справі "Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії" від 6 грудня 1988 року Європейський Суд з прав людини встановив, що "принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить стороні обвинувачення, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
З урахуванням вищенаведених вимог судом всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, оцінено за своїм внутрішнім переконанням кожний з наданих доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення вироку по справі.
У кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 91 КПК України підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього кодексу (обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні), та належності та допустимості доказів покладається на слідчого, прокурора.
За клопотанням сторін кримінального провадження в судовому засіданні були досліджені в повному обсязі, докази: покази свідків, документи, тобто спеціально створені з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані відомості за допомогою письмових знаків зображення тощо, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме.

Допитана в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_14 , суду показала, що вона працює в департаменті правового забезпечення Дніпровської міської ради. В 2019 році до Дніпровської міської ради надійшов лист з прокуратури про те, що відкрито кримінальне провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України відносно ОСОБА_5 . Відповідно до згоди наданої в.о. міським головою ОСОБА_15 Дніпровську міську раду було визнано потерпілим. Інтереси ДМР представляє на підставі доручення. Нею прокуратурі були надані відомості щодо факту незаконного відчуження комунальної власності, а саме нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить Дніпропетровській міській раді на підставі рішення виконкому. З реєстру об`єкту комунальної власності вбачається, що дане майно не передавалося в оренду та не було відчужено жодній фізичній та юридичній особі. Потім стало відомо, що воно було відчужено ОСОБА_5 - ОСОБА_10 . Підставою набуття права власності ОСОБА_5 вказаного нерухомого майна було свідоцтво про власності на нерухоме майно видане на підставі рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної Ради від 25.02.2002. На офіційний запит прокуратури, було надано відповідь, що свідоцтво про право власності було видано БТІ, а не виконавчим комітетом Красногвардійської районної Ради. Рішень місцевого самоврядування за якими здійснювалася державна реєстрації нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_16 не існує. Цивільний позов не заявлявся.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду показала, що вона є матір`ю ОСОБА_5 . Вони з чоловіком, сином та онукою проживають разом в одній квартирі, яка була отримана чоловіком. Живуть вони на її пенсію, син інколи працює на підробітках. Про те, що на сина було оформлено нерухоме майно їй було не відомо, до моменту проведення обшуку в їхньому житлі. Під час проведення досудового слідства вона була допитана в якості свідка. Щодо укладення її сином угоди стосовно нерухомого майна їй нічого не відомо. До Іларіонівської селищної ради її син з приводу оформлення нерухомого майна не звертався. Восени приблизно в листопаді-грудні місяці 2018 року обвинувачений загубив паспорт. Через деякий час, за адресою їх мешкання прийшли двоє хлопців та повернули паспорт за грошову винагороду. Син до відповідних органів із заявою про втрату паспорта не звертався. Через деякий час до них додому прийшли невідомі чоловіки які питали її сина та зазначали, що вони прийшли запропонувати останньому роботу. Онука надала їм мобільний номер телефону сина, після чого вони пішли. Після цього, коли син повернувся додому він був стурбований та сказав їй, що на нього є зареєстоване нерухоме майно та його необхідно відписати іншій людині, про цю обставину йому повідомили ті чоловіки, які приїздили до них додому. Окрім того зазначив, що останні погрожували здоровьям доньки, у випадку невиконання обвинуваченим умов які висунули чоловіки. Вона сказала сину, що він має підписати всі документи, оскільки може постраждати його донька. Після того підписання всіх документів син повідомив, що йому знов погрожували та щоб вона нікому не нічого не казала. Після порушення кримінального повадження ОСОБА_12 знову приїжджав та прохав, щоб вона дала йому номер телефону захисника її сина, але вона цього не зробила. Вказаний чоловік на ім`я ОСОБА_12 казав їй, щоб її син з усім погоджувалися оскільки всім заплачені грошові кошти. Нерухомого майна в центрі м. Дніпра в її сина, як ї в їх сім`ї ніколи не було. В 1989 року її сину було 12 років та на нього було оформлено нежитлові приміщення.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона працює на посаді державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівскьої селищної ради Синельниковського р-ну Дніпропетровської області, яка розташована за адресою, вул. Робоча, 19, сел. Іларіоново, Синельниковський р-н, Дніпропетровської області. В її службові обов`язки входить порядок реєстрації права власності на житлову та нежитлову нерухомість. В день вона приймає близько десяти-дванадцяти осіб, два рази на тиждень. ОСОБА_5 впізнає як ту особу, яка зверталася до неї для здійснення реєстрації майна. Коли саме відбувалась вказана подія не пам`ятає, приблизно восени 2018 року. ОСОБА_5 як і всі інші громадяни звернувся до неї для здійснення реєстрації майна. Вона прийняла в нього пакет необхідних документів та здійснення реєстрації. Які саме документи надав їй ОСОБА_5 для здійснення реєстрації не пам`ятає. Заходив ОСОБА_5 до неї один. В кабінеті не має камер відеоспостереження. В наданих ним документах вона нічого підозрілого не помітила, сумніви надані документи останнім в неї не викликали. Відмови щодо реєстрації нерухомого майна за яким звертався ОСОБА_5 нею не виносилось. Паспорт та ідентифікаційний код ОСОБА_5 коли нею здійснювалась реєстрації вона у останнього перевіряла, оскільки якщо б данні про особу зазначені в документації відрізнялись від паспортних даних вона б вказану реєстрацію не зробила би. Після здійснення реєстрації, справа передалась до архіву по АДРЕСА_7 . Окрім того зазначила, що приблизно у 2020 році, коли вона перебувала у декретній відпустці її було викликано до відділення поліції для допиту в якості свідка з приводу зазначених обставин. Допитував її слідчий в присутності захисника, щодо проведення реєстрації нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , а також з нею проводилась слідча дія впізнання особи за фотокарткою. Їй були надані фотокартки з особами на одній з яких вона впізнала ОСОБА_5 за загальними рисами обличчя, а саме широким лобом та вухами. Фотокартки були середнього розміру. Разом з тим зазначила, що на неї з боку правоохоронних органів не було здійснення тиску та їй ніхто не погрожував. З ОСОБА_5 вона спілкувалася лише раз під час того як він з вернувся для оформлення заяви про реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 . Перед тим як піти у декретну відпустку нею було всі справи передані до архіву. На час надання нею показів на досудовому слідстві вона краще пам`ятала всі обставини справи.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показав, що раніше працював на посаді заступника голови Чечелівської (Красногвардійської) районної у м. Дніпро ради. З обвинуваченим ОСОБА_5 не знайомий, раніше ніколи з останнім не зустрічались. Разом з тим зазначив, що приблизно у 2019 році його викликали співробітники поліції по вказаному кримінальному провадженню для допиту в якості свідка. Як він пам`ятає обставини цієї справи стосувалося витягу з державного реєстру про реєстрацію права власності на майно, а саме чи міг вказаний витяг (свідоцтво про права власності) бути дійсним. Йому було надано для огляду вказане свідоцтво про право власності. Зазначене свідоцтво було підписано керівником виконавчого комітету Красногвардійської районної Ради ОСОБА_19 . На той час ОСОБА_19 працював у виконавчому комітеті Красногвардійської районної Ради, на посаді заступника голови. Загалом вказаний документ відповідав нормам конструкції, але якщо придивитися більш детально до цього документу, то в ньому є неточності, а саме у підпису ОСОБА_19 який ніколи не був головою виконавчого комітету Красногвардійської районної Ради. Окрім того, підпис ОСОБА_19 , який міститься у вказаному свідоцтві не відповідає дійсності, оскільки вказаний підпис не належить ОСОБА_19 , тому що він працював з останнім багато років і йому відомо який підпис має підписант. Окрім того, у вказаному свідоцтві відсутній відтиск гербової печатки, яка повинна міститись на вказаному документі. Як зазначено у вказаному свідоцтві про право власності нерухомого майна воно було видано виконавчим комітетом Чечелівської районної Ради, проте виконавчий комітет не має права передавати у власність нерухоме майно. Крім того, рішення виконавчого комітету, яке було зазначено у свідоцтві про право власності, не виносилось і відсутнє у журналах реєстрації. Рішення виконавчого комітету під № 1526 від 10.03.1989 року взагалі не існує. Сесія виконавчого комітету в цей день, а саме 10.03.1989 взагалі не проводилась.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду показала, що працює заступником селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Іларіонівської селищної ради. В той час на посаді державного реєстратора виконавчих органів Іларіонівської селищної ради працювала ОСОБА_9 . Прийом громадян входило до її службових обов`язків, вона приймала приблизно по дві-три людини. В неї були визначені прийомні дні, як у всіх членів виконкому, вона могла приймати людей і у неприйомний день. ОСОБА_9 працювала приблизно 2 роки, потім пішла у декретну відпустку. ОСОБА_9 відповідальна особа, знаюча законодавство, швидко орієнтувалася в ситуації.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду показав, що з 2017 року є Приватним підприємцем, основним видом його діяльності є проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна. Технічний паспорт на громадський будинок, нежитлове приміщення АДРЕСА_2 ним ніколи не виготовлявся. Йому стало відомо, про те що технічний паспорт на вказаний будинок було виготовлено від його імені під час його допиту у слідчого. Вказаний технічний паспорт мав ознаки підробки, оскільки технічні паспорти мають певну форму складання, і вказаний технічний паспорт відрізнявся від оригіналу за ознаками. Під час роботи, він використовує дві печатки, а саме печатку ФОП та печатку на виготовлення технічного паспорта, інвентаризаційний номер вказаної печатки містить такі реквізити, а саме АЕ № 004786. Під час надання йому для огляду у слідчого технічного паспорту на громадський будинок, печатка яка містилась на вказаному документі за ознаками була схожа на його, але було видно, що виготовлена іншою особою, вона візуально відрізнялась. Разом з тим зазначив, що у 2019 році його автомобіль було пограбовано та з нього були викрадені печатки з цього приводу він звертався до поліції. Відомості з цього приводу були внесені до ЄРДР. Печатки які містилися на вказаному технічному паспорті були не ті які в нього викрали у 2019 році. Окрім того, зазначив, що в його професійній діяльності при виготовлені технічних паспортів були ще такі випадки, коли було здійснено підробку технічного паспорту, про що було повідомлено правоохоронні органи. Вказана обставина мала місце в місті Запоріжжі, там було підроблено технічний паспорт квартири. Відповідно до свідоцтва про підприємницьку діяльність він має право виконувати свою діяльність по всій України. Технічний паспорт він може виготовляти як вдома так і на роботі, це не заборонено інструкцією. До програми створення технічних паспортів він має особистий ключ та пароль, інша особа не може зайти до його програми. За час його роботи випадків підробки технічного паспорту було приблизно п`ять. Йому не відомо хто саме підробив вказаний технічний паспорт, вважав, що однією із підстав які могли виникнути у особи для здійснення підробки є недостовірність інформації в документації на нерухоме майно. Крім того зазначив, що Дніпровською міською радою створено єдиний реєстр обліку об`єктів нерухомості та зобов`язано вносити відомості в нього щодо нерухомого майна з 01.10.2017, яким саме рішенням не пам`ятає. Вказаний технічний паспорт було складено пізніше ніж створено реєстр обліку об`єктів нерухомості. Технічні паспорти до рішення ДМР просто зберігались, інших нормативних документів до рішення ДМР від 01.10.2017, щодо зберігання технічних паспортів не було. Вказане рішення ДМР розповсюджується на м. Дніпро та м. Харків. Якщо він буде здійснювати технічну інвентаризацією у місті Запоріжжі він не керується вказаним рішенням ДМР, а лише інструкцією. У зв`язку із чим ним було зроблено самостійно електронний реєстр для зберігання проведеної ним технічної інвентаризації. Крім того зазначив, що після винесення рішення ДМР у 2017 році, технічні паспорти здаються в електронному вигляді, а раніше цього не було. З 2013 року було припинено діяльність комунальних підприємств і до винесеного рішення ДМР у 2017 році, вказану технічну документацію зберігали хто де хотів. ОСОБА_5 до нього для виготовлення технічного паспорту на громадський будинок не звертався. Бачить наразі його вперше. З 2017 року вони проходять технічну інвентаризацію, та відправляють копії до ДМР. Замовнику технічного паспорту, видається тільки технічний паспорт в одному екземплярі. Всі свої функціональні обов`язки, щодо виготовлення технічного паспорту він виконує згідно з інструкцією. Виготовлені ним технічні паспорти зберігаються в електронному реєстрі. В якому саме році був створений вказаний електронний реєстр не пам`ятає. Як вбачається з вказаного технічного паспорту, а саме його виготовлення, людина яка підробляла зазначений технічний паспорт знала, про цю обставини.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду показала, що вона працює нотаріусом на протязі 5 років, в приміщенні її нотаріальної контори відсутні камери спостереження. Приблизно 06.04.2019, але точної дати не пам`ятає в обідній час доби, вона засвідчувала відчуження приміщення АДРЕСА_8 , між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 . Вказаний день припадав на суботу, під час оформлення угоди в приміщенні нотаріальної контори були присутні продавець та покупець та ще дві особи, здається зі сторони покупця. В кабінеті під час оформлення був продавець та покупець. Також до кабінету заходили секретар та ще одна особа яка була з покупцем. Всі документи які були подані особами, були передбачені інструкцією крім того в обов`язковому порядку було подані паспорти продавця та покупця. В залі судового засідання присутній ОСОБА_5 , який був в її нотаріальній конторі в той день, оскільки він дуже схожий на ту особу яка була продавцем. Вона так вважає, оскільки наразі справа розглядається в суді відносно ОСОБА_5 . Всі документи, щодо зазначеного об`єкту нерухомого майна, нею було перевірено в базі даних нерухомого майна. Паспортні данні осіб продавця та покупця в базі даних вона не перевіряла, оскільки вказаної бази для перевірки документів, що посвідчують особу в неї немає. Хто оплачував вказану угоду їй не відомо, оскільки вказана операція проводиться через касу банку. Гроші за укладення угоди вона як нотаріус не перевіряє, оскільки сторони розраховуються самостійно. Різниці в оплаті податків між договором дарування та купівлі-продажу є в грошовому еквіваленті. Під час купівлі-продажу квартально подається звіт. До податкових органів, звіт також подавався. Вартість майна узгоджують між собою продавець та покупець. Продавець та покупець вказаного нерухомого майна не були родичами, нею вказана інформація була перевірена. Підписи під час оформлення угоди ставилися продавцем та покупцем добровільно. Вона точно не пам`ятає чи вказувала вона де ставити підпис, але вона завжди ставить відмітки де особам необхідно проставити підпис. Під час перевірки нею документів рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної Ради від 25.02.2002 в неї сумнівів не викликало, оскільки вона не є експертом в перевірки зазначених документів. Станом на 2002 рік правоустановчі документи видавались виконавчим комітетом районною радою, реєструвалися вказані документи в бюро технічної інвентаризації. Правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно їй було надано, але який саме не пам`ятає. Окрім того зазначила, що документи для оформлення договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі приймаються та обробляються в порядку живої черги. Проект вказаної угоди готується в момент її оформлення. Окрім того показала, що в подальшому її було викликано до відділення поліції для допиту в якості свідка з приводу вказаних подій. Також в той же день вона приймала участь в слідчій дії впізнання особи, під час якої були присутні 4 особи статиста. Чи був під час вказаної слідчої дії присутнім слідчий який її допитував, не пам`ятає. Відеофіксація вказаної слідчої дії, напевно здійснювалась, точно не пам`ятає. Слідча дія впізнання особи була проведена в приміщенні відділення поліції. Під час проведення вказаної слідчої дії вона не впізнала особу яка їй надавала документи, про цю обставину вона зазначала в протоколі впізнання. На той момент коли була проведена зазначена слідча дії всі особи-статисти були схожі між собою, тому вона відразу не змогла впізнати осіб, які перебували в день укладання угоди, ОСОБА_5 вона впізнала, але в неї були сумніви та на того на кого вона вказала він був неохайний, саме таким вона запам`ятала ОСОБА_5 під час здійснення відчуження нерухомого майна.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що працює в ТК "Дніпро ТВ" неофіційно. Обвинуваченого ОСОБА_5 він бачив у нотаріуса під час оформлення документів на нерухоме майно, а саме приміщення АДРЕСА_2 . До укладання договору з ОСОБА_23 не спілкувався. З приводу обставин вказаного кримінального провадження зазначив, що в нього є кум ОСОБА_24 . Приблизно на весні 2019 року останній попрохав його оформити на нього нерухоме майно, оскільки він ( ОСОБА_25 ) цього зробити не міг у зв`язку з особистими обставинами, якими саме йому не відомо. Він погодився на пропозицію ОСОБА_25 . Останній повідомив, що виставив на продаж нерухоме майно, приміщення № 37 розташоване у буд. АДРЕСА_3 . Через деякий час приблизно у квітні місяці вони зустрілися з ОСОБА_25 у центрі міста Дніпра. Останній забрав його на автівці марки МІТСУБІСІ Седан та вони поїхали разом до нотаріуса на вул. Шмідта у м.Дніпрі для укладання угоди. Між ним та ОСОБА_16 укладався договір дарування на вказане приміщення, проте точно стверджувати, що укладався саме договір дарування він не може. Він надавав документи, а саме паспорт та ідентифікаційний код, інші документи на нерухомість готував ОСОБА_25 . Під час укладання угоди він нічого дивного не помітив, він довіряв ОСОБА_25 та нотаріусу. ОСОБА_5 також в цей час був присутній у нотаріуса. ОСОБА_5 вже був готовий для укладання угоди. Вказана угода тривала не довго, приблизно 10-15 хвилин, саме цей час він перебував у нотаріуса. Він надавав нотаріусу ті документи, які попрохав його ОСОБА_25 . Інші документи які надавалися нотаріусу в нотаріальний конторі він роздивлявся. Під час вказаної угоди у нотаріуса їх було троє, він, ОСОБА_5 та нотаріус. ОСОБА_25 в цей час знаходився на вулиці. Відношення до оплати за вказане приміщення грошових коштів він не мав. З ОСОБА_5 під час укладання угоди у нотаріуса не спілкувався. Він поставив підписи при укладенні документів, чи підписував ОСОБА_5 документи у нотаріуса він не бачив. Йому не відомо чи є він власником цього приміщення. З приводу вказаних обставин його викликали до поліції два рази де він був допитаний в якості свідка. З ним також проводилась слідчі дії, впізнання особи. Він підписував документи, які надавав йому слідчий. ОСОБА_5 він впізнав на досудовому слідстві, за його зовнішністю, оскільки останній має таку зовнішність яка запам`ятовується. Особливих приміт у зовнішності ОСОБА_5 він запам`ятав, лише шрам на оці останнього. Самостійно до правоохоронних органів, щодо тієї обставини, що вказане приміщення йому на праві власності не належить він не звертався. Він про це питав ОСОБА_25 , той відповів: "Розберемося". Окрім того, зазначив, що вважає що ОСОБА_25 оплачував грошові кошти за укладання вказаної угоди щодо відчуження нерухомого майна, але цього він не бачив. Після цих подій вони з ОСОБА_25 перебувають в дружніх відносинах. Він вперше допомагав ОСОБА_25 з таким проханням. Він не цікавився, чому вказане приміщення є спірним. Він до вказаного приміщення не має жодного відношення. Крім того показав, що вказане приміщення бачив, підвал будинку в якому воно знаходиться в занедбаному стані. Ремонті роботи будинку також виконано здається не було. Ним у вказаному приміщенні ніяких ремонтних робіт не виконувалось. Комунальні послуги по вказаному приміщенні він не сплачував. Йому особисто не приходило ніяких повідомлень від ДМР.
- З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки № 115660250) вбачається, що власником нежитлового приміщення № 37, розташованого у будинку АДРЕСА_3 є територіальна громада міста Дніпропетровська, в особі Дніпропетровської міської ради (т.1 а.п. 5-6).
- Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки № ) вбачається, що ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серії та номер: НОМЕР_2 , відданий 23.11.2000 Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_2 . Власність на дане нерухоме майно набув ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності, серії та номер: б/н, видане 25.02.2002 Виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради (т. 1. а.п. 7-8).
- Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки № 163170396) вбачається, що ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, серії та номер: НОМЕР_4 , відданий 03.12.2018 органом 1244, на підставі договору дарування, серія та номер: 5-187 виданий 06.04.2019 П`ятою Дніпровською державною нотаріальною конторою набув право власності на нежитлове приміщення № 37 будинку АДРЕСА_3 , власником якого станом на 17.10.2018 був ОСОБА_5 (т. 1. а.п. 18-20).
- Протоколом тимчасового доступу до речей і документів з додатком до протоколу від 24.05.2019, відповідно до якого встановлено, у приміщенні П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпровського міського нотаріального округу за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро вул. Шмідта, буд. 43-А, вилучено оригінали правовстановлюючих документів, на підставі яких укладено договір дарування приміщення 37, будинку АДРЕСА_3 (т. 1 а.п. 57-106).
- Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів з додатком до протоколу від 07.06.2019, у приміщенні Іларіонівської селищної ради Синельниківського районну Дніпропетровської області копії правовстановлюючих документів, на підставі яких зареєстровано право власності на приміщення 37, будинку АДРЕСА_3 , а саме: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, накладна № 894, фіксальний чек під № 55, опис вкладення рекомендованого листа, супровідний лист Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради про передачу документів державним реєстратором ОСОБА_9 до Департаменту дозвільних процедур Дніпровської містької ради, опис реєстраційної справи державного реєстру складений ОСОБА_9 , внутрішній опис реєстраційної справи № 101, складений державним реєстратором ОСОБА_9 (т.1 а.п.114-124, 155).
- Відповідно до висновоку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи № 2703-19 від 07.08.2019 року, встановлено, що ринкова вартість нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 складає 924 764 грн. (т.2 а.п. 96-113).
- З протоколу отримання зразків для експертизи від 21.08.2019 року м.Дніпро, встановлено, що ОСОБА_5 надав зразки почерку (т.2, а.п.115-149).
- Протоколом пред`явлення особи до впізнання від 05.09.2019 року, з DVD-диском до нього, відвовідно до змісту якого, особа, яка впізнавала ОСОБА_5 , впізнала особу під № 1, яким був ОСОБА_5 , натомість, як вбачається з диску долученого до матеріалів справи та оглянутому в судовому засіданні, вказана особа ОСОБА_5 не упізнала (т.2 а.п. 166-169).
- Відповідно до висновка експерта від 19.09.2019 року № 3/1.1/662 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_5 у графі «підпис» перед рукописним записом « ОСОБА_26 » заяви ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в П`яту дніпровську державну нотаріальну контору від 06.04.2019 року та у графі «ДАРУВАЛЬНИК» перед рукописним записом « ОСОБА_26 виконані ОСОБА_5 .
Вирішити запитання: «Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власноруч Чорним або іншою особою в заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) наданою особисто, стосовно об`єкта нерухомого майна приміщення № 37, будинку АДРЕСА_3 , за підписом суб`єкта (заявника) ОСОБА_5 не надалося можливим.(т.2, а.п. 180-186).
- Протоколом пред`явлення особи до впізнання від 30.04.2019 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_10 впілнав особу на фото № 3 ОСОБА_5 , як таку, що бачив у нотаріуса під час оформлення договору дарування 06 квітня 2019 року (т.3, а.п.77-80).
- Висновоком експерта від 30.09.2019 року № 3/2.3/725 відповідно до якого відбиток круглої печатки з реквізитами «УКРАЇНА» Виконавчий комітет…онної ради* міста Дніпропетровська Дніпропетровської області Загальний відділ» у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 25 лютого 2002 року б/н нанесений не круглою печаткою з реквізитами» «*Україна, м.Дніпропетровськ* ІК0452488* Виконавчий комітет Красногвардійської районної ради Загальний відділ», вільні зразки відбитків якої є в розпорядженнях: № 08-л від 28.01.2002, № 37-л від 03.06.2002, № 102-л від 03.12.2002, № 102-л від 03.12.2002, № 88-л від 08.10.2002.
До первинного змісту відбитка круглої печатки з реквізитами «УКРАЇНА» Виконавчий комітет…онної ради* міста Дніпропетровська Дніпропетровської області Загальний відділ» у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 25 лютого 2002 року б/н внесені зміни шляхом видалення частини тексту між словами «комітет» та «онної», розташованого між зовнішнім та внутрішнім обідками вібитка, способом підчистки з наступним нанесенням штрихів барвником синього кольору. Встановити первинний зміст знаків не надалося можливим у зв`язку з видаленням поверхневого шару свідоцтва на значну глибину (т.3, а.п. 88-94).

- Згідно з протоколом огляду від 30 числа без зазначення місяця 2019 року, оглянуто речі та документи вилучені під час обшуків за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_9 (т.2, а.п. 55-56).

- Протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 02.03.2020 року, свідок ОСОБА_9 , в присутності понятих впізнала особу під № 2, яким є ОСОБА_5 , як таку, що 17.10.2018 року знаходячись у Виконавчому комітеті Іларіонівської селизщної ради Синельниківського району Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, сел. Іларіоново, вул. Робоча, 19 звернулась із потребою для оформлення заяви про реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлове приміщення № 37 по АДРЕСА_3 , через декілька днів отримала витяг щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за вищевказаною адресою.(т.3, а.п.169-170).

- Протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 27.02.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_25 , в присутності понятих впізнав особу під № 3, яким є ОСОБА_5 , як таку, що продала йому нежитлове приміщення АДРЕСА_2 (т.3, а.п. 179-182).

04.06.2020 в провадження колегії суддів надійшла вищевказана справа, однак станом на 20.05.2021 всі докази заявлені стороною обвинувачення надані не були, в зв`язку з чим, з метою забезпечення права обвинуваченого на справедливий розгляд справи в розумні строки колегією суддів було винесено ухвалу про встановлення строку для надання до суду доказів стороною обвинувачення в кримінальному провадженні до 16.01.2021. Проте, а ні у встановлений строк, а ні по теперешній час ухвала суду виконана не була, докази в судове засідання не надані, хоча суд всебічно сприяв стороні обвинувачення та створював умови для виконанні її процесуальних обов`язків шляхом задоволення клопотань та винесенням відповідних судових рішень.
Оскільки суд позбавлений права самостійно збирати докази виходячи з принципу змагальності та неупередженності розглядає кримінальне провадження за наданими сторонами доказами.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. За змістом ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
В даному випадку жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях стороною обвинувачення не надано.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та обвинувального акту ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що разом з невстановленими досудовим слідством особами, у невстановлений під час досудового розслідування час дізналися, що за адресою: м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 5, розташоване приміщення №37, площею 61,8 квадратних метри, яке перебуває на балансі Дніпровської міської ради та знаходиться у занедбаному стані і фактично ніким не використовується. В цей час, у ОСОБА_5 та невстановлених досудовим слідством осіб, виник злочинний намір, направлений на придбання права на майно, шляхом обману (шахрайство), що вчинено за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах. Проте, будь-яких відомостей щодо виділення матеріалів по відношенню до цих осіб чи внесення відомостей до єдиного реєстру досудових розслідувань з цих підстав органом досудового розслідування, а ні в матеріалах справи, а ні в тексті обвинувального акту не зазначено.
Відповідно до висновка експерта від 19.09.2019 року під № 3/1.1/662 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_5 у графі «підпис» перед рукописним записом « ОСОБА_26 » заяви ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в П`яту дніпровську державну нотаріальну контору від 06.04.2019 року та у графі «ДАРУВАЛЬНИК» перед рукописним записом « ОСОБА_26 виконані ОСОБА_5 .
Натомість вирішити запитання: «Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власноруч Чорним або іншою особою в заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) наданою особисто, стосовно об`єкта нерухомого майна приміщення № 37, будинку АДРЕСА_3 , за підписом суб`єкта (заявника) ОСОБА_5 не надалося можливим, оскільки транскрипція досліджуваного підпису від імені ОСОБА_5 у графі „Підпис заявника заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) (РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) - безлітерна, складається за ступенем зв`язку із вертикальних штрихів + розчерк. За загальним виглядом підпис має форму чотирикутника. Підпис в середній частині не чіткий, наявність здвоєння штрихів. Підпис виконаний за середнім ступенем виробленості, з незначним порушенням координації рухів 1-го ступеню та уповільненням темпу, що проявилися в звивисті та скривленні прямолінійних елементів, необгрунтованих зупинках письмового приладу. Конструктивна складність підпису - проста. Переважна форма рухів - прямолінійно-петльова, напрямок рухів - лівоокружний, розмір, розгін - малий, розстановка - вузька. Нахил - правий. Натиск - середній диференційований, зв`язність - суцільна, напрямок лінії письма підпису - той, що піднімається, форма основи підпису - ступінчата. (зображення 10).
У якості порівняльного матеріалу на дослідження надані вільні, умовно- вільні та експериментальні зразки почерку та підписів ОСОБА_5 . У наданих зразках відобразилися комплекс загальних та окремих ознак почерку, що характеризує письмово-рухову навичку виконавця. Зразки придатні для проведення ідентифікаційного дослідження та вирішення запитання, поставленого перед експертом. Однак, при перевірці порівняльного матеріалу, а саме зразків підпису ОСОБА_5 у кредитному договорі №МФ-136 від 16.07.2015 експертом не були використані вони в якості порівняльного матеріалу, так як при порівнянні цих підписів з іншими наданими зразками підписів ОСОБА_5 у експерта виникли сумніви у їх достовірності.
Під час проведення порівняльного дослідження підпису від імені ОСОБА_5 у графі „Підпис заявника заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) (РНОК1И1/ЄДРПОУ: ) зі зразками підпису ОСОБА_5 встановлено, що ані збіжні та ані розбіжні ознаки, не утворюють достатньої сукупності для будь-якого певного (позитивного або негативного) висновку. Пояснюється це тим, що досліджуваний підпис не чіткий, за транскрипцією - безлітерний, простий за будовою, має обмежений графічний матеріал, до того ж виконаний з порушенням координації рухів та уповільненням темпу, в результаті чого ознаки почерку виконавця не проявилися в достатньому об`ємі, необхідних для ідентифікації. Тому вирішити запитання, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5 у графі „Підпис заявника заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) (РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), не надалося можливим (т.2 а.п. 180-186).
Вказана обставина не може фактично підтверджувати підписання саме обвинуваченим ОСОБА_5 заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), поданої ОСОБА_5 до державного реєстратора Іларіонівської сільради Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 .
Окрім того, ОСОБА_5 під час його допиту в судовому засіданні пояснив, що жодних документів у нього на руках, щодо реєстрації нерухомого майна в Іларіонівській селищній раді Синельниківського району Дніпропетровської ради, не було з підстав

Вперше правовстановлючи документи побачив у нотаріуса під час укладення договору дарування.
Разом з тим до показів свідка ОСОБА_9 суд відноситься критично, оскільки допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що ОСОБА_5 впізнає як ту особу, яка зверталася до неї для здійснення реєстрації майна. Коли саме відбувалась вказана подія не пам`ятає, приблизно восени 2018 року. ОСОБА_5 як і всі інші громадяни звернувся до неї для здійснення реєстрації майна. Які саме документи надав їй ОСОБА_5 для здійснення реєстрації не пам`ятає. Заходив ОСОБА_5 до неї один.
Натомість, слідчий експеремент впізнання особи за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 було проведено лише в 2020 році, хоча подія відбулося у 2018 році .
При цьому свідок ОСОБА_9 впізнала особу обвинуваченого за загальними рисами, хоча обвинувачений мав явну візуальну відзнаку таку як відсутність зубів у великій кількості.
Окрім того, впізнання особи за фотознімками допускається лише коли неможливо забезпечити її реальну присутність.
Закон допускає впізнання особи за фотознімками або матеріалами відеозапису в разі необхідності, тобто за реальної неможливості забезпечення присутності особи, яка підлягає впізнанню. Втім, причин, з яких дану слідчу дію було проведено за відсутності ОСОБА_27 , не зазначено.
Вказане має наслідки недопустимості вказаних доказів у вигляді протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.
Вищезазначені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 03 серпня 2021 року у справі №761/6970/14-к ( провадження №51-5694км20).

Доводи сторони обвинувачення, щодо надання ОСОБА_5 державному реєстратору Іларіонівської сільради Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 , завідомо підробленого документа, а саме свідоцтва про право власності від 25.02.2002, виданого Виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради на підставі Рішення виконавчого комітету Красновардійської районної ради народних депутатів від 10.03.1989 №1526 на нежитлове приміщення №37 розташоване на першому поверсі житлового будинку по АДРЕСА_3 , стороною обвинувачення не доведено.
Між іншим, органом досудового розслідування не встановлено мету та мотиви обвинуваченого ОСОБА_5 при вчиненні вказаного злочину, а саме при відчудженні нерухомого майна на користь свідка ОСОБА_10 відбулось за договором дарування тобто на безвідплатній основі, а належних, допустимих та достатніх у своїй сукупності на підтвердження зворотнього (отримання матеріальної вигоди ОСОБА_5 ), органом досудового слідства не встановлено.
Колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_5 мають ознаки посібництва іншим особам у незаконному заволодінні майна.
Проте, виходячи з принципу диспозитивності, суд позбавлений можливості виходити за межі висунутого обвинувачення.
З урахуванням наданих обвинуваченням і досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не надано суду достатніх переконливих доказів вчинення інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 4 ст.358 КК України, тому колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_28 необхідно виправдати з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не обирався. Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів. В обвинувальному акті зазначено розмір витрат на проведення судових експертиз, а саме витрати, за проведення судової оціночно-будівельної експертизи під № 2703-19 від 07.08.2019 у сумі 5024,00 грн.; за проведення судово почеркознавчої експертизи під № 3/1.1/662 від 12.09.2019 у сумі 2512,16 грн., за проведення судово технічної експертизи документів під № 3/2.3/725 від 30.09.2019 у сумі 1256,08 грн., які на підставі ч. 1 ст. 124 КПК України стягуються з обвинуваченого тільки в разі ухвалення обвинувального вироку.
Враховуючи те, що судом ухвалюється виправдувальний вирок, процесуальні витрати стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягають. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню під № 0000017 покласти на рахунок держави.
Доля речових доказів по данному кримінальному провадженню підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ст. 370, ч.ч.1,2 ст. 371, ст. ст. 373, 374,100,124 КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати невинуватим, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кримінального правопорушення. Під час розгляду кримінального провадження по суті та при ухваленні даного вироку запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не обирався. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню під № 0000017 покласти на рахунок держави. Речові докази: договір дарування нежилового приміщення №5-187 від 06.04.2019 укладеного між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який направлений на відчудження нежитлового приміщення №37, будинку АДРЕСА_3 на 1 аркуші, заява ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в П`яту дніпровську державну нотаріальну контору від 06.04.2019 року на 1 аркуші, заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) наданою особисто, стосовно об`єкта нерухомого майна - приміщення №37, будинку АДРЕСА_3 за підписом суб`єкта (заявника) ОСОБА_5 (РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) на 1 аркуші, які визнані речовими доказами відповідно до постанови про визнання речових доказів від 13.09.2019 (т. 2 а.п. 187) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження під № 0000017;

- паспорт громадянина ОСОБА_5 , ідентифікаційний код платника податків ОСОБА_5 , 2 блокнотиіз нотатками які знаходяться в спец.пакеті під № INZ4069262, які визнані речовими доказами відповідно до постанови про визнання речових доказів від 30.09.2019 (т. 3 а.п. 97-99), передані на відповідальне зберігання до камери схову Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції № 2531 (т. 3 а.п. 109) повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за належністю;

- два медичні шприци прозорого типу, які опечатані та знаходяться в синьому поліетиленовому пакеті, які визнані речовими доказами відповідно до постанови про визнання речових доказів від 30.09.2019 (т. 3 а.п. 97-99), передані на відповідальне зберігання до камери схову Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції № 2531 (т. 3 а.п. 109) знищити;

- трудова книжка ОСОБА_5 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , документи у кількості 51-го аркуша, 2 флеш носія, 3 бланки посвідчення, 1 сім карта мобільного оператору Київстар, особова Медична книжка ОСОБА_5 , свідоцтво про народження ОСОБА_5 , які визнані речовими доказами відповідно до постанови про визнання речових доказів від 30.09.2019 (т. 3 а.п. 100-102), передані на відповідальне зберігання захиснику-авдокату ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , повернути власнику ОСОБА_5 за належністю.

- розпорядження №08-л від 28.01.2002 про прийняття на работу ОСОБА_29 із відтиском печатки «Загального відділу Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська Україна.», розпорядження №37-л від 03.06.2002 року про зарахування ОСОБА_30 із відтиском печатки «Загального відділу Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська Україна.», розпорядження №102-л від 03.12.2002 року про присвоєння чергових рангів ОСОБА_31 та ОСОБА_32 із відтиском печатки «Загального відділу Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська Україна.», розпорядження №102-л від 03.12.2002 року про присвоєння чергових рангів ОСОБА_31 та ОСОБА_32 із відтиском печатки «Загального відділу Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська Україна.», розпорядження №88-л від 08.10.2002 року про прийняття переведення ОСОБА_33 на посаду спеціаліста 1 категорії із відтиском печатки «Загального відділу Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська Україна.», які визнані речовими доказами відповідно до постанови про визнання речових доказів від 30.09.2019 (т.3 а.п.103-105), передані на відповідальне зберігання предстаникам Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, відповідно до розписки про отримання речових доказів на відповідальне зберігання , складеною ОСОБА_34 (т. 3 а.п. 109-111) повернути власнику Чечелівській районній у м. Дніпрі ради за належністю;

- свідоцтво про право власності від 25.02.2002, видане Виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради на підставі Рішення виконавчого комітету Красновардійської районної ради народних депутатів від 10.03.1989 №1526 на нежитлове приміщення №37 розташоване на першому поверсі житлового будинку по АДРЕСА_3 на 1 аркуші, яке визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 30.09.2019 (т.3 а.п.106-108) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження під № 0000017.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3