Справа № 390/762/21
Номер провадження 1-кп/404/269/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2022 року Кіровський районний суд м.Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому кримінальне провадження №0000044 від 24.02.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка мешкає по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.2 п.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Кіровським районним судом м.Кіровограда розглядається вказане кримінальне провадження, у якому стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 27.08.2022 року.
Проте, завершити судовий розгляд до вказаного часу об`єктивно неможливо у зв`язку із необхідністю допиту свідків, а тому на обговорення учасників судового розгляду винесено питання, передбачені ч.3 ст.331 КПК України.

Заслухавши прокурора, який просив суд продовжити термін дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 , обвинувачену та її захисника, які заперечували проти продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою та просили змінити їй запобіжний захід на домашній арешт у визначений період часу. Мотивуючи його тим, що ОСОБА_8 слід надати медичну допомогу, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та відповідно повним медичним обстеженням, яке в умовах слідчого ізолятора в тому об`ємі, яке потребує остання не надається, а тому суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.5 ч.1, ч.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст.5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

При цьому, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні також не встановлено.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (ст.115 ч.2 п.4 КК України) від якого настала смерть людини, санкція статті за який відповідно передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі, при цьому остання хоч і має постійне місце реєстрації та проживання, незаміжня, має дітей, однак офіційно не працює, а тому вищеперелічені обставини дають достатні підстави вважати суду про наявність обґрунтованого ризику того, що ОСОБА_8 , у разі зміни їй раніше застосованого запобіжного заходу на інший більш м`який, може вчинити спроби направлені на переховування від суду, вчинити вплив на свідків, які в судовому засіданні не допитувалися.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченої під час розгляду кримінального провадження, а також те, що на території України введено воєнний стан, суд приходить до обґрунтованого висновку, що обвинуваченій ОСОБА_8 необхідно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу на 60 днів.
Разом з тим, суд вважає за необхідне вжити заходів для забезпечення ОСОБА_8 охорони здоров`я.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372, 392 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підзахисної ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто з 20.07.2022 року до 17.09.2022 року, включно.
Зобов`язати керівництво Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» та Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Черкаській та Кіровоградській областях, забезпечити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходження медичного обстеження, а в разі необхідності - надання невідкладного, належного та достатнього медичного лікування.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3