Справа № 405/1250/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Кропивницький клопотання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, проживав за адресою без реєстрації: АДРЕСА_1 . Зареєстрований: АДРЕСА_2 , росіянин, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до арешту не працював; раніше судимого:
?27.03.2000 Дзержинським районним судом міста Харкова за ч. 3 ст. 140, 44, 203, 42 КК України до 01 року 07 місяців позбавлення волі;
?19.07.2002 Дзержинським районним судом міста Харкова за ч.3 ст. 185, ст. 15, ч.4 ст.185, ч.2 ст.309, ст.395, 70 КК України до 05 років позбавлення волі;
?03.02.2004 Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч.2 ст. 142, ч.4 ст.70 КК України до 06 років позбавлення волі;
?12.02.2013 Московським районним судом міста Харкова за ч.1 ст. 296, ст. 75 КК України до 02 років позбавлення волі;
?16.03.2015 Жовтневим районним судом міста Харкова за ч.2 ст. 186, ч.1 ст.186, ч.1 ст.70, 71, 72 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі;
?03.03.2017 Фрунзевським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70, ст.71 КК України до 06 років позбавлення волі; звільнився 27.09.2017 по відбуттю строку покарання;
? по теперішній справі - 13.03.2019 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі, -
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.

Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» залишив вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 за № 185-К-22, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання (п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України).

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

В судовому засідання встановлено, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харковавід 13.03.2019 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, та на підставі ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки 06 місяць (а.о.с. 28-32, Т.1 ч.1).

Початок строку покарання 11.09.2018, кінець строку 11.03.2023. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 03 роки 06 місяців 24 дні строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 09 місяців 06 днів.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 14.09.2018, за час утримання в Харківському слідчому ізоляторі», характеризувався незадовільно: допустив 2 порушення встановленого режиму тримання, всі стягнення погашені у встановленому законом порядку заохочень не мав а.о.с. 24,65 Т.1ч.2); з 02.05.2019 року відбував покарання в державній установі «Дніпровська виправна колонія (№4)», за час відбування покарання характеризується наступним чином: порушень встановленого режиму тримання не допускав, заохочень не мав; з 05.06.2019 року відбував покарання в державній установі «Оріхівська ВК (№ 88) », за час відбування покарання характеризується незадовільно, допустив 1 порушення встановленого режиму тримання, всі стягнення погашені у встановленому законом порядку заохочень не мав (а.о.с. 160 Т.1 ч.2); з 11.11.2019 року перебував на лікуванні в лікувальному закладі при державній установі «Харківський слідчий ізолятор», за час відбування покарання характеризується незадовільно, допустив 3 порушення встановленого режиму тримання, всі стягнення погашені у встановленому законом порядку заохочень не мав (а.о.с. 106,130 Т.1ч.2), 3 31.01.2020 року утримувався в державній установі «Оріхівська ВК (№ 88) », за час відбування покарання характеризується незадовільно, допустив 3 порушення встановленого режиму тримання, всі стягнення погашені у встановленому законом порядку заохочень не мав; з 16.03.2022 року відбував покарання в державній установі «Кропивницькій ВК (№ 6)», за час відбування покарання характеризується наступним чином: порушень встановленого режиму тримання не допускав, заохочень не мав, стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість, міру покарання призначену судом вважає надто суворою, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не адекватно реагує на критику на свою адресу, підтримує стосунки із засудженими негативної спрямованості, свідомо уникає виконання робіт з благоустрою установи, перекладає їх виконання на інших засуджених, намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», але особистого прагнення для її реалізації не проявляє, участі у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально-корисну активність в організації їх роботи не проявляє ( а.с. 9).

Також з особової справи засудженого вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Оріхівської ВК (№ 88) розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 47 від 15.12.2020).

Також з особової справи засудженого вбачається, що 16.09.2021 на засіданні адміністративної комісії Оріхівської ВК (№88) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 39 від 16.09.2021).

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та матеріали особової справи останнього не містять достатніх відомостей про те, що засуджений на протязі усього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.

При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання п`ять разів порушив встановлений порядок відбування покарання, порушення виражались у перешкоджанні виконувати свої службові обов`язки персоналом за що засуджений отримав 8 діб карцеру; у не ввічливій поведінці до персоналу установи, за що засуджений отримав 5 діб ДІЗО; у вилученні пластикової ємності з рідиною сірого кольору з запахом продукту шумування, за що засуджений отримав 6 діб ДІЗО, у порушенні форми одягу, за що засуджений отримав 5 діб ДІЗО; у порушенні локалізації, за що засуджений отримав 7 діб ДІЗО.

Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Судом відмічається, що засуджений свідомо уникає виконання робіт з благоустрою установи, перекладає їх виконання на інших засуджених.
Така поведінка засудженого за час відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання за умисні корисливі злочини, до погашення або зняття судимості знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, за які його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 3/4 строку покарання, призначеного останньому судом за умисні тяжкі корисливі кримінальні правопорушення, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не є стабільним та послідовним.

За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 369, 537, 539 КПК України, суд
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали суду направити до Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» для відома та вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7