Справа № 373/1530/19
Номер провадження 1-кп/373/10/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000311 від 06.08.2019 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дем`янці Переяслав-Хмельницького району Київської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, розлученого, маючого на утримання неповнолітню дитину, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше засудженого 05.11.2018 Переяслав- Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

в скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 189 КК України

встановив:
ОСОБА_4 в 2019 році (точної дати та часу досудовим слідством не встановлено), прибираючи на горищі будинку за місцем свого проживання, АДРЕСА_1 , знайшов 16 предметів, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї та є проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, які придатні до стрільби та 2 предмета, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї та є проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, які придатні до стрільби та маючи умисел на незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, залишив їх у будинку, тим самим незаконно придбав та почав зберігати, за місцем свого проживання бойові припаси без передбаченого законом дозволу. Зазначені боєприпаси були вилучені 22.06.2019 за місцем проживання ОСОБА_4 в ході обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.06.2019.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, в 2017 році (точної дати та часу досудовим слідством не встановлено), у ОСОБА_4 виник умисел направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вимагання у ОСОБА_7 та її чоловіка ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 30000 грн. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 на протязі 2017 2019 років неодноразово в усній формі вимагав у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 грошові кошти.

05.08.2019 близько 23:40 год. ОСОБА_4 , знаходячись за адресою свого місця проживання, АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вимагання із застосуванням погроз вбивством, пошкодженням або знищенням майна, виготовив предмет, зовні схожий на вибуховий пристрій, який прикріпив на металеві ворота до гаражу, що розташований по АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_4 , з метою доведення злочинного умислу до кінця, вчинив дії, спрямовані на залякування потерпілого та спонукання до передачі йому 30000 грн., а саме за допомогою мобільного телефону надіслав СМС повідомлення з мобільного номера НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 на мобільний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 з попередженням про погрози вчинення вибуху та вимагання грошових коштів, які ОСОБА_6 сприйняв дійсними та реальними.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна поєднана із погрозою вбивства.

Розгляд кримінального провадження здійснювався в загальному порядку, шляхом повного з`ясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами.

Судом були досліджені докази сторони обвинувачення, серед яких рапорт інспектора ЧЧ Переяслав Хмельницького ВП, який містить інформацію про дату фіксації кримінального правопорушення. Повідомлення зі служби 102 про те, що 06.08.2019 о 07:05 потерпілий виявив на гаражі вибуховий пристрій (т.1. а.с. 154).

Протоколом огляду від 06.08.2019 проведеному в домогосподарстві, що належить потерпілому за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено порожню паперову коробку на якій міститься напис червоними літерами «ROHS», динамік, частину проводу довжиною близько 12см. в ізоляції білого кольору в якій знаходяться два мідні проводи в ізоляції червоного та блакитного кольорів, предмет схожий на світлодіод розміром близько 3х1 см. та мобільний телефон марки «Sony» СМО-J5 ІМЕІ: НОМЕР_3 в якому відсутня батарея живлення та сім картка (т.1. а.с.157-161), які були в подальшому визнані речовими доказами та приєднані до кримінального провадження постановою слідчого від 06.08.2019 (т.1. а.с. 169).

Актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів №190806/1 від 06.08.2019 складеного спеціалістами вибухотехніками, згідно із яким на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 виявлено картонну коробку з телефоном без АКБ, фрагментом електричного дроту, світлодіодом та динаміком. Вибухових речовин та вибухових пристроїв не виявлено (т.1. а.с.162).

Протокол огляду предметів від 06.08.2019, в ході якого слідчим було оглянуто мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4X» білого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , який належить громадянину ОСОБА_6 , містить смс повідомлення переписки між обвинуваченим та потерпілим, зміст яких вказує на мотив вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, із змісту оглянутих смс повідомлень слідує, що між потерпілим та обвинуваченим існує конфлікт майнового характеру і ОСОБА_4 вимагає сплатити йому 30000 гривень до кінця тижня. Далі 05.08. о 23:47 обвинувачений в смс адересованому ОСОБА_6 , вказує на існування вибухового пристрою на гаражному приміщенні, що належить потерпілому та погрожує привести його в дію (т.1. а.с. 164-165).

Протокол обшуку від 06.08.2019, проведеного за місцем проживання ОСОБА_4 АДРЕСА_1 в ході якого були вилучені залишки клейкої стрічки «скотч» та двостороння клейка стрічка «скотч» (т.1. а.с.167-168).

Протокол огляду речового доказу від 09.08.2019 яким оглянуто предмет схожий на вибуховий пристрій та його складові (паперова коробка, динамік, проводи, мобільний телефон, світлодіод) (т.1. а.с. 170-173).

Протокол обшуку від 22.06.2019, проведеного на підставі ухвали слідчого судді №373/991/19 від 21.06.2019, в ході якого за місцем проживання ОСОБА_4 виявлено 16 предметів схожих на набої, 2 предмета схожих на набої та 16 рослин, зовні схожих на рослини коноплі (т.1. а.с. 179-180).

Вказані вище предмети, постановою слідчого від 22.06.2019 визнані речовими доказами в кримінальному провадженні (т.1. а.с. 182-183).

Призначена та проведена в ході досудового слідства в кримінальному провадженні №0000211 від 05.06.2019 експертиза зброї, за результатами досліджень містить висновок експерта №8-2/566 від 12.07.2019, з якого вбачається, що 16 предметів схожих на набої та 2 предмета схожих на набої, вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 є проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, які придатні до стрільби та проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, які придатні до стрільби (т.1. а.с. 184-191).

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що його жінка ОСОБА_7 є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 . Батько ОСОБА_7 та батько ОСОБА_4 між собою є рідними братами. Після смерті тещі потерпілого, залишився спадок, і все належне їй (матері ОСОБА_7 ) майно, серед іншого і земельні паї, перейшло до ОСОБА_7 . Між ОСОБА_7 та її дядьками була домовленість, що гроші за оренду батьківських паїв ОСОБА_7 віддає дядькам, одним з яких був покійний батько ОСОБА_4 . Потерпілий додав, що це було волевиявлення його дружини, оскільки на її думку, це було справедливо. Після смерті батька ОСОБА_4 , платежі за оренду паїв які вона віддавала батьку обвинуваченого, ОСОБА_7 залишала собі, при цьому продовжуючи відавати другому дядьку його частину, згідно домовленості. Письмового договору при цьому, ніхто ні з ким не укладав. Тарас Нетаврований, близько трьох років тому, почав висловлювати претензії, щодо частини грошей які отримував його батько, при цьому вимагаючи, щоб ці гроші виплачували йому, як спадкоємцю покійного батька.

ОСОБА_6 пояснив, що спочатку незадоволення тим фактом, що ОСОБА_4 не отримує гроші, які отримував його батько, він висловлював при зустрічах в усній формі, оскільки будинки обвинуваченого та потерпілого знаходяться поруч. Згодом, вимоги ОСОБА_4 стали мати форму погроз та ОСОБА_7 отримувала їх у вигляді СМС повідомлень з номера мобільного телефона ОСОБА_4 на її номер.

ОСОБА_6 дізнавшись про це, написав обвинуваченому СМС повідомлення з проханням залишити його дружину в спокої та не писати більше. Після цього, ОСОБА_4 висилав СМС повідомлення на мобільний номер ОСОБА_6 .

Згодом, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_4 чергове смс повідомлення, в якому пропонувалось подивитись на гаражне приміщення. ОСОБА_6 подивившись побачив на воротах свого гаража предмет, зовні схожий на вибуховий пристрій, а саме коробку до якої скотчем був примотаний мобільний телефон з працюючим діодом. ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_4 , що це таке і отримав відповідь, що це краще не чіпати, бо вибухне, та вимогу передати ОСОБА_4 кошти. Паркан їх будинку був розмальований балончиком із фарбою, написом «горе».

ОСОБА_6 пояснив, що погрози ОСОБА_4 він сприймав як реальні. Про вигляд вибухових пристроїв їх різновиди він обізнаний, оскільки більш ніж 20 років працює в аеропорту «Бориспіль» та з ними постійно проводять інструктажі.

На запитання захисника, чому побачивши пристрій вночі (близько 00 годин 00 хв.), він викликав поліцію лише зранку (близько 07:00, тобто через 7 годин), потерпілий пояснив, що вважав, що вибухотехніки в село вночі не приїдуть, однак потрібно було покласти край цьому.

На запитання прокурора про суми коштів, які вимагав у потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 відповів, що мова спочатку йшла про десять тисяч гривень, потім з уточненнями за період, який на думку ОСОБА_4 , він не отримав «батьківських грошей», вимога була вже про тридцять тисяч гривень.

Вимоги про передачу грошей ОСОБА_4 висловлював на протязі майже двох років. Розпочалось це в 2017 році та тривало до 2019 року. Погрози висловлювались в усній формі, супроводжувалось смс-повідомленнями, написами на паркані і на завершення, ОСОБА_4 виготовив та причепив на ворота його гаражу імітацію вибухового пристрою, пояснивши в черговому смс-повідомленні, що цей пристрій може вибухнути, якщо ОСОБА_7 не виконає вимогу ОСОБА_4 про передачу останньому грошових коштів.

Потерпілий додав, що на даний час він не має претензій до ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_8 вибачився і вони примирились.

Свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що вона проживає з ОСОБА_4 , як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. Приблизно в середині літа 2019 (точної дати свідок не пам`ятає) вони з обвинуваченим прибирались в будинку. Тарас Нетаврований прибирався на горищі і знайшов патрони. Звідки вони там з`явились він не знав. Побачивши патрони в пакеті, ОСОБА_9 хотіла викинути їх на смітник, однак ОСОБА_4 не дозволив, пояснивши, що сміття запалюють та при цьому патрони можуть вибухнути. Вирішили покласти їх в шухляду на кухні. ОСОБА_9 пояснила, що будинок дістався ОСОБА_10 від покійного батька. На горищі ніколи не прибирали, та імовірно патрони туди поклав покійний батько ОСОБА_10 . Не здали в поліцію знайдені патрони просто тому, що забули. Під час обшуку, в ході якого вилучали патрони вона не була присутня. Про ситуацію з сім`єю ОСОБА_11 їй відомо, що між ОСОБА_4 та братом дружини потерпілого, на ім`я ОСОБА_12 був конфлікт. Природа конфлікту їй достеменно не відома. Також зі слів ОСОБА_13 , свідку відомо, що ОСОБА_4 причепив на ворота гаража ОСОБА_11 , муляж вибухового пристрою. Свідок сприйняла це, як невдалий жарт, та не придала цьому значення, думала, що все вирішиться мирно.

Свідок ОСОБА_14 повідомив, що в 2019 році (точної дати не пам`ятає) був присутнім в якості понятого в ході проведення обшуку в домоволодінні ОСОБА_4 в с. Дем`янці. В ході обшуку в будинку були вилучені набої близько 20 штук, які не були мисливськими. Набої вилучались в будинку та оглядались в його присутності.

Аналогічні свідчення надав в суді свідок ОСОБА_15 .

Сторона захисту відмовилась від огляду в судовому засіданні речових доказів, визнавши цю дію недоцільною. Сторона обвинувачення не заперечила проти цього.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав та пояснив що 20.06.2019 він проводив прибирання у себе в будинку та виявив на горищі набої, які ймовірно зберігав там його покійний батько. Набої були бойові в кількості до 20 штук. Знаходились в пакеті. Він віддав їх ОСОБА_9 , щоб та поклала на видне місце, щоб не забути здати в поліцію, натомість вона поклала пакет з набоями до шухляди. 22.06.2019 вертаючись додому, біля будинку він зустрів працівників поліції, які показали ухвалу про дозвіл на проведення обшуку і разом із понятими пройшли до нього в будинок. Про набої він забув і згадав, коли їх знайшли в ході обшуку. На запитання, «Чому одразу не повідомив поліцію про знайдені набої?» ОСОБА_4 дати відповіді не зміг.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.189 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав та пояснив, що у 2009 році помер його батько. У батька були брат, донькою якого є ОСОБА_7 (двоюрідна сестра обвинуваченого) які успадкували пай, що здавався в оренду, а орендну плату ділили на трьох. Обвинувачений який в 2007 році хворів і мав потребу в грошах, вирішив звернутись до ОСОБА_7 і попросити частку грошей, яка належала покійному батьку і за його переконанням, повинна бути віддана йому. З ОСОБА_7 обвинувачений був в гарних відносинах. Прохання висловлював виключно шляхом спілкування в діалозі. ОСОБА_7 не погодилась на його прохання та не дала йому грошей. ОСОБА_4 в свою чергу не покинув звертатись до сестри з проханнями і наполіг, що при цьому поводив себе ввічливо.

На запитання суду, щодо розміщення ним імітації вибухового пристрою на металевих ворота до гаражу, що належать сім`ї ОСОБА_11 , ОСОБА_4 відповів що «Це був жарт», на запитання суду в чому ж полягав цей жарт, обвинувачений відповів «Я просто хотів повернути свої гроші».

Під час судового провадження було встановлено, що діяння у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце та містять склад кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 189 КК України, виходячи з наступного.

Із фактичних обставин кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, маючи можливість добровільно здати органам влади (зателефонувати і повідомити про обставини винайдення боєприпасів, або ж видати їх перед початком проведення обшуку) 16 предметів, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї та є проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, які придатні до стрільби та 2 предмета, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї та є проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, які ОСОБА_4 знайшов на горищі будинку за місцем свого проживання, АДРЕСА_1 , (незаконно придбав) та 16 набоїв помістив в полімерний пакет жовтого кольору, який поклав в шухляду кухонного столу, а 2 набої поклав в тумбочку яка розташована в прихожій та (зберігав) бойові припаси, без передбаченого законом дозволу. Зазначені боєприпаси були вилучені в ході проведення обшуку 22.06.2019.

Обставини вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст. 263 КК України встановлені та підтвердженні матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом обшуку від 22.06.2019, показаннями свідка ОСОБА_9 , рапортом від 22.06.2019, постановою про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 22.06.2019, показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , висновком експерта №8-2/566 від 12.07.2019.

Таким чином, ОСОБА_4 придбав та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, та його злочинні дії в цій частині обвинувачення кваліфікуються судом, як вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Також встановлено, що ОСОБА_4 в період з 2007 по 2009 роки усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, висловлював у формі усних вимог та направлення смс-повідомлень із належного йому номера мобільного телефона на мобільний номер потерпілої та її чоловіка, вимогу передачі чужого майна (грошових коштів) поєднані із погрозами насильства над потерпілим та її близьким родичем (чоловіком потерпілої), та пошкодження чи знищенням їхнього майна.

Крім цього, ОСОБА_4 05.08.2019 створив макет вибухового пристрою помістивши його на гаражне приміщення, що належить потерпілому, та о 23:40 направив смс повідомлення на мобільний телефон потерпілого з текстом, що свідчить про небезпеку вибуху (погроза вбивства) і необхідність виконати вимогу ОСОБА_4 щодо передачі майна (грошових коштів), тим самим застосовуючи психологічний тиск по відношенню до потерпілого з метою спонукати останнього передати грошові кошти.

Обставини вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 189 КК України встановлені та підтвердженні матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом обшуку від 06.08.2019, показаннями свідка ОСОБА_9 , постановою про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 22.06.2019, показаннями потерпілого ОСОБА_6 який пояснив, що обвинувачений тероризував їх тривалий час (на протязі двох років), погрози з його боку він сприймав як реальні, протоколом огляду предметів від 06.08.2019 яким оглянуто телефон ОСОБА_6 та містить погрози висловлені в смс повідомленнях направлені з мобільного телефона, що належить ОСОБА_4 , на мобільний номер ОСОБА_6 зокрема смс від 05.08.2019 з мобільного номера ОСОБА_4 ( НОМЕР_6 ) підписаного як « ОСОБА_10 » де обвинувачений вказує, що помістив вибуховий заряд і погрожує привести його в дію у випадку невиконання його вимог. Показами самого ОСОБА_4 які він надав в ході судового засідання, та іншими доказами в їх сукупності.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.189 КК України, як вимога передачі чужого майна поєднана із погрозою вбивства.

Обставин, що пом`якшують покарання, в ході судового розгляду не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, визнано рецидив злочинів (п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України).

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, якого було засуджено вироком Переяслав- Хмельницьким міськрайонним судом Київської області від 05.11.2018 за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, і вчинив нові злочини в період іспитового строку, наявність обтяжуючої вину обставини - рецидив злочинів, відсутність обставин що пом`якшують покарання, суд приходить до переконання що виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства.

В той же час, враховуючи його позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_16 2006 року народження, ставлення потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, те що ОСОБА_4 в період збройної агресії р.ф. проти України добровільно вступив до лав ТРО ДФТО ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутність відомостей про перебування ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та психіатра, суд вважає, що покарання слід визначити у мінімальній межі визначеній санкцією норми особливої частини КК України.

Оскільки ОСОБА_4 було вчинено декілька злочинів, при визначенні покарання суд керується вимогами ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності злочинів суд, при призначенні покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При визначенні міри покарання суд враховує правові позиції Верховного Суду України, викладені в Постанові Пленуму ВС України № 7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання, відповідно до яких частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Частина 1 ст. 71 КК містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.

З урахуванням того, що дані злочини вчинені обвинуваченим в період іспитового строку визначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.11.2018, при визначенні остаточного покарання ОСОБА_4 суд керуючись ст. 71 КК України, обирає принцип часткового приєднання до нового покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 628 грн. 04 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

До обвинуваченого під час судового розгляду запобіжних заходів не застосовувалося. Клопотань про застосування будь-яких запобіжних заходів до обвинуваченого прокурором не заявлялось.

Цивільний позов в справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки та 3 (три) місяці.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, покарання ОСОБА_4 визначити у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Переяслав- Хмельницьким міськрайонним судом Київської області від 05.11.2018 та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Строк виконання покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання після набрання вироком законної сили.

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Переслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.08.2019 скасувати.

Процесуальні витрати у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 копійки стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази по справі:

порожню паперову коробку на якій міститься напис червоними літерами «ROHS», динамік, частину проводу довжиною близько 12см. в ізоляції білого кольору в якій знаходяться два мідні проводи в ізоляції червоного та блакитного кольорів, предмет схожий на світлодіод розміром близько 3х1 см. та мобільний телефон марки «Sony» СМО-J5 ІМЕІ: НОМЕР_3 в якому відсутня батарея живлення та сім картка - повернути власнику за його зверненням, після набрання вироком законної сили;

16 боєприпасів нарізної вогнепальної зброї які є проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, та 2 предмета боєприпасів нарізної вогнепальної зброї які є проміжними патронами калібру 7,62х39 мм - конфіскувати (передати Управлінню логістики матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Київській області) після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку може бути отримана обвинуваченим та прокурором негайно після проголошення.

Головуючий суддя (підпис) ОСОБА_1