Справа № 466/1371/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/506/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 травня 2022 року,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника засудженого ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7 ,
встановила:
цією ухвалою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що судове рішення є необґрунтованим та незаконним.

Зазначає, що судом не враховано ряд обставин по справі, а саме те, що ОСОБА_6 неодноразово заохочувався за місцем відбування покарання, працює та займається суспільно корисною роботою.

Звертає увагу, що в листопаді 2022 року закінчується строк відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 травня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задоволити заяву засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий строк.

Висновок про можливість умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про її поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджений вироком Городоцького районного суду Львівської області від 10 жовтня 2011 року за ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 71 КК України до дванадцяти років шести місяців позбавлення волі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2016 року, на підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 18 квітня 2011 року по 13 березня 2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання - 18 квітня 2011 року, а кінець строку відбування покарання - 24 листопада 2022 року.
Так, колегія суддів вважає, що процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним, і суд першої інстанції, дотримавшись вказаних вимог та вимог закону, всебічно й повно дослідив особу засудженого, який раніше неодноразово судимий та посередньо характеризується за місцем відбування покарання, а також врахував тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, отримані заохочення та стягнення, його поведінку за весь період відбування покарання і прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність переконливих доказів, які б свідчили про доведеність виправлення засудженого і про відсутність позитивних змін у його особистості та неготовність ОСОБА_6 до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, з чим погоджується і апеляційний суд.
Відтак, на переконання колегії суддів, місцевий суд вірно відмовив в задоволенні заяви засудженого, оскільки, в даному випадку, з огляду на матеріали справи, умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 не є виправданим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 травня 2022 року відносно засудженого ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4