У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2122/22

№ 1-і/183/5/22

27 липня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000219, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України -

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно до вимог ст. 331 КПК України прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2020 року, точну дату в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в смт. Куп`янськ-Вузловий Куп`янського району Харківської області, будучи особисто знайомим з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , та обізнаним у його доброму матеріальному становищі, вступив у злочиннy змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою з метою вимагання у ОСОБА_5 грошей з погрозою знищення належного йому майна.
Таким чином, ОСОБА_4 , вступивши у злочинну змову з невстановленою під час досудового розслідування особою, для досягнення своєї мети, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись психічною вразливістю потерпілого, починаючи з січня 2020 року, використовуючи мобільний телефон «Assistant AS-101», та декілька sim-карток операторів мобільного зв`язку України, періодично надсилав на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 sms-повідомлення з вимогою передати йому гроші в сумі 30.000 доларів США, а в разі невиконання його вимоги, погрожував знищити шляхом підпалу належне ОСОБА_5 нерухоме майно, а саме житловий будинок та нежитлові приміщення.
Сприймаючи погрози, що надходили від ОСОБА_4 як реальну загрозу знищення належного йому майна та перебуваючи внаслідок постійних погроз у морально важкому стані, ОСОБА_5 вирішив виконати вимоги невідомих йому осіб та у спосіб, визначений ОСОБА_4 , передав імітаційні засоби під виглядом грошей. Під час отримання імітаційних засобів, вважаючи що отримає від потерпілого грошові кошти, ОСОБА_4 затриманий працівниками Національної поліції України.
06.08.2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 06.08.2020 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
В подальшому матеріали вказаного кримінального провадження об`єднані з матеріалами кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано обвинувачується: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Андріївка Великобурлуцького району Харківської області, громадянин України, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому продовжено ухвалами суду під час розгляду матеріалів кримінального провадження.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28.01.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 28.03.2022 року включно.

24.03.2022 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України до 28.05.2022 року включно.

Відповідно до розпорядження Верховного суду від 18.03.2022 року №11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.05.2022 року визнано за неможливе розгляд судом питання про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, у зв`язку з чим клопотання Куп`янської окружної прокуратури Харківської області про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 залишене без задоволення.

У зв`язку з викладеним обвинуваченого ОСОБА_4 28.05.2022 року звільнено з-під варти.

Обставинами, які дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, є: показання потерпілого ОСОБА_5 ; показання дружини ОСОБА_5 ; показання свідка ОСОБА_6 ; відомості, що містяться у протоколі огляду місця події - помешкання ОСОБА_5 зі слідами пошкодження в вигляді горіння, з додатками в вигляді фототаблиці; відомості, що містяться у протоколі огляду місця події - належного ОСОБА_5 приміщення магазину, зі слідами пошкодження, та вилученими з місця огляду речовими доказами, з додатком у вигляді фототаблиці; відомості, що містяться в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 06.08.2020 року; відомості, що містяться в протоколі огляду виявлених та вилучених під час проведення огляду місця події від 06.08.2020 року предметів; відомості, що містяться в протоколі огляду, копіювання, вручення несправжніх (імітаційних) засобів - грошових купюр потерпілому ОСОБА_5 від 05.08.2020 року; висновки судової експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів №14255 від 04.09.2020 року; відеозаписи з камер відеоспостереження, встановлених на будинку потерпілого ОСОБА_5 та біля належного йому магазина; сукупність інших доказів, отриманих під час досудового розслідування.
Крім того, на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховуватися від суду; ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставини, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність зазначених ризиків: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину, з огляду на тяжкість можливого покарання за вчинення яких у вигляді позбавлення волі, вбачається ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності; характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень дає підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може вчинити інший злочин. Характер та фактичні обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку; обвинуваченому ОСОБА_4 відомо місце проживання потерпілих та свідків вчинення кримінальних правопорушень у вищевказаному кримінальному провадженні, показання яких, надані під час досудового розслідування, відкриті обвинуваченому ОСОБА_4 , тому існує ризик того, що обвинувачений може здійснити спробу незаконного впливу на потерпілих та свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз та залякувань у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях.

У справі «Геращенко проти України» (рішення від 07.11.2013 року, пар.99) Європейський суд зазначив, що тривале існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) законності її продовжуваного тримання під вартою.
Згідно з пунктом 36 Рішення ЄСПЛ по справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що орган судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд вважає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. "Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, виникла необхідність у застосуванні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до рекомендацій роботи судів в умовах воєнного стану Ради суддів України, зазначено, що у випадках, коли територіальну підслідність кримінальних правопорушень змінено, а матеріали кримінальних проваджень через військові дії не було передано або передано не в повному обсязі, доцільно орієнтувати суди щодо однакового застосування положень ст. 199 КПК України, відповідно до яких суддя насамперед зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. До вказаних обставин (ризиків) безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Територія Великобурлуцької селищної територіальної громади та смт. Куп`янськ-Вузловий Куп`янського району Харківської області, де зареєстрований та мешкає обвинувачений, відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 року, перебуває в тимчасовій окупації військ Російської Федерації, що ускладнює контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 та значно збільшує зазначені в клопотанні ризики.

Відповідно до пункту 7 роз`яснень Верховного Суду, викладених у листі від 03.03.2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток, можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків. Також, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 7 рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану Ради суддів України, суди мають зосередитись виключно на проведенні невідкладних судових розглядів (взяття під вату, продовження строків тримання під вартою). У цих випадках суд (слідчий суддя) діє на підставі положень чинного кримінального процесуального законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Враховуючи те, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчився, на даний час виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що зазначені вище ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя вважає, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

06.08.2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 06.08.2020 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з наведеного, доказом про те, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України є те, що така інформація надана прокурором. Тому слідчий суддя вважає, що прокурор не довів достатність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України. А тому розглянути клопотання в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України не можливо.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 189, 193 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання прокурора відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному ЄРДР за № 0000219, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1