Номер провадження: 11-сс/813/1407/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваної ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2022 року у кримінальному провадженні № 0000272 від 27.02.2022 року,

УСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення

Цією ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження № 0000272 від 27.02.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Суворово Прохоровського району, Бєлгородської області, РФ, громадянки України, одруженої, пенсіонерки, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.
Обрано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .
Покладено на підозрювану в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися цілодобово з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з свідками, з обставин скоєння кримінального правопорушення;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), інші документи, що дають право на виїзд з України / в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали слідчого судді обчислено з 01.10.2022 року з моменту фактичного оголошення ухвали. Строк дії ухвали встановлено до 28.11.2022 року.
Рішення слідчого судді вмотивовано тим, що слідчим та прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого 2 ст. 114-2 КК України та наявність ризику переховування підозрюваної від слідства та суду, проте слідчий суддя дійшов висновку про те, що запобігти цьому ризику можливо без застосування виняткового запобіжного заходу, з огляду на вік, стан здоров`я, та позитивні відомості про репутацію підозрюваної.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати підозрюваній ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що слідчим суддею, при обранні відносно ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту не в достатній мірі враховано, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у чиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України в умовах військової агресії російської федерації про України, за що їй загрожує безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, тому наявний ризик переховування її від слідства та суду. Враховуючи, що ОСОБА_8 фактично проживає поряд з державним кордоном Молдови, запобігти цьому ризику неможливо шляхом обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Тяжкість цього злочину свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки особи підозрюваної та можливість продовження нею вчинення кримінального правопорушення, шляхом передачі каналами зв`язку з місця перебування під домашніми арештом інформації про розміщення військових стороннім особами для подальшого ракетного обстрілу російськими окупаційними військами позицій Збройних Сил України. Тому запобігти цьому ризику неможливо в умовах перебування вдома під домашніми арештом.
При обранні запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_8 у виді домашнього арешту слідчим суддею безпідставно не встановлені ризики можливого впливу її на свідків, які викривають її злочинну діяльність, з метою схиляння до зміни показань. У сукупності ці обставини свідчать про те, що застосування до ОСОБА_8 будь-якого менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання її під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти наведеним вище ризикам.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.
Підозрювана ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги заперечували. Додатково вказали на необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, що їй інкримінується, недопустимість зібраних на цій стадії провадження доказів, зокрема неправдиві показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які нібито викривають ОСОБА_8 у вчиненні злочину, а насправді оговорюють її.
Підозрювана ОСОБА_8 пояснила, що вела з ОСОБА_10 розмови виключно стосовно продажу земельних ділянок в садовому масиві, де вона проживає і жодних повідомлень про розміщення українських військових та військової техніки нікому не здійснювала. Крім того повідомила, що є особою, яка легко піддається сторонньому впливу, тому могла попасти під гіпноз матері ОСОБА_10 та під гіпнозом повз своєї волі, повідомити сторонній особі про речі, про які б за власним розсудом ніколи б не розповідала.

Мотиви апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, повторно дослідивши додані до клопотання матеріали, та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є таким, який застосовується у виключних випадках, тобто, коли застосування більш м`якого запобіжного заходу може завадити виконанню завдання кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 , ч. 3, ч. 4 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Цих вимог закону слідчим суддею в повній мірі не дотримано.
Так, з матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Управління СБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 27.02.2022 року за № 0000272 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 110, ч. 1 ст. 263, ст. 436, ч. 2 ст.111, ч. 2 ст. 436-2, ч. 2 ст. 114-2 КК України.
29.09.2022 року в рамках цього провадження до ЄРДР за попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 114-2 КК України внесено відомості про те, що громадянка України ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану через повномасштабне вторгнення російської армії в Україну поширює інформацію про розміщення військовослужбовців ЗСУ за можливості їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщується у відкритому доступі Генеральним штабом ЗСУ, МО або іншим уповноваженими державними органами (а.с. 12-13).
30.09.2022 рокуо 12 годині 50 хвилин ОСОБА_8 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України по підозрі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України (а.с. 17-18).

В цей же день ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України (а.с. 20-21).

За версією досудового розслідування 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 року та строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022 року.

З метою виконання Збройними Силами України бойових завдань та протидії незаконному вторгненню на територію України державою-агресором Російською Федерацією, розпорядженням начальника відділення Військової служби правопорядку міста Білгород-Дністровський з 01.08.2022 підрозділ 808 понтонно-мостового полку в/ч НОМЕР_1 було розміщено в одному з будинків розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , за добровільною згодою його власників. На території зазначеної земельної ділянки було розміщено військову техніку Збройних Сил України з дотриманням засобів маскування, для уникнення їх виявлення засобами розвідки держави-агресора Російської Федерації.

Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканка об`єднаного садового масиву «Прибрежне» Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянка України ОСОБА_8 , будучи невдоволеною фактом розміщення українських військових та військової техніки в населеному пункті, де вона мешкає, не раніше серпня 2022 року, більш точну дату та час в ході слідства встановити не вдалось, почала підшукувати особу, яка посприяє виселенню військових із зайнятої ними будівлі розташованої в зазначеному населеному пункті.

Реалізуючи свої дії, ОСОБА_8 в ході особистої зустрічі з мало знайомим їй громадянином України ОСОБА_10 , яка відбулась 05.09.2022 у місті Одесі, повідомила про те, що у населеному пункті в якому вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , розміщуються українські військовослужбовці та військової техніки, а також попросила про допомогу у вчиненні дій спрямованих на їх виселення із зазначеного населеного пункту в якому вона мешкає.

На вказану пропозицію ОСОБА_10 повідомив, що спробує підшукати особу, яка зможе допомогти їй у вирішенні цього питання.

В подальшому, 16.09.2022 приблизно о 14:00 год. на особисту зустріч з ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , яка відбулась у приміщенні кафе по вулиці Єврейська у місті Білгород - Дністровський, прибув запрошений ним громадянин України ОСОБА_11 , як особа, яка зможе допомогти ОСОБА_8 у виселенні військових з населеного пункту, де вона мешкає.

Під час спілкування ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_11 про місце розташування українських військових та військової техніки, а також надала для огляду мапу ділянок об`єднаного садового масиву «Прибрежне» із чітким позначенням місця дислокації військових, для використання цієї інформації при вчиненні подальших дій, спрямованих на їх виселення.

Надалі, того ж дня, приблизно 15:00 год. проїжджаючи повз об`єднаний садовий масив «Прибрежне» ОСОБА_8 наочно продемонструвала ОСОБА_11 та ОСОБА_10 місце розташування та маршрути пересування сил та засобів українських військових.

При цьому в ході особистого спілкування ОСОБА_8 повідомила про приблизну кількість українських військових та військової техніки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю їх ідентифікації на місцевості. У той же час ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , до цього моменту не було відомо про розташування та маршрути пересування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, у зазначеному вище об`єднаному садовому масиві.

Своїми діями ОСОБА_8 здійснила поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність цієї ухвали, колегія суддів визнає їх обґрунтованими.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України.

Обґрунтованість підозри належно перевірена слідчим суддею та сумнівів у колегії суддів не викликає.
Посилання сторони захисту під час апеляційного розгляду на необґрунтованість підозри, недопустимість зібраних у справі доказів через неправдивість показань ключових свідків сторони обвинувачення - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які, за версією захисту, оговорюють ОСОБА_8 , колегія суддів вважає неприйнятними з огляду на наступне.
Чинними нормами кримінального процесуального законодавства не надано оцінку поняттю «обґрунтована підозра» та не визначено єдиних критеріїв підходу до встановлення її наявності у кримінальному провадженні, в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ, є джерелом права.
Так, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення.
Крім того, ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі.
Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.
Таким чином, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих стороною обвинувачення доказів тих самих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, на підставі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, перелік яких міститься у клопотанні слідчого.
Водночас, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчим суддею на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначено лише ймовірну причетність ОСОБА_8 до кримінального правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину, виходячи з наступних підстав.
Зокрема з показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що в його матері є знайома ОСОБА_8 , яка проживає в АДРЕСА_2 .
Наприкінці серпня 2022 року мати повідомила, що ОСОБА_8 бажає з ним зустрітись та надала номери мобільних телефонів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , по яким він може зв`язатись з ОСОБА_8 . В цей же день він зв`язався з ОСОБА_8 по мобільному телефону. В ході телефонної розмови ОСОБА_8 повідомила, що в с. Прибрежне , де вона проживає, дислокуються українській військові та розміщена війська техніка. Оскільки їй вони заважають, просила зробити так, щоб вони зникли. Він повідомив, що такі питання обговорюються лише при особистій зустріч. Зустрівся із ОСОБА_8 05.09.2022 року в кафе торгівельного центру біля залізничного вокзалу у м. Одесі, при особистій зустрічі ОСОБА_8 підтвердила своє прагнення позбутись українських військових та техніки. На запитання яким чином це зробити, ОСОБА_8 подивилась уверх та змахнула відповідним жестом рукою у верх. Він пообіцяв передати прохання ОСОБА_8 «спеціалісту», на що вона повідомила, що може надати схему розташування будинку, де розміщуються українські військові. З розмови з ОСОБА_8 зробив висновок, що вона просить сприяти у передачі координат місця розташування українського підрозділу для подальшого нанесення по ньому ракетного удару з боку військових РФ. Далі ОСОБА_8 запропонувала ОСОБА_10 зайнятись переоформленням земельних ділянок, власники яких виїхали через війну, запитала, чи зможе він знайти нотаріуса для вирішення цього питання. Він запропонував купити ці ділянки задешево, на що ОСОБА_8 посміхнулась та відповіла про можливість вирішення питання і таким способом.
Також ОСОБА_10 показав, що в подальшому організував ОСОБА_8 зустріч з ОСОБА_11 для встановлення її конкретних намірів щодо українських військових та техніки. В ході їх спільної зустрічі у кафе м. Білогород-Дністровському ОСОБА_8 детально розповіла про місце дислокації військових та військової техніки в с. Прибрежне, запропонувала кинути гранату в місце розташування військових, дістала із своєї сумки аркуш паперу, на якому була намальована схема розташування земельних ділянок та помітила хрестиком місце, де дислокуються військові. Далі ОСОБА_8 , на пропозицію показати це місце на місцевості, вирушила разом з ним та ОСОБА_11 на автомобілі у с. Прибрежне, на місці показала земельну ділянку з будинком, де дислокуються військові та місце, куди заїжджає техніка. Особовий склад український військових домовились називати «котятами» для конспірації розмов (а.с. 26-27, 28-29).
Свідок ОСОБА_11 показав, що 16.09.2022 року ОСОБА_10 познайомив його з ОСОБА_8 , яка прагнула позбутись групи українських військових в одному з населених пунктів Одеської області. Зустріч була організована з метою з`ясування конкретних намірів ОСОБА_8 . При зустрічі ОСОБА_8 повідомила, що в населеному пункті, де вона проживає дислокуються українські військові, а також розміщена військова техніка: приблизно 9 одиниць, з них два вантажних автомобіля, 1 кунг, 2 «Урала», також ОСОБА_8 розповіла про переміщення техніки та військових потягом доби. Повідомила, що в цьому селі була розміщена радіолокаційна станція та один БТР, які маскували сіткою, однак їх все одно було видно. Далі ОСОБА_8 висловила прохання відшукати спосіб, щоб позбутися військових та техніки, оскільки вони заважають мирному життю місцевих мешканців. На запитання з приводу конкретних пропозицій ОСОБА_8 запропонувала кинути гранату в місце розташування військових, в подальшому дістала із своєї сумки аркуш паперу, на якому була намальована схема розташування земельних ділянок та помітила хрестиком місце, де дислокуються військові. Далі ОСОБА_8 , на пропозицію показати це місце на місцевості, вирушила разом з ним та ОСОБА_10 на автомобілі у с. Прибрежне, де на місці показала земельну ділянку з будинком, де дислокуються військові та місце, куди заїжджає техніка ( а.с. 30-31).
З протоколу за результатами НСРД від 20.09.2022 року вбачається, що 16.09.2022 року на підставі ухвали слідчого судді проведено аудіо та відео контроль за особою ОСОБА_8 , в ході якого зафіксовано зустріч ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в автомобілі, де відбувається розмова між ними, в ході якої ОСОБА_8 розповідає, що в селі Прибрежне, де вона проживає, в центрі, дислокуються українські військові та розміщена військова техніка, зокрема 9 легкових автомобілів, дві вантажівки, одна машина кунг, яка виїхала в 09 годин ранку, два важких «Урала». Вказує час, коли військова техніка виїжджає та повертається на місце дислокації. Зазначає, що був один БТР, замаскований, радіолокаційна станція, за якою завжди всі полюють, 15 осіб військового складу, які розміщені в 2 поверховій будівлі, вказала конкретне місце розташування цього будинку. На запитання з приводу конкретних пропозицій ОСОБА_8 відповідає, що хоче позубитись їх назавжди, та буде адекватніше, якщо до них щось прилетить на балкон, або на двір, щоб не зачепило місцевих, оскільки мирним мешканцям не хочеться на небеса летіти разом із військовими. Далі ОСОБА_8 одягає окуляри, розгортає документ, який складений вдвоє та показує його ОСОБА_11 . На вказаному документі знаходиться план-схема села Прибрежне. При цьому ОСОБА_8 каже, що вона з росії. Ручкою ОСОБА_8 помічає на карті місце розташування військових, розповідає як краще заїхати в с. Прибрежене, розповідає, що військові охороняють міст протягом дня, далі міркує, як краще позбутись військових та техніки - гранатами або щоб ракета прилетіла. Далі ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на автомобілі слідують до с. Прибрежне, де ОСОБА_8 на місці показує розташування військових та техніки. В розмові ОСОБА_8 неодноразово згадує «котят» та висловлює своє невдоволення розміщенням військових у с. Прибрежне (а.с. 33-41).
Вказаними доказами беззаперечно спростовуються пояснення ОСОБА_8 суду апеляційної інстанції про те, що вона спілкувалась з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виключно з приводу продажу земельних ділянок, та жодного відношення до розмов про місця дислокації українських військових та військової техніки не вела.
В ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 вилучено план схему земельних ділянок с. Прибрежене з поміткою на ній земельної ділянки під № 509 «хрестиком» та мобільний телефон з номером НОМЕР_2 (а.с. 22-23).
Підозра ОСОБА_8 обґрунтована також і іншими доказами доданими до клопотання зокрема рапортами про результати оперативно-розшукових заходів, в ході яких встановлено причетність ОСОБА_8 до поширення інформації про розміщення військовослужбовців ЗСУ, показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .
Оцінюючи ці докази у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що всупереч твердженням захисту, до клопотання про застосування запобіжного заходу надані достатні матеріали, які на цій початковій стадії кримінального провадження підтверджують ймовірну причетність ОСОБА_8 до скоєння інкримінованого їй злочину за обставин, викладених у клопотанні слідчого та які об`єктивно пов`язують підозрювану з інкримінованим їй кримінальним правопорушенням.
Погоджуючись із доводами апеляційної скарги прокурора про те, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора є об`єктивними, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість в даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочину, що розслідується та наразі інкримінується ОСОБА_8 , об`єктивно та беззаперечно, існує.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Апеляційний суд, при оцінці вірогідності ризику втечі, враховує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, за яке може бути призначено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.
У зв`язку з чим тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній є достатнім мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від слідства та суду, через що висновок слідчого судді про об`єктивне існування цього ризику є обґрунтованим.
Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді про недоведеність прокурором інших ризиків, заявлених у клопотанні.
Так, поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, в умовах воєнного стану.

Апеляційний суд звертає увагу на особливості відповідальності за кримінально карані посягання у сфері охорони основ національноі? безпеки, забезпечення захисту життя, здоров`я, прав і свобод людини в умовах воєнного стану та необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження у суворій відповідності до вимог КПК з метою забезпечення ефективності кримінального провадження, оперативного припинення злочинної діяльності.
Коли особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій, спрямованих на підрив основ національної безпеки України, використовуючи для цього наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, це свідчить як про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки такого злочину, який вчиняється в умовах воєнного стану, так і про підвищену ступінь суспільної небезпечності особи, яка вчиняє відповідні дії.
Враховуючи встановлені досудовим розслідуванням конкретні обставини кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає обґрунтованим та доведеним ризик можливого продовження ОСОБА_8 злочинної діяльності, в разі перебування на свободі, враховуючи, що за версією слідства вона є невдоволеною розміщенням українських військових та української техніки в населеному пункті, де проживає, бажала смерті військовим та знищення військової техніки гранатами або ракетою, підшукувала способи розголошення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних сил України, для чого залучила певних осіб та довела свій злочинний умисел до кінця, що в умовах агресій рф, при продовженні вказаних дій, може призвести до невідворотних наслідків у виді завдання шкоди об`єктам військової та цивільної інфраструктури, негативно вплинути на хід виконання бойових завдань.
Колегія суддів переконана, що запобігти цьому ризику неможливо у разі застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем її проживання, де вона може вільно використовувати інтернет ресурси та інші засоби зв`язку для продовження злочинної діяльності або в разі застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу.
Також, зважаючи на конкретні обставини злочину, що інкримінується ОСОБА_8 , його підвищений ступінь суспільної небезпеки в умовах воєнного стану, апеляційний суд вважає обґрунтованими ризик можливого впливу підозрюваної ОСОБА_8 на свідків в цьому кримінальному провадженні, які викривають її у вчиненні злочину, з метою схиляння до зміни показань.
Ті обставини, що ОСОБА_8 раніше не судима, є пенсіонеркою, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, нівелюються тяжкістю та суспільною небезпекою злочину, в якому вона обґрунтованого підозрюється, тому самі по собі ці обставини не є підставою для обрання підозрюваній менш суворого запобіжного заходу.

Вказані відомості, що характеризують підозрюваної, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого їй злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в її поведінці.
Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про незаконність ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який не здатен запобігти встановленим судом ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити ухвалу без змін;
2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З огляду на викладені апеляційним судом мотиви, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 28.11.2022 року без визначення розміру заставивідповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки їй інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України проти основ національної безпеки України.
Керуючись статями 404, 405, п. 2, 3 ч. 1 ст. 409, 419, 422, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2022 року, якою в рамках у кримінального провадження № 0000272 від 27.02.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Суворово Прохоровського району, Бєлгородської області, РФ, громадянки України, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 28.11.2022 року включно в межах строку досудового розслідування.
Розмір застави не визначати.
Підозрювану ОСОБА_8 затримати у залі Одеського апеляційного суду, взяти її під варту і доставити в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», негайно.
Строк дії ухвали обчислюється з 19.10.2022 року, з моменту оголошення ухвали та припиняє свою дію 28.11.2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення, набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4