Справа № 473/1070/22
Номер провадження 1-кс/473/340/2022
УХВАЛА

"26" травня 2022 р. Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , особи, права якої обмежуються під час досудового слідства - ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000101,

встановив:
до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним 23.05.2022 до ЄРДР за №0000101, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме: транспортного засобу марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, 1998 року випуску, який належить ОСОБА_6 та перебуває в користуванні ОСОБА_4 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключів запалювання від автомобілю марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З метою забезпечення збереження речових доказів, а також для проведення експертних досліджень, об`єктом яких є вищевказане майно, прокурор просила задовольнити вказане клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримала та просила його задовольнити.

ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили обрати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме передати арештоване майно на відповідальне зберігання.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, Вознесенським РУП ГУНП в Миколаївській області 23.05.2022 розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000101 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження під час огляду місця події, що мало місце 23.05.2022, було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, 1998 року випуску (в якому було виявлено пакунок з порошкоподібною речовиною), а також ключі запалювання від вказаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно постанови дізнавача СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 23.05.2022 вилучене в ході огляду майно визнано речовими доказами.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 придбав автомобіль, але не зареєстрував за собою право власності на нього).
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу).

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучений транспортний засіб (разом з ключами запалювання (приналежність головної речі)) відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР,згідно ч.3 ст. 214 КПК України).
При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.
Таким чином, враховуючи проведення досудового розслідування по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, відповідність заявленого в клопотанні майна критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, наявність правових підстав для арешту майна, відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, клопотання прокурора про застосування виду заходу забезпечення кримінального провадження - арешта майна підлягає задоволенню частково, а саме в частині транспортного засобу (разом з ключами запалювання), який підлягає залишенню на данному етапі на майданчинку тимчасового утримання траснпортних засобів з метою забезпечення завдань кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000101 від 23.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, задовольнити частково.
Застосувати вид заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту транспортного засобу «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, 1998 року випуску (разом з ключами запалювання), який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 та перебуває в користуванні ОСОБА_4 .

Транспортний засіб марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, 1998 року випуску (разом з ключами запалювання),залишити на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, будинок № 24.
Зобов`язати дізнавача СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 негайно повернути ОСОБА_4 , вилучене 23.05.2022 року під час проведення огляду місця події майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Копію ухвали надіслати дізнавачу СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 для виконання, а також прокурору та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1