Справа215/2103/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
Учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Кривому Розі в режимі відео конференції з Ржищевським міським судом Київської області кримінальне провадження №0000085 від 09 червня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, має професійно-технічну освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, сапер 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.407 ч.5 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , підрозділ якої тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), перебуваючи на посаді сапера 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу за мобілізацією, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 24 травня 2022 року не з`явився у визначений час до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , командуванню про причини свого вибуття ОСОБА_4 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 04 червня 2022 року близько 09 год. 30 хв., усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи самостійно прибув до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , заявив про вчинений злочин, чим припинив вчиняти правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України за ознаками нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем, призваним за мобілізацією.

Під час досудового розслідування досягнуто угоди від 29.06.2022 р. у вказаному кримінальному провадженні між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного округу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості за ст.407 ч.5 КК України за умовами якої:

1.Підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

2. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 з урахуванням вчинення тяжкого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який приймає безпосередню участь в захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем служби, наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: з`явлення із зізнаннями, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання ним винуватості, сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті, у вигляді 6 (шести) місяців арешту.
На підставі ст. 58 КК України, враховуючи обставини справи та особу підозрюваного, замість призначеного покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту, сторони вважають за можливе призначити покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 6 (шість) місяців із відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.
Підозрюваному при укладанні угоди роз`яснені правила ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у кримінальному правопорушенні передбаченому ст.407 ч.5 КК України, розкаявся та підтвердив добровільність укладення угоди.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ст.474 ч.5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався поясненнями обвинуваченого, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Укладена угода повністю відповідає вимогам ст.469 ч.2, 4 КПК України, та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення передбачене ст.407 ч.5 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, особливо в умовах воєного стану, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Керуючись ст.ст.474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29 червня 2022 року у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000085 від 09 червня 2022 року між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного округу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості за ст.407 ч.5 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити узгоджене сторонами покарання за ст.407 ч.5 КК України, з застосуванням ст.69 КК України 6 (шість) місяців арешту.

На підставі ст. 58 КК України, замість призначеного покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк - 6 (шість) місяців із відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії вироку, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена. СУДДЯ: