№ 1-кп/756/396/22
В И Р О К
Іменем України

18 травня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євпаторія Автономної Республіки Крим, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:
22 червня 2019 року близько 20-ї години 40 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 24, що по вул. Автозаводська м. Києва, підійшов до ОСОБА_9 , який стояв поблизу регульованого пішохідного переходу та очікував на зелений сигнал світлофора. Після цього ОСОБА_10 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, здійснив з пістолету моделі «ПСМ-Р» № НОМЕР_1 , призначеного для відстрілу патронів, споряджених гумовими метальними снарядами травматичної (несмертельної) дії, один постріл у напрямку ОСОБА_9 , завдавши потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді сліпого вогнепального поранення правого передпліччя, а також створив реальну загрозу спричинення тілесних ушкоджень оточуючим, що перебували поряд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що 22 червня 2019 року у вечірній час доби він, очікуючи зелений сигнал світлофора, стояв на розі вулиць Лугова та Автозаводська м. Києва. У цей час до світлофора на велосипеді під`їхав ОСОБА_9 . Коли загорівся жовтий сигнал світлофора, потерпілий ОСОБА_9 зачепив його та продовжив рух на велосипеді, а не зліз з нього, щоб перейти дорогу по пішохідному переходу. На його зауваження, ОСОБА_9 відповів образою, тому він не прицільно провів постіл у бік потерпілого. Свої дії пояснив емоційним стресом, який вплинув на його дії стосовно ОСОБА_9 . У вчиненому кається.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що 22 червня 2019 року у вечірній час доби він їхав на велосипеді по вул. Лугова у напрямку вул. Автозаводська м. Києва. Зупинившись на розі цих вулиць, він очікував на зелений сигнал світлофора, щоб продовжити свій рух. У цей час він побачив ОСОБА_10 , який підійшовши ближче та, з незрозумілих йому причин, направив на нього пістолет і здійснив постріл, спричинивши йому поранення правої руки. Після проведення пострілу ОСОБА_10 сказав про те, що необхідно ходити пішки та пішов далі по вулиці, де через деякий час його затримали працівники поліції.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що 22 червня 2019 року, знаходячись поблизу станції метро «Мінська» у м. Києві, бачила ОСОБА_10 , який у стані алкогольного сп`яніння, розмахував наявним у нього пістолетом. Свої дії ОСОБА_10 продовжив у маршрутному таксі № 24, яке прямувало у напрямку вул. Автозаводської м. Києва. Потім ОСОБА_10 вийшов з маршрутного транспортного засобу на вул. Бережанська. Через деякий час вона бачила, як ОСОБА_10 затримали працівники поліції. Останнім вона розповіла про поведінку обвинуваченого поблизу станції метро «Мінська» та у маршрутному таксі.
Згідно з протоколом про прийняття заяви від 22 червня 2019 року, ОСОБА_12 повідомив, що цього дня близько 20-ї годині 40 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 24, невідома особа, застосовуючи травматичну зброю, із хуліганських спонукань, спричинила йому тілесні ушкодження (а.с. 51 т. 1).
Відповідно до протоколу огляду місця події із фототаблицею, 22 червня 2019 року було проведено огляд ділянки місцевості, розташованої на розі вулиць Автозаводська та Лугова м. Києва, на відстані 25 м від будинку АДРЕСА_3 , під час якого вилучено предмет, схожий на гільзу з написом «9 мм Р.А. «SOBR» (а.с. 62-66 т. 1).
Згідно з протоколом огляду місця пригоди із фототаблицею, 22 червня 2019 року було оглянуто ділянку місцевості, розташовану за 25 м від перехрестя вулиць Автозаводська та Лугова м. Києва, та на відстані 25 м від будинку АДРЕСА_4 , під час якого вилучено предмет, схожий на пістолет, із написом «ПСМ-Р» №ХК А 4601, а також пристрій для зберігання боєприпасів та один набій (а.с. 52-61 т. 1).
Відповідно до протоколу огляду від 22 серпня 2019 року, було оглянуто вміст наданого потерпілим ОСОБА_9 диску із відеозаписами з сайтів «Інстаграм», «Київ Оперативний» та «Еспресо», на яких зображено чоловіка, що знаходиться у громадському місці та у світлий час доби розмахує предметом, схожим на пістолет, а також затримання цього ж самого чоловіка після здійснення пострілу на розі вулиць Автозаводська та ОСОБА_13 . Як повідомив потерпілий ОСОБА_9 на відео зображено одного й того самого чоловіка, що здійснив у нього постріл (а.с. 75-91 т. 1).
Дослідженням носія на якому збережено відеозаписи у судовому засіданні було підтверджено правильність відображення цієї інформації у відповідному протоколі.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 17 липня 2019 року ОСОБА_9 розповів та показав на місці, як саме 22 червня 2019 року близько 20-ї години 40 хвилин ОСОБА_10 здійснив у нього один постріл (а.с. 101-105, 108 т. 3).
У судовому засіданні було досліджено диск із записом слідчого експерименту та підтверджено правильність відображення цієї інформації у відповідному протоколі.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 24 січня 2022 року №042-1845-2021, у ОСОБА_9 на момент звернення по медичну допомогу мало місце сліпе вогнепальне порання нижньої третини правого передпліччя. Описане ушкодження могло утворитися від однократної дії тупого предмета з обмеженою поверхнею контакту, що могло бути наслідком пострілу з вогнепальної зброї, за давністю може відповідати 22.06.2019. Виявлене у ОСОБА_9 тілесне ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (а.с. 55-60 т. 2).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками докази, дійшов висновку, що вони, у відповідності до вимог ст. 85 КПК України, є належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Що стосується питання про винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, то суд ураховує наступне.

Так, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суд має керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним ч. 2 та 4 ст. 17 КПК України.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Аналізуючи надані стороною обвинувачення у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вони беззаперечно вказують на вчинення ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, суд ураховує, що винуватість ОСОБА_10 , окрім показань самого обвинуваченого щодо проведення пострілу у потерпілого, підтверджується показаннями ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 , протоколами огляду місця події, висновком судово-медичної експертизи.

Наведення ж ОСОБА_10 відмінних, від встановлених, причин за яких ним було здійснено постріл у ОСОБА_9 , жодним чином не реабілітує обвинуваченого, а навпаки, указує на очевидність для нього грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю.

Тому, суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся, частково відшкодував моральну шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_10 міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, докази, що його характеризують, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_10 має сім`ю, працевлаштований і за місцем роботи характеризується позитивно, не судимий. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
На підставі викладеного, а також ураховуючи межі санкції інкримінованої статті, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, оскільки інший, більш м`який вид покарання, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого, однак може бути досягнуто при призначенні строку у межах санкції ч.4 ст. 296 КК України.

Разом з тим, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_10 можливі без відбування покарання. У зв`язку з цим, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_10 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 , а також попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.
До початку судового слідства у відповідності до ст. 128 КПК України потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди завданої злочином на суму 100 000 гривень.

У судовому засіданні від 17.05.2022 потерпілий ОСОБА_9 надав розписку про отримання ним 30 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім того вказав, що ОСОБА_10 зобов`язується виплатити до 25 травня 2022 року грошові кошти у сумі 10 000 гривень, а тому ОСОБА_9 не має до ОСОБА_10 претензій морального характеру, окрім вимог відшкодування 10 000 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі викладеного, суд вважає, що протиправність дій ОСОБА_10 та наявність причинного зв`язку між шкодою завданою потерпілому ОСОБА_9 і протиправним діянням обвинуваченого доведена в повному обсязі.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад справедливості, розумності та зважає на моральні страждання ОСОБА_9 у зв`язку із фізичним болем та психологічним стресом, що останній переніс, та вважає за необхідне позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Враховуючи часткове відшкодування ОСОБА_10 моральної шкоди завданої ОСОБА_9 , суд задовольняє цивільний позов на суму 10 000 (десять тисяч) гривень.

У відповідності до вимог ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати понесені в ході досудового слідства за проведення експертиз, що випливають з пред`явленого обвинувачення, а саме: №8-2/634 від 21.08.2019 на суму 3 768, 24 грн. та №042-1845-2021 від 24.01.2022 на суму 1 753 грн.
Речові докази підлягають вирішенню у порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 у рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_10 процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 5 521 (п`ять тисяч п`ятсот двадцять одну) гривню 24 копійки на користь держави (ГУК у м. Києві/Оболонський район 24060300, , рахунок UA 00026006, банк отримувача: Казначейство України, найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження.
Речові докази по справі, а саме: CD-R диск із відеозаписами - залишити при матеріалах кримінального провадження; пістолет «ПСМ-Р» №ХК А 4601, пристрій для зберігання боєприпасів, один набій, - конфіскувати в дохід держави як знаряддя злочину; гільзу та марлевий тампон знищити.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1