ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1849/22

Провадження № 11-кп/4820/665/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000112 від 06.05.2022 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2022 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2022 року строк тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утримані двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14 квітня 2022 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, продовжено по 01 жовтня 2022 року включно.
Визначено у даному кримінальному провадженні заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн., в разі внесення якої, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 на строк по 01 жовтня 2022 року включно наступні обов`язки:
-прибувати до суду за кожною вимогою;
-не відлучатися з населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
-утриматись від спілкування з особами, які є свідками в даному кримінальному провадженні.
У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Своє рішення суд мотивував тим, що заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, ризик переховування від суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшилися та вони виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу в частині продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, постановити нову, якою змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час.
При цьому вказує, що сторона захисту вказувала, що прокурором не доведено наявність ризиків, які б свідчили про необхідність утримувати ОСОБА_5 під вартою, зокрема він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, проживає з матір`ю та братом, обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років. Крім того, 02 травня 2022 року підписав контракт добровольця територіальної оборони, а тому перебування під вартою перешкоджає йому виконувати покладені на нього цим контрактом обов`язки.
Зазначає, що до початку розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, потерпілим ОСОБА_7 подано до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області клопотання про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, а тому судом закрито кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Отже, на момент розгляду клопотань про продовження та зміну запобіжного заходу, ОСОБА_5 обвинувачувався лише у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за яким він ще на досудовому розслідуванні повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся та активно сприяв у розкритті злочину, потерпілі у вказаному кримінальному провадженні відсутні, шкода злочином не заподіяна, цивільний позов не заявлявся.
Посилається і на те, що суд необґрунтовано прийшов до висновку, що існують такі ризики, як переховування від суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вважає, що у своєму клопотанні прокурор лише формально зазначив про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 . При цьому не обґрунтував належним чином, чому обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу не зможе виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та чому такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

У даному випадку клопотань про розгляд апеляційної скарги за участю сторін не надходило.
Встановлено, що на розгляді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.
Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід в вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність ризиків, які б давали суду підстави вважати, що обвинувачений може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та про наявність підстав для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суперечать дослідженим матеріалам провадження та не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Вказані вимоги судом першої інстанції, на думку колегії суддів, дотримані.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції виходив з того, що останній обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, а тому перебуваючи на волі та зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку доведення винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, може переховуватися від суду.
Крім того, ОСОБА_5 будучи судимим 14 квітня 2022 року вироком Старокостянтинівського районного суду за ч.1 ст.186 КК України, вчинив інші кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.2 ст.309 КК України, що свідчить про те, що ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.
На думку колегії суддів, вказані обставини свідчать про те, що застосування до ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 КПК України.
Твердження захисника обвинуваченого про те, що ОСОБА_5 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, проживає з матір`ю та братом, не є визначальними та не можуть слугувати підставами для скасування ухвали суду, позаяк не свідчать про те, що раніше заявлені та доведені ризики зменшились чи зникли.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини, в тому числі і ті, на які посилається захисник.

Отже необґрунтованими є доводи апеляційної скарги захисника про необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який на думку колегії суддів, не зможе забезпечити мету запобіжного заходу.
Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі про те, що ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 03 серпня 2022 року було закрито провадження відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, оскільки вказана підстава не спростовує ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення.

Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні суду першої інстанцій.

Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому колегія суддів вважає необхідним ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 01 жовтня 2022 року із визначенням застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3