Справа №583/1779/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/478/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми у режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 вересня 2021 року, якою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження № 0000348 від 03 червня 2018 року за обвинуваченням

- ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України,

- ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,

- ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України,

- ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України.

В рамках даного кримінального провадження з клопотаннями продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб без права внесення застави звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , які вмотивовані тим, що строк тримання під вартою обвинувачених встановлений ухвалою суду від 15 липня 2021 року закінчується 18 вересня 2021 року, ризики, які існували при обранні відносно обвинувачених запобіжного заходу, не зменшились, залишились актуальними і на даний час і запобігти цим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 захисник ОСОБА_12 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 звернулися з клопотаннями про зміну запобіжного заходу на запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 вересня 2021 року у задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу було відмовлено.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до 24 години 00 хвилин 07 листопада 2021 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_12 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 звернулися до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 просить ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 вересня 2021 року скасувати, обрати обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації та фактичного проживання, з застосуванням засобів електронного контролю.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_10 виконувати наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою (викликом) до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим і свідками та, у разі встановлення, з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

У поданих апеляційних скаргах обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , кожний окремо, просять застосувати відносно них запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Вимоги апеляційної скарги захисник ОСОБА_12 , посилаючись на норми національного законодавства, якими визначено вирішення питань пов`язаних з продовженням строку тримання під вартою, практику Верховного Суду, Конституційного Суду України, Європейського Суду з прав людини, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, обґрунтовує тим:

- що обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не є обґрунтованим та таким, що відповідає стандарту «доведення поза розумним сумнівом», оскільки на обґрунтованість підозри мають бути надані деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано, однак, у прийнятому рішенні щодо обґрунтованості підозри обвинувачених у вчиненні інкримінованих ним злочинів суд обмежується лише припущеннями;

- що в частині встановлених ризиків, сторона обвинувачення та суд посилаються на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України, а у якості доказового доведення наявності вказаних ризиків зазначають, що вказані ризики існують, не зменшились та їх існування не закінчилось, при цьому, сторона обвинувачення на підтвердження наявності вказаних ризиків, до клопотань не долучила жодних доказів, а суд, за відсутності таких доказів, фактично, перебрав на себе обов`язки сторони обвинувачення і послався виключно на власні припущення, що не відповідає критерію належного обґрунтування та вмотивованості рішення;

- що не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і прокурором не доведено належним чином неможливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, а суд не надав вказаним обставинам належної оцінки і всі заперечення сторони захисту на клопотання прокурора проігнорував, зазначив лише, що не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що вказує на упередженість, відсутність об`єктивності суду, обмежує сторону захисту у реалізації прав та вказує на пріоритет сторони обвинувачення;

- що суд прямо вказую на недоведеність стороною захисту відсутності ризиків, однак не враховує, що існування ризиків, недостатність застосування більш м`якого запобіжною заходу сторона обвинувачення також жодним доказом не підтвердила, будує це виключно на припущеннях, з повною відсутністю посилань на докази і обгрунтування обставин про існування ризиків;

- що судом не врахована ситуація з пандемією в Україні та не дотримані рекомендацій європейських інституцій щодо врахування судами, органами прокуратури і досудового розслідування умов пандемії як однієї з обставин, що мають враховуватися при обранні тримання під вартою, чи зміні іншого запобіжного заходу на тримання під вартою та пошук можливостей застосування у разі потреби альтернатив.

Враховуючи відсутність належного доказового доведення обґрунтованості пред`явленої підозри, а також зважаючи на відсутність будь-яких доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, захисник вважає, що оскаржувана ухвала підлягає до скасування.

Свої вимоги, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обґрунтовують аналогічними доводами, а саме, що оскаржувана ухвала є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає до скасування, оскільки судом не було взято до уваги ті обставини, що у клопотанні прокурора існування ризиків жодним чином не доведено. Що їх перебування під вартою є вже досить тривалим з вини органів обвинувачення та судів, що у даній справі відбувається втручання у систему документообігу, а клопотання про продовження їм строку тримання під вартою, які і ухвали є ідентичними.

Обвинувачений ОСОБА_9 додатково посилається на те, що суд не взяв до уваги наявність у нього двох малолітніх дітей.

Додатково, у поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_8 зазначає, що суд не врахував, що за станом здоров`я він потребує лікування, а також, що він є особою, раніше не судимою, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, малолітню дитину - інваліда, є головою Громадської організації «Атлант».

Обвинувачений ОСОБА_7 додатково в апеляційній скарзі зазначає, що суд не врахував того, що він будучи під домашнім арештом, його не порушував, а також не прийняв до уваги, що у нього є мати похилого віку, яка потребує постійного догляду.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводи обвинувачених та їх захисників на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який щодо задоволення апеляційних скарг заперечував, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Колегії суддів вважає, що суд першої інстанції, при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у повному обсязі дотримався вищезазначених вимог закону.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000348 від 03 серпня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні умисних злочинів.

Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без права внесення застави, які обґрунтовані тим, що строк тримання під вартою останніх закінчується 18 вересня 2021 року, а ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченим запобіжного заходу не зменшились та залишились актуальними і на даний час, що свідчить про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

У свою чергу, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з покладенням відповідних обов`язків, посилаючись на те, що такий запобіжний захід зможе забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Перевіряючи доводи клопотань прокурора на предмет існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на думку колегії суддів, суд дійшов вірного висновку про їх актуальність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчать ті обставини, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можуть переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні кількох умисних особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді понад 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то він існує і не зменшився, оскільки у даному кримінальному провадженні є свідки та потерпілі, місце проживання яких відомо обвинуваченим та на яких останні, перебуваючи на волі, можуть незаконно впливати з метою зміни показів на свою користь. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існує у зв`язку з тим, що у обвинувачених нестабільне матеріальне становище та відсутні постійні джерела доходів. При цьому, обставин, за яких можливо було б дійти висновку про можливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, судом встановлено не було.

Таким чином, на спростування доводів апеляційної скарги захисника, суд, не лише з врахуванням тяжкості майбутнього покарання, а й інших обставин, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотань обвинувачених та захисника та задовольнив клопотання, подані прокурором, оскільки продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним і спрямованим на запобігання спробам обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, зазначаючи в апеляційних скаргах про те, що висновок суду щодо існуючих ризиків побудований без будь яких доказів, виключно на припущеннях, апелянти не вказують беззаперечних підстав, які такий висновок спростували б та свідчили про те, що встановлені судом ризики зменшились або не існують, в той час, як, обставини, на які вказують в апеляційних скаргах додатково, кожний окремо, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 існували і на час вчинення ними злочинів та не стали для цього перепоною останнім, а тому, не є такими, за яких запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягав би зміні на більш м`який запобіжний захід.

Що стосується доводів апеляційних скарг обвинувачених про те, що їх перебування під вартою є вже досить тривалим з вини органів обвинувачення та судів, що у даній справі відбувається втручання у систему документообігу, а клопотання про продовження їм строку тримання під вартою, які і ухвали є ідентичними, то на підтвердження чи спростовування зазначеного матеріали даного провадження, які надійшли на розгляду до апеляційного суду, доказів не містять.

Крім того, на спростування доводів апелянтів щодо неврахування судом першої інстанції, при продовженні їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, європейської практики, колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, саме з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що апелянти обвинувачуються у вчиненні, в тому числі, злочину, який становить небезпеку для суспільства, суд першої інстанції, враховуючи суспільний інтерес, який має більшу вагу над повагою до свободи особи, і з цих підстав, вірно продовжив строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що у даному випадку є виправданим, а підстав вважати недоведеним необхідність його продовження, та що можливо застосувати до обвинувачених більш м`які запобіжні заходи, в даному випадку, колегією суддів не встановлено.

Крім того, на спростування доводів захисника щодо неврахування судом ситуації з пандемією в Україні та не дотримані, у зв`язку з цим, рекомендацій європейських інституцій, колегія суддів, з врахуванням постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)», зазначає, що продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто, перебування в умовах ізоляції від суспільства, за відсутності альтернатив, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, а також безпеку, з врахуванням надзвичайної ситуації у державі, спричиненої пандемією та сприятиме, у такий спосіб, захисту їх здоров`я.

За таких обставин, з врахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена у відповідності до вимог національного законодавства та з врахуванням Європейської практики, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинувачених та захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 вересня 2021 року, якою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто до 24 години 07 листопада 2021 року - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4