Ухвала

Іменем України

25 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 233/1407/22

провадження № 51- 3222 впс 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 про направлення кримінального провадження № 0000373 від 20 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 про направлення кримінального провадження № 0000373 від 20 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а саме з Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Клопотання мотивоване тим, що до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає розгляду питання. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду клопотання не надходило.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Частиною 3 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 мотивовано тим, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним на військову службу під час мобілізації на посаду кулеметника 2 відділення 3 взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (ІНФОРМАЦІЯ_1), будучи обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог статей 17, 65 Конституції України, статей 11, 29, 35, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 1, 11, 17 Закону України «Про оборону України», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, 02 травня 2022 року, перебуваючи на шикуванні особового складу підрозділу вказаної військової частини у АДРЕСА_1, відкрито відмовився виконати наказ начальника - тимчасово виконуючого обов`язки командира 71 окремого батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (ІНФОРМАЦІЯ_1) полковника ОСОБА_2 зайняти оборону по певному рубежу, чим вчинив непокору - відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

Обґрунтовуючи необхідність задоволення клопотання, захисник покликається на те, що Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області працює в умовах воєнного стану в дистанційному режимі, судові засідання здійснюються в режимі відеоконференції, на його переконання проведення судового розгляду в режимі відеоконференції суттєво обмежує право обвинуваченого ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, позбавляє можливості безпосередньо брати участь у дослідженні доказів, допиті свідків. Також захисник посилається на положення ч. 9 ст. 352 КПК України (у клопотанні помилково зазначено ч. 2 ст. 352 КПК України), якими регламентовано порядок допиту свідка у виняткових випадках з використанням технічних засобів з іншого приміщення, у тому числі за межами приміщення суду, на його думку, КПК України прямо забороняє допит свідка поза приміщенням суду при відсутності виключних випадків. Крім того, захисник зазначає, що дистанційний розгляд кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 буде порушувати принцип розумності строку розгляду справи, оскільки, приймаючи рішення про дистанційний розгляд справ, Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області фактично стверджує, що є певні загрози взагалі подальшого здійснення правосуддя вказаним судом, що підтверджується досить близькою відстанню територій, на яких зараз в Донецькій області ведуться активні бойові дії.

Зважаючи на викладені обставини, сторона захисту просить передати справу на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, за місцем завершення досудового розслідування.

У відповідь на запит Верховного Суду Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області повідомив, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, перебуває у провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з 06 вересня 2022 року на стадії підготовчого провадження, підготовче судове засідання призначено на 04 листопада 2022 року.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, воєнний стан в Україні введено на 30 діб, на теперішній час воєнний стан продовжено до 21 листопада 2022 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України, яка регулює особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану (в редакції Закону України № 2462-IX від 27 липня 2022 року), під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до обвинувального акту, досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 402 КК Україниздійснювалось Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, обвинувальний акт складено та затверджено прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил 06 вересня 2022 року у приміщенні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, за адресою: м. Дніпро, проспект Гагаріна, 26.Обвинувальний акт було скеровано до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 9 ст. 615 КПК України.

Враховуючи викладене, доводи захисника про направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_1 до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з порушенням правил територіальної підсудності є необґрунтованими.

Крім того, доводи захисника про пряму заборону нормами КПК України допиту свідка поза приміщенням суду при відсутності виключних випадків, а сам по собі дистанційний судовий розгляд унеможливить допит свідків у приміщенні суду з посиланням на ч. 9 ст. 352 КПК України є неспроможними, оскільки правилами ч. 9 ст. 352 КПК України регламентовано випадки, коли необхідно забезпечити безпеку свідка, проведення допиту свідка з використанням технічних засобів з іншого приміщення, у тому числі за межами приміщення суду, або в інший спосіб, що унеможливлює його ідентифікацію. У даному випадку можливо проводити допит свідків у приміщенні іншого суду у режимі відеоконференції з Костянтинівським міськрайсудом Донецької області.

З огляду на викладене, враховуючи зміст положень статей 32, 34, 615 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника та направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_1 для його розгляду по суті до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, а виняткових випадків не встановлено.

Таким чином клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 про направлення кримінального провадження № 0000373 від 20 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а саме з Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 32, 34, 615 КПК України, Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 про направлення кримінального провадження № 0000373 від 20 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5