465/5082/22
1-кс/465/1612/22
У Х В А Л А
про накладення арешту

06.09.2022 року місто Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000318 від 04.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Дізнавач СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія видане ОСОБА_5 , серія НОМЕР_1 .

Клопотання мотивує тим, що д осудовим розслідуванням встановлено: 03.09.2022 року в ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області надійшов рапорт поліцейського про те, що 03.09.2022 близько 23.10 по вул. Кн. Ольги зупинено автомобіль ВАЗ 217230, водій якого ОСОБА_5 пред`явив посвідчення водія з ознаками підробки серії № НОМЕР_2 .

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 добровільно надав посвідчення водія видане на його ім`я ОСОБА_5 , серія НОМЕР_1 .

05.09.2022 року вищезазначене посвідчення було визнане речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

У разі не застосування арешту майна, яке було виявлено та вилучено під час проведення огляду місця події в приміщенні ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області за адресою: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 65, призведе до приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування чи передачі майна.

Як встановлено досудовим розслідуванням, що посвідчення водія видане ОСОБА_5 , серія НОМЕР_1 може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому може використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В ході проведення досудового розслідування виникла у необхідність у проведенні ряду судово-криміналістичних експертиз по даному кримінальному провадженню, а також є ймовірність, що вилучене майно може бути приховуваним, пошкодженим, зникненим, втраченим, знищеним, використання, перетворення, пересування, передача, відчуження, яких може унеможливити встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення.

Прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі.

ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, 06.09.2022 року надіслав клопотання у якому не заперечує щодо накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія видане ОСОБА_5 , серія НОМЕР_1 , просить клопотання розглядати у його відсутності

Дослідивши матеріали клопотання, доходжу таких висновків.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Вказаною нормою передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Таким чином, слідчий вказує, що станом на сьогоднішній день існує необхідність збереження транспортного засобу як речового доказу.

Враховуючи вимоги ст. 98 КПК України, з врахуванням представлених в справі доказів, вважаю, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом та існують підстави вважати, що вищезазначений транспортний засіб є предметом кримінально-протиправних дій, має важливе доказове значення для даного кримінального провадження.

Отже, збереження речових доказів, необхідне для запобігання подальшого їх відчуження, розпорядження, знищення, має важливе значення для кримінального провадження, а майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи доведення слідчим правових підстав для арешту майна, необхідність визначення обмежень які встановлюються при накладенні арешту, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доходжу висновку, що наявні правові підстави для арешту майна, передбачені ст.170 КПК України, клопотання є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія видане ОСОБА_5 , серія НОМЕР_1 .

Заборонити на термін накладення арешту відчуження, розпоряджання (реалізацію) та використання фізичним та юридичним особам вказаних вище речей до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1