Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/591/22
Провадження №1-кп/523/1036/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

09.08.2022 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого та його захисника адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001525 від 17 листопада 2021 року, із звинувачення

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Свердловську (в даний час - м. Довжанську) Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, утримуючого дві малолітні дитини, офіційно не працевлаштованого, засудженого:

- вироком Свердловського міського суду Луганської області від 12 грудня 2002 року, за ч.3 ст.206, ст.42, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- вироком Свердловського міського суду Луганської області від 26 вересня 2006 року, за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від його відбування, із застосуванням ст.75 цього ж кодексу, з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Свердловського міського суду Луганської області від 09 липня 2007 року, за ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ст.71 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 1 місяць;

- вироком Краснодонського міського суду Луганської області від 10 лютого 2009 року, за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 9 місяців;

- вироком Свердловського міського суду Луганської області від 11 травня 2012 року, за ч.1 ст.187 КК України, із застосуванням ст.71 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців;

- вироком апеляційного суду Одеської області від 28 березня 2019 року, за ч.2 ст.187 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, із конфіскацією належного засудженому майна;

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2019 року, за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.3 ст.357 КК України, із застосуванням ст.71 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, із конфіскацією належного засудженому майна;

- вироком Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2019 року, за ч.2 ст.289 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і 1 місяць, із конфіскацією належного засудженому майна, звільненого 17 вересня 2021 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.357 КК України,

в с т а н о в и в:

Розбійний напад на ОСОБА_7 та викрадення належного йому офіційного документу

Близько 00 годин 30 хвилин 17 листопада 2021 року ОСОБА_12 , будучи судимим за ст.187 КК України, перебуваючи на першому поверсі другої парадної буд. АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та умислом на заволодіння майном раніше незнайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до потерпілого ззаду в момент, коли той увійшов в ліфтову кабіну, та наніс молотком для укладення тротуарної плитки удар в потиличну частину голови останнього, чим спричинив потерпілому визнану в якості легкого тілесного ушкодження забійну рану тім`яної ділянки справа, яке не було небезпечним для життя, мало скороминущі наслідки, тривалістю не більш як 21 день.

В наступний момент, коли потерпілий обернувся та намагався затулити обличчя лівою рукою, ОСОБА_12 , продовжуючи раніше виниклий умисел, наніс декілька ударів цим же молотком по голові ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому визнані в якості легких тілесних ушкоджень забійні рани тім`яної ділянки справа, які викликали розлад здоров`я, тривалістю не більш як 21 день.

В той же час ОСОБА_7 , втративши рівновагу, впав на лівий бік, отримавши визнане в якості середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому основної фаланги четвертого пальця лівої кисті, із зміщенням відламків, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день.

Подолавши такими діями опір потерпілого, обвинувачений шляхом ривку вирвав з руки ОСОБА_7 належний тому мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою № НОМЕР_3 , вартістю 5500 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Оглядаючи відібраний у потерпілого телефон, ОСОБА_12 виявив в чохлі, банківську картку № НОМЕР_4 , емітовану АТ «Перший міжнародний український банк» на ім`я ОСОБА_7 .

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.2, 1.4, 1.14 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківська картка є офіційним документом спеціальним платіжним засобом, який містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, банк та отримувача, а також надають право останній особі одержувати, зберігати та використовувати інформацію про пенсійні кошти та інші грошові надходження на рахунках, а також забезпечують користувачеві доступ до банківських рахунків.

Близько 00 годин 58 хвилин цієї ж доби ОСОБА_12 , діючи з корисливих мотивів та з раптово виниклим іншим умислом, спрямованим на викрадення даної банківської картки, з метою заволодіння розміщених на ній грошових коштів, прийшов до магазину, розташованого за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольського, буд.№131, де вказаною банківською карткою розрахувався за особисті покупки, на загальну суму 935,44 грн.

Таким чином, вищезазначеними діями обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду в загальному розмірі 6435,44 грн.

Пограбування ОСОБА_8 .

Близько 23 години 00 хвилин 21 листопада 2021 року ОСОБА_12 , будучи судимим за ст.ст.185,186,187 та ст.190 КК України, перебуваючи біля Одеської загальноосвітньої школи №49, за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, буд.№10, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та умислом на заволодіння майном раніше незнайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наблизився до того із-заду та, застосовуючи насильство, яке не було небезпечним для життя і здоров`я останнього, наніс один удар кулаком в потилицю потерпілого, від якого ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав спиною на землю.

В наступний момент обвинувачений, нахилившись над потерпілим, наніс тому декілька ударів кулаком в обличчя та тулуб, чим спричинив ОСОБА_8 визнані в якості легких тілесних ушкоджень: синці та садна потиличної ділянки зліва, садна лобної ділянки, синець лівої завушної ділянки, садна шиї справа, які як в сукупності, так і окремо, мали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів.

Подолавши таким чином можливий опір потерпілого, ОСОБА_13 вирвав з плеча ОСОБА_8 належні тому: сумку чорного кольору, вартістю 500 грн, в якій були поміщені грошові кошти в сумі 100 грн, мобільний телефон «Nomi», imei 1: НОМЕР_5 ; imei 2: НОМЕР_6 , з сім-карткою № НОМЕР_7 , вартістю 500 грн, а також паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, видані на ім`я потерпілого (без матеріальної цінності для останнього), якими обвинувачений розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, вищезазначеними діями обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду в загальному розмірі 1100 грн.

Обвинувачений вину в першому із вищезазначених епізодів не визнав та показав про оговорення його потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_14 , з останньою із яких у нього раніше виникали конфлікти з приводу недотримання ним карантинного режиму в магазині, де та працює продавцем, а також можливого неправомірного використання свідком шкільного грошового фонду. При цьому, стосовно реалізації мобільного телефону через свідка ОСОБА_15 , обвинувачений показав, що за пару днів до 17 листопада 2021 року він дійсно просив останнього продати мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7», що належав його дружині, тобто предметом продажу не був телефон потерпілого ОСОБА_7 .

Щодо другого епізоду ОСОБА_13 показав, що після 23 години 21 листопада минулого року він вийшов із дому в аптеку та, проходячи біля розташованої по вул. Давида Ойстраха, в м. Одесі, будівлі школи, зустрів п`янкого та сплячого на бордюрі раніше незнайомого йому чоловіка, із сумкою на плечі. З`ясувавши, що потерпілий міцно спить, обвинувачений, без застосування будь-якого насильства, забрав належну останньому сумку, в якій виявив мобільний телефон та загальногромадянський паспорт.

Незважаючи на отримані невизнавальні показання вина ОСОБА_13 у вчиненому підтверджується наступною сукупністю досліджених доказів.

Розбійний напад на ОСОБА_7 та викрадення належного йому офіційного документу

Потерпілий ОСОБА_7 в суді показав, що після опівночі одного із днів середини листопада минулого року він повертався додому, зайшов до другої парадної буд. АДРЕСА_3 , підійшов до ліфту, викликав кабіну та зробив крок у відчинені двері. В цей же момент він отримав ззаду удар якимось предметом в потиличну частину голови, на який розвернувся до нападника та інстинктивно прикрив обличчя руками, на що знову отримав численні інші сильні удари цим же предметом в область голови, від чого впав на лівий бік. Наслідком падіння став перелом одного із пальців лівої кисті руки. В той же час, в його правій руці був мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7», в прозорому чохлі, де також знаходилася зовнішньо добре видима банківська картка, імітована банком ПУМБ. Нападник припинив наносити йому удари по голові лише після того, як він ( ОСОБА_7 ) випустив телефон із банківською карткою із правої руки, після чого нападник збіг з ними із місця події.

Як вбачається з подальших показань ОСОБА_7 він повідомив про напад своїх знайомих, які прибули до місця події, де разом з правоохоронцями виявили поламаний молоток, яким нападник наносив йому удари. На думку потерпілого, від більш тяжких тілесних ушкоджень його врятував верхній одяг з капюшоном на голові. Ще через 20 хвилин з відібраної у потерпілого банківської картки були списані гроші в сумі близько 960 грн. Щодо вартості відібраного телефону потерпілий зазначив, що купував його два роки назад за 5500 грн.

Стосовно особи нападника ОСОБА_7 зазначив, що хоча і погано розгледів того обличчя, проте впевнено в суді показує на причетність до нападу саме ОСОБА_13 , якого добре запам`ятав за злим поглядом очей. Щодо процедури проведення під час досудового розслідування впізнання ОСОБА_13 потерпілий показав, що ця слідча дія відбувалася без участі понятих.

Свідок ОСОБА_14 в суді показала, що в один із днів листопада минулого року працювала продавцем в нічній зміні, в магазині «Домашній», розташованому в м. Одесі, по пр-ту Добровольського, буд.№131. Після 24 години в магазині здійснював купівлю продуктів харчування раніше знайомий їй ОСОБА_13 , який безрезультатно намагався розрахуватися банківською карткою, оскільки не знав пін-коду. Свідок, будучи знайомою із співмешканкою обвинуваченого, припустила, що ця банківська картка належить останній, а тому допомогла ОСОБА_13 розбити купівлю на декілька менших за обсягом транзакцій, що не вимагали введення пін-коду. Через пару днів свідку зателефонувала роботодавець та розпитала про вищезазначений випадок, а наступного дня з цього ж питання до магазину прибули правоохоронці, через що ОСОБА_14 добре запам`ятала вищевикладені обставини.

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 грудня 2021 року свідок ОСОБА_14 , в присутності понятих, за сукупністю рис обличчя, розрізом губ, очей, овалу голови впізнала ОСОБА_12 , як особу, яка купувала продукти в магазині «Домашній» близько 01 години 00 хвилин 17 листопада 2021 року (т.2 а.п.20-22).

Свідок ОСОБА_15 в суді показав, що в листопаді минулого року раніше знайомий ОСОБА_13 попросив його реалізувати мобільний телефон, невідомої свідку моделі, а також без будь-якого уточнення щодо його належності. ОСОБА_15 збув цей телефон знайомому реалізатору на ринку «Північний», а отримані від того кошти передав обвинуваченому.

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 грудня 2021 року свідок ОСОБА_15 , в присутності понятих, за сукупністю рис обличчя, розрізом губ, очей впізнав ОСОБА_12 , як особу, яка 17 листопада 2021 року зустрілася з ним та передала для продажу мобільний телефон на ринку «Північний» (т.2 а.п.17-19).

Свідок ОСОБА_16 в суді показав, що в листопаді минулого року, перебуваючи на своєму робочому місці в торгівельній точці на ринку «Північний», придбав за 1000 грн у раніше знайомого ОСОБА_15 заблокований мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7», який в подальшому зумів розблокувати та перепродати. Про неналежність ОСОБА_15 цього телефону останній не повідомляв, лише пояснив, що забув пін-код. В подальшому до свідка прибули співробітники поліції для з`ясування долі цього ж телефона та повідомили, що той є краденим.

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 грудня 2021 року свідок ОСОБА_16 , в присутності понятих, за сукупністю рис обличчя, розрізом губ, очей впізнав ОСОБА_15 , як особу, у якої 17 листопада 2021 року він придбав за 1000 грн мобільний телефон на ринку «Північний» (т.2 а.п.14-16).

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинений злочин від 17 листопада 2021 року ОСОБА_7 просить керівника територіального органу поліції розпочати кримінальне провадження та притягнути до відповідальності невідому особу, яка близько 00 годин 30 хвилин цієї ж доби, перебуваючи на першому поверсі, в другій парадній буд.№18, по вул. Давида Ойстраха, відкрито викрала належний потерпілому мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7», imei повідомить пізніше, з сім-картою № НОМЕР_3 , під чохлом знаходилась банківська картка банку ПУМБ. Сума збитку дорівнює 5500 грн (т.1 а.п.229).

Як вбачається із протоколу огляду від 17 листопада 2021 року слідчим, в присутності спеціаліста та понятих, було оглянуто вищезазначене місце нападу, з якого було вилучено зіскоби та змиви речовини бурого кольору, а також предмет, зовні схожий на молоток (т.1 а.п.230-239).

Вилучений з місця події предмет, зовні схожий на молоток, в цей же день, під відповідний протокол, було оглянуто слідчим, із встановленням індивідуально-визначених ознак цього предмета (молоток розбірний, дерев`яне руків`я, верхня металева частина має з боків гумові накладки, із слідами речовини бурого кольору), після чого постановою долучено до провадження в якості речового доказу та передано до камери схову територіального органу поліції на відповідальне зберігання (т.2 а.п.242-245).

Як вбачається із висновку судово-медичної експертизи №2199 від 21 грудня 2021 року у ОСОБА_7 були виявлені наступні ушкодження: визнане в якості легкого тілесного ушкодження забійна рана тім`яної ділянки справа, яке не було небезпечним для життя, мало скороминущі наслідки, тривалістю не більш як 21 день; визнані в якості легких тілесних ушкоджень забійні рани тім`яної ділянки справа, які викликали розлад здоров`я, тривалістю не більш як 21 день; визнане в якості середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому основної фаланги четвертого пальця лівої кисті, із зміщенням відламків, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день.

Вказані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися. В механізмі виникнення ушкоджень могли мати місце удари, тертя. Ушкодження могли бути заподіяні 17 листопада 2021 року (т.2 а.п.5-6).

Відповідно до висновку судово-медичної цитологічної експертизи №2199 від 21 грудня 2021 року на розбірному молотку, вилученому в ході огляду місця події, виявлено білок людини, кров, клітини ендотелію (судин) і багатошарові пласти епідермісу особи чоловічої генетичної статі. При визначенні групової приналежності крові та клітин не виключається можливість їх походження і від потерпілого ОСОБА_7 (т.2 а.п.9-13).

Потерпілим ОСОБА_7 добровільно видано слідчому ксерокопію коробки, гарантійного талону від відібраного у нього телефону, а також роздруківку інформації про рух коштів за належним йому рахунком в АТ «ПУМБ» № НОМЕР_8 за період з 16 листопада 2021 року по 19 листопада 2021 року, з яких вбачається, що предметом злочину є мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , а списання коштів з відібраної у нього банківської картки відбулося в період часу з 00 годин 59 хвилин до 01 години 08 хвилин 17 листопада 2021 року чотирма купівлями, здійсненими в касі №1 магазину «Домашній», м. Одеси, на суми 202 грн, 199,90 грн, 303 грн, 230,54 грн, а всього, на загальну суму 935,44 грн (т.1 а.п.247-248, т.2 а.п.1).

Надану потерпілим роздруківку 23 листопада 2021 року, під відповідний протокол, було оглянуто слідчим, із встановленням вищезазначених даних, після чого постановою долучено до провадження в якості речового доказу безпосередньо до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.п.249-250).

Наданий власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , ФОП ОСОБА_17 протокол роботи каси №1 від 17 листопада 2021 року, під відповідний протокол, було оглянуто слідчим, із встановленням даних про оплату за придбання та найменування товарів, в період часу з 00 годин 59 хвилин до 01 години 08 хвилин чотирма купівлями, на суми 202 грн, 199,90 грн, 303 грн, 230,54 грн, а всього, на загальну суму 935,44 грн, після чого постановою долучено до провадження в якості речового доказу безпосередньо до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.п.23-25).

Оцінюючи сукупність викладених доказів, суд дійшов наступного.

В основу заперечень пред`явленого обвинувачення сторона захисту покладає доводи про недоведеність участі саме ОСОБА_13 в розбійному нападі на ОСОБА_7 .

Суд з цим не погоджується.

Потерпілий, будучи обізнаним з відповідними правами та обов`язками, приведеним в суді до присяги, попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, пояснив, що зумів в момент нападу на нього розгледіти в особі нападника саме ОСОБА_13 , особливо запам`ятавши вигляд його очей.

Незважаючи на те, що суд виключає із обсягу обвинувальних доказів протокол впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 під час досудового розслідування, оскільки згідно показань в суді останнього ця процедура відбулась без участі понятих, така обставина не впливає на правдивість показань ОСОБА_7 .

Як вбачається із сукупності показань в суді свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також змісту протоколів про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, саме в добу нападу на ОСОБА_7 17 листопада 2021 року обвинувачений позбувся мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 7», модель якого є аналогічною відібраному у потерпілого.

Суд не знаходить підстав для визнання в якості недопустимих чи неналежних доказів зазначені протоколи про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, оскільки процесуальний закон не вимагає обов`язкового проведення впізнання затриманої особи як пріоритетного по відношенню до впізнання особи за фотознімками, тобто слідчий самостійно обирає тактику та методику зібрання таких рівноцінних за значенням обвинувальних доказів.

Окрім того, як вбачається із показань свідка ОСОБА_14 та письмових доказів про рух коштів з банківської картки потерпілого саме ОСОБА_13 , через незначний проміжок часу після нападу, використав відібрану у ОСОБА_7 банківську картку, грошовими коштами з якої оплатив придання товару в магазині «Домашній».

Довід обвинуваченого про його можливе оговорення цим свідком є голослівним. Так, ч.2 ст.96 КПК України передбачено, що джерелами доведення недостовірності показань свідка можуть бути показання, документи, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують саме нечесність цієї особи. Тобто ці джерела повинні вказувати на діяння, під час вчинення яких особа була нечесною.

Викладені ж обвинуваченим показання про конфлікти із свідком з приводу недотримання ним карантинного режиму в магазині, де та працює продавцем, а також можливого неправомірного використання свідком шкільного грошового фонду, по-перше, прямо заперечуються свідком ОСОБА_14 , по-друге, не підтверджені будь-яким іншим об`єктивним доказом, а по-третє, стосуються виключно правових відносин з охорони здоров`я людини та права колективної власності, а не недоведеного обману, шахрайства або іншого аналогічного ним діяння.

Таким чином суд довіряє викривальним щодо обвинуваченого показанням свідка ОСОБА_14 в суді, які вона дала під присягою.

Протилежні, невизнавальні показання обвинуваченого, на думку суду, є неправдивими, що спростовуються вищезазначеними обвинувальними доказами та висновками суду, а відтак, були надані ОСОБА_12 в судовому засіданні з метою уникнути відповідальності за вчинене.

З урахуванням сукупності викладеного суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_12 наступного. Близько 00 годин 30 хвилин 17 листопада 2021 року ОСОБА_12 , будучи судимим за ст.187 КК України, перебуваючи на першому поверсі другої парадної буд. АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та умислом на заволодіння майном раніше незнайомого ОСОБА_7 , підійшов до потерпілого ззаду в момент, коли той увійшов в ліфтову кабіну, та наніс молотком для укладення тротуарної плитки удар в потиличну частину голови останнього, чим спричинив потерпілому визнану в якості легкого тілесного ушкодження забійну рану тім`яної ділянки справа, яке не було небезпечним для життя, мало скороминущі наслідки, тривалістю не більш як 21 день.

В наступний момент, коли потерпілий обернувся та намагався затулити обличчя лівою рукою, ОСОБА_12 , продовжуючи раніше виниклий умисел, наніс декілька ударів цим же молотком по голові ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому визнані в якості легких тілесних ушкоджень забійні рани тім`яної ділянки справа, які викликали розлад здоров`я, тривалістю не більш як 21 день.

В той же час ОСОБА_7 , втративши рівновагу, впав на лівий бік, отримавши визнане в якості середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому основної фаланги четвертого пальця лівої кисті, із зміщенням відламків, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день.

Подолавши такими діями опір потерпілого, обвинувачений шляхом ривку вирвав з руки ОСОБА_7 належний тому мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою № НОМЕР_3 , вартістю 5500 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Оглядаючи відібраний у потерпілого телефон, ОСОБА_12 виявив в чохлі, банківську картку № НОМЕР_4 , емітовану АТ «Перший міжнародний український банк» на ім`я ОСОБА_7 .

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.2, 1.4, 1.14 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківська картка є офіційним документом спеціальним платіжним засобом, який містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, банк та отримувача, а також надають право останній особі одержувати, зберігати та використовувати інформацію про пенсійні кошти та інші грошові надходження на рахунках, а також забезпечують користувачеві доступ до банківських рахунків.

Близько 00 годин 58 хвилин цієї ж доби ОСОБА_12 , діючи з корисливих мотивів та з раптово виниклим іншим умислом, спрямованим на викрадення даної банківської картки, з метою заволодіння розміщених на ній грошових коштів, прийшов до магазину, розташованого за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольського, буд.№131, де вказаною банківською карткою розрахувався за особисті покупки, на загальну суму 935,44 грн.

Таким чином, вищезазначеними діями обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду в загальному розмірі 6435,44 грн.

Зазначені дії ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій; а також за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Пограбування ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_8 в суді показав, що після 22 години 00 хвилин 21 листопада 2021 року він повертався, з двома пакунками та барсеткою через плече, з гостей додому, та вирішив покурити, задля чого підійшов до освітленого місця біля шлагбауму, у входу до школи, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . Несподівано він отримав сильний удар ззаду в потиличну частину голови, від якого сів на землю та знепритомнів. Коли ж прийшов до тями, то виявив перед собою, на відстані витягнутої руки, раніше незнайомого обвинуваченого, який намагався відібрати у нього барсетку. Останній, зрозумівши, що він (потерпілий) прийшов до тями та може чинити йому опір, наніс йому декілька сильних ударів ногою в область голови, після чого відібрав барсетку, в якій серед іншого знаходилися грошові кошти в сумі 100 грн, мобільний телефон «Nomi», а також паспорт громадянина України та довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, видані на його ім`я.

Потерпілий в суді настояв, що хоча і вживав перед подією алкоголь, проте був в адекватному стані та впевнено розгледів в особі винуватого саме обвинуваченого.

Конкретні обставини щодо процедури проведення пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_8 вже не пам`ятає.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинений злочин від 21 листопада 2021 року ОСОБА_8 просить керівника територіального органу поліції розпочати кримінальне провадження та притягнути до відповідальності невідому особу, яка близько 22 годин 00 хвилин цієї ж доби, перебуваючи на куту біля школи №49 по вул. Затонського (в даний час - Давида Ойстраха), буд.№10, застосувала до потерпілого насильство та відкрито викрала належний потерпілому мобільний телефон «Nomi», imei 1: НОМЕР_5 ; imei 2: НОМЕР_6 , з сім-карткою № НОМЕР_7 , вартістю 500 грн, грошові кошти в розмірі 100 грн, а також паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, видані на ім`я потерпілого. Винуватого може впізнати (т.2 а.п.32-33).

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 листопада 2021 року потерпілий ОСОБА_8 , в присутності понятих, за сукупністю рис обличчя, розрізом губ, очей, формою носу, овалу обличчя впізнав ОСОБА_12 , як особу, яка 21 листопада 2021 року біля Одеської ЗОШ №49, нанесла йому тілесні ушкодження та відкрито викрала сумку з майном (т.2 а.п.54-56).

Співробітники територіального органу поліції - свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , кожен окремо, в суді показали, що в ранковий час 22 листопада 2021 року, отримавши від оперативного чергового інформацію про нічний грабіж та описані потерпілим прикмети причетної до грабежу особи, виявили біля розташованого по вул. Давида Ойстраха дитячого садочку ОСОБА_12 , якого супроводили до цього ж органу поліції, де у останнього було виявлено мобільний телефон, як предмет цього ж злочину.

Як вбачається із протоколу затримання об 11 годині 30 хвилин 22 листопада 2021 року ОСОБА_12 , в присутності понятих та захисника, було затримано слідчим на підставі описаних потерпілим прикмет. При особистому обшуці у затриманого виявлено та вилучено мобільний телефон «Nomi», imei 1: НОМЕР_5 ; imei 2: НОМЕР_6 , паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, видані на ім`я ОСОБА_8 (т.2 а.п.65-68).

Вилучені у затриманого вищезазначені мобільний телефон та особисті документи, видані на ім`я ОСОБА_8 23 листопада 2021 року, під відповідний протокол, було оглянуто слідчим, із встановленням індивідуально-визначених ознак цих предметів, після чого постановою долучено до провадження в якості речових доказів та передано потерпілому на відповідальне зберігання (т.2 а.п.39-44).

Як вбачається із висновку судово-медичної експертизи №2194 від 21 грудня 2021 року у ОСОБА_8 були виявлені визнані в якості легких тілесних ушкоджень: синці та садна потиличної ділянки зліва, садна лобної ділянки, синець лівої завушної ділянки, садна шиї справа, які як в сукупності, так і окремо, мали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів.

Вказані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися. В механізмі виникнення ушкоджень могли мати місце удари, стиснення, тертя. Ушкодження могли бути заподіяні 22 листопада 2021 року (т.2 а.п.35-38).

Оцінюючи сукупність викладених доказів суд приходить до наступного.

Обвинувачений, не заперечуючи неправомірного вилучення у потерпілого належного тому майна, фактично оспорює кваліфікацію ним вчиненого, зазначаючи про непритомність чи сон ОСОБА_8 в момент події.

Суд з цим також не погоджується, оскільки потерпілий, будучи обізнаним з відповідними правами та обов`язками, приведеним в суді до присяги, попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, пояснив, що в безпосередній момент відібрання у нього барсетки, він прийшов до тями та з дуже близької відстані розгледів в особі винуватого саме ОСОБА_13 , прикмети якого впевнено описав при наступному впізнанні.

Більш того, як вбачається з показань в суді потерпілого та висновку судово-медичної експертизи, останній зазнав тілесних ушкоджень від декількох травматичних дій, тобто останні за часом удари наносилися вже не непритомній чи сплячій особі, а особі, яка намагалася свідомо чинити опір. Тобто в даному випадку відбулося відкрите заволодіння майном потерпілого, поєднане із застосуванням насильства.

Таким чином суд довіряє викривальним щодо обвинуваченого показанням потерпілого ОСОБА_8 в суді, які він дав під присягою.

Протилежна, невизнавальна частина показань обвинуваченого, на думку суду, є неправдивою, що спростовується вищезазначеними обвинувальними доказами та висновками суду, а відтак, була надана ОСОБА_12 в судовому засіданні з метою пом`якшити відповідальність за вчинене.

З урахуванням сукупності викладеного та обсягу конкретно вміненого обвинувачення суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_12 наступного.

Близько 23 години 00 хвилин 21 листопада 2021 року ОСОБА_12 , будучи судимим за ст.ст.185,186,187 та ст.190 КК України, перебуваючи біля Одеської загальноосвітньої школи №49, за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, буд.№10, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та умислом на заволодіння майном раніше незнайомого ОСОБА_8 , наблизився до того із-заду та, застосовуючи насильство, яке не було небезпечним для життя і здоров`я останнього, наніс один удар кулаком в потилицю потерпілого, від якого ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав спиною на землю.

В наступний момент обвинувачений, нахилившись над потерпілим, наніс тому декілька ударів кулаком в обличчя та тулуб, чим спричинив ОСОБА_8 визнані в якості легких тілесних ушкоджень: синці та садна потиличної ділянки зліва, садна лобної ділянки, синець лівої завушної ділянки, садна шиї справа, які як в сукупності, так і окремо, мали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів.

Подолавши таким чином можливий опір потерпілого, ОСОБА_13 вирвав з плеча ОСОБА_8 належні тому: сумку чорного кольору, вартістю 500 грн, в якій були поміщені грошові кошти в сумі 100 грн, мобільний телефон «Nomi», imei 1: НОМЕР_5 ; imei 2: НОМЕР_6 , з сім-карткою № НОМЕР_7 , вартістю 500 грн, а також паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, видані на ім`я потерпілого (без матеріальної цінності для останнього), якими обвинувачений розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, вищезазначеними діями обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду в загальному розмірі 1100 грн

Зазначені дії ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Призначення обвинуваченому кримінального покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд констатує про відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували йому покарання.

Суд враховує дані про обвинуваченого, як про судиму особу, яка вчинила нові злочини через незначний проміжок часу після звільнення з місця відбування покарання за попереднім вироком, в даний час офіційно не працевлаштована, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, показує про обов`язок утримання двох малолітніх дітей.

При цьому визначальним при призначенні покарання суд вказує на відсутність каяття ОСОБА_12 у вчинених діяннях, невизнання вини, не здійснення жодного дієвого заходу, спрямованого на повне добровільне відшкодування спричиненої потерпілим шкоди.

З врахуванням сукупності викладеного, тяжкості та суспільної небезпечності вчинених діянь, а також позиції сторони обвинувачення про необхідність призначення суворого виду кримінального покарання, суд вважає, що вищезазначені обставини не дозволяють застосувати до обвинуваченого після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69, 75 та 76 КК України, та обумовлюють необхідність подальшої ізоляції ОСОБА_12 , з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу, тобто призначення реального покарання у виді позбавлення волі, з конфіскацією майна, що є його власністю.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.357 КК України, призначивши покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років, із конфіскацією майна, що є його власністю;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років, із конфіскацією майна, що є його власністю.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_12 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 22 листопада 2021 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_12 запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з 22 листопада 2021 року.

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:

- мобільний телефон «Nomi», imei 1: НОМЕР_5 ; imei 2: НОМЕР_6 , а також паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_8 вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 ;

- розбірний молоток конфіскувати;

- роздруківки руху коштів, касових операцій зберігати в матеріалах судового провадження.

Арешт, накладений на вищезазначені речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ув`язненим ОСОБА_12 в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1